АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/1055/14-ц
Провадження №22-ц/774/2091/К/14
суддя Камбул М.А.
Категорія - 5 ( І )
Суддя - доповідач -
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі - Іванюк О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на рішення Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу від 29
серпня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Криворізької міської ради, треті особи
Комунальне підприємство
Дніпропетровської обласної ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області, про
визнання права власності.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Криворізької
міської ради, треті особи Комунальне
підприємство Дніпропетровської
обласної ради «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації» (надалі - КП
ДОР «Криворізьке БТІ»), Реєстраційна
служба Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (надалі - Реєстраційна служба
Криворізького МУЮ), про визнання права
власності.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що йому на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору про дольову участь №145 від
03.05.1994 року, рішення Криворізького
міськвиконкому за №355 від 11.08.1993 року та
акту прийому-передачі до договору №145,
які ним втрачені.

КП ДОР «Криворізьке БТІ» надало
позивачу довідку про реєстрацію даної
квартири на його ім'я в реєстраційній
книзі 90-78-78, однак на теперішній час у
нього відсутні інші правоустановлюючи
документи, що перешкоджає здійснити
реєстрацію речових прав в
Реєстраційній службі Криворізького
МУЮ.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд:
визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати
Реєстраційну службу Криворізького МУЮ
провести реєстрацію права власності
ОСОБА_1 на зазначену квартиру.

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 29 серпня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Так, суд не звернув уваги на те, що
позивач є власником спірної квартири,
однак не може використовувати свої
права власника. Право власності набуте
ним правомірно на підставі договору
про дольову участь №145 від 03.05.1994 року, а
для визначення статусу цього майна
йому необхідно провести державну
реєстрацію прав на нього згідно з
положеннями ст.ст. 182, 331, 334 ЦК України,
ст. 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Заслухавши суддю-доповідача,
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
яка підтримала доводи апеляційної
скарги та просила її задовольнити,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно реєстраційного посвідчення від
27.06.1995р. за ОСОБА_1 зареєстрована
квартира № АДРЕСА_1, на підставі
договору дольової участі № 145 від
03.05.1994р., рішення міськвиконкому № 355
від 11.08.1993р., акта передачі житла (а.с. 8).

Згідно довідки КП ДОР «КБТІ» №128490 від
17.09.2013р. станом на 31.12.2012р. квартира №
АДРЕСА_1, зареєстрована в реєстровій
книзі на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно рішення виконкому Криворізької
міської ради від 11.08.1993р. за № 355
проектно-виробничому будівельному
об'єднанню «Домобудівельник» було
надано в постійне користування
земельну ділянку площею 0,48 га. під
будівництво 14-поверхового житлового
будинку по вул.Чукотській (а.с. 39).

Згідно акту прийому-передачі від
29.03.1995р. керуючий будинками здав, а
квартиронайманець ОСОБА_1 прийняв
квартиру (кімнату) в будинку АДРЕСА_1
(а.с. 41).

29.03.1995 року між керуючим будинками та
квартиронайманцем ОСОБА_1 було
укладено типовий договір найма жилого
приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 42).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з його
недоведеності, оскільки доказів в
підтвердження того, що право позивача
порушено, ним не надано.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

З позовної заяви вбачається, що
предметом позовних вимог ОСОБА_1 є
визнання права власності на нерухоме
майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також в разі втрати ним
правовстановлюючого документу, який
засвідчує його право власності.

Згідно п.37 Постанови № 56 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014р. «Про судову практику
в справах про захист права власності та
інших речових прав», з урахуванням
положень частини першої статті 15 та
статті 392 ЦК власник майна має право
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Виходячи зі змісту наведених норм
права, потреба в такому способі захисту
права власності виникає тоді, коли
наявність суб'єктивного права власника
не підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється, та таке
право не може бути відновлено в інший
спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 31.12.2012 року право власності на
квартиру № АДРЕСА_1 зареєстроване за
ОСОБА_1 (а.с. 8-9), а тому у суду відсутні
підстави для повторного визнання за
ним права власності на цю квартиру.

Посилання ж позивача на рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області від
22 листопада 2013 року №8213957 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на квартиру № АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 (а.с. 10) не може бути підставою
для визнання за ним права власності на
нерухоме майно у судовому порядку,
оскільки згідно ч. 2 ст. 30 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» рішення державного
реєстратора про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути оскаржено до суду, а тому обраний
позивачем спосіб захисту своїх
порушених прав є передчасним.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.
Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які б давали підставу
для зміни чи скасування судового
рішення.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 29 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: