Справа № 544/2112/14-ц
№ пров. 2/544/635/2014
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючої судді - Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря - Тютюнник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Пирятин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2014 року
звернувся у суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. У позові вказав, що на даний час
сім'я сторін фактично розпалась.
Підставою для розпаду сім'ї стало
відсутність взаєморозуміння та
постійні сварки, шлюбні відносини між
нами припинено. Позивач примиритися
категорично не бажає. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину: ОСОБА_3,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, на адресу суду подали заяви у
яких просили справу слухати у їх
відсутність. Позивач просив
задовольнити позов у повному обсязі з
підстав викладених у ньому,
примиритися категорично не бажає.
Відповідач не заперечує проти
розірвання шлюбу вказала, що з
позивачем проживають окремо з червня
2014 року, шлюбні стосунки між ними
припинено, просить не відновлювати
дошлюбне прізвище.

Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб виникає спір.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши всі зібрані по справі докази у
їх сукупності, приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлено, що факт перебування
сторін у шлюбі підтверджується
свідоцтвом про одруження виданим 04.09.1999
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Пирятинського
районного управління юстиції
Полтавської області (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину: ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 7). Спору про місце мешкання якої у
сторін не виникає. Неповнолітня ОСОБА_3
залишається проживати з матір'ю.

Спору про поділ майна, що є спільною
власністю у сторін не виникає.

З червня 2014 року сторони проживають
окремо, спільне господарство ними не
ведеться, шлюбні відносини між
сторонами припинені.

Згідно ст. 112 СК України,суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Суд, постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у органі державної
реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судові витрати позивач залишає за
собою.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
а відповідачка не заперечує проти
цього, є обґрунтованими, подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї стали неможливим, оскільки
сторони з червня 2014 року не підтримують
сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати
сімейно-шлюбні відносини наміру не
мають. За таких умов подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін та
моральним засадам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112-114 СК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Пирятин,
Полтавської області, громадянином
України, мешканцем АДРЕСА_1, та ОСОБА_2,
народження ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою с.
Кроти Пирятинського району
Полтавської області, громадянкою
України, мешканкою АДРЕСА_2,
зареєстрований 04.09.1999 Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Пирятинського районного управління
юстиції Полтавської області, актовий
запис № 96.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з
матір'ю ОСОБА_2.

Дошлюбне прізвище ОСОБА_2 не
відновлювати.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд
Полтавської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -