Справа № 310/6561/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2014
року

м.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

у складі:
головуючого -судді Ліхтанської Н.П.

при
секретарі Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бердянську
справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародній банк» на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції,

В
С Т А Н О В И В:

19.08.2014року ПАТ «ПУМБ» звернулося до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції, в
якій зазначило, що на примусовому
виконанні з 10.10.2013 року у відділі ДВС
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області знаходилося виконавче
провадження №40137660, яке було відкрите
на підставі виконавчого листа
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 09.09.2013 року по
справі №310/2248/13-ц про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«ПУМБ». 01.08.2014року представником ПАТ
«ПУМБ» у відділі ДВС було отримано
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 26.06.2014року,
яка прийнята державним виконавцем ВДВС
Бердянського МУЮ Запорізької області
Гризоглазовою Д.С. Підставою для
винесення постанови зазначено
відсутність у боржника майна, на яке
можливо звернути стягнення. Однак, при
ознайомлені з інформацією з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень встановлені наступні
обставини. -- 10.10.2013року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. --23.06.2014року державним
виконавцем винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві. --26.06.2014 винесено постанову
начальника відділу про скасування
постанови про повернення виконавчого
документа.

26.06.2014року винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_1
Також 26.06.2014 року державним виконавцем
повторно винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у зв'язку з відсутністю
майна у боржника, на яке можливо
звернути стягнення. Протягом
встановлено законом строку державний
виконавець не встановив майна, яке
могло бути описане й арештоване з метою
його подальшої примусової реалізації
на прилюдних торгах, однак при цьому
було винесено постанову про арешт
майна боржника від 26.06.2014року. Такі дії
державного виконавця є протиправними
та нормативно-необгрунтованими з
огляду на те, що відповідно до Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" № 1304 -УІІ від 03.06.2014 року,
протягом дії цього Закону. не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави або
предметом ітотеки.

Так, відповідно до договору іпотеки
№6680801 від 15.08.2008 року в іпотеку Банку
передано житловий будинок, загальною
площею 30.4 кв.м., що розташований за
адресою: м. Бердянськ, вулиця Калініна,
75 та земельна ділянка, кадастровий
номер :04:014:0064, яка розташована за
адресою: м. Бердянськ, вулиця Калініна,
75, з метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань у сумі 33 000,00
доларів США. Отже дії державного
виконавця Гризоглазової Д.С. щодо
арешту майна боржника, а саме предмета
іпотеки, є протиправними та
необґрунтованими, що спричинили значні
матеріальні збитки стягувачу, оскільки
було зірвано добровільний продаж
предмету іпотеки. У зв»язку з цим
заявник просить скасувати як
незаконну постанову державного
виконавця Гризоглазової Д.С. від
26.06.2014року ВП№40137660 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження щодо накладення арешту
на майно ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) та
зобов'язати державного виконавця
Гризоглазову Д.С. внести
інформацію(запис) щодо зняття
арешту з майна боржника ОСОБА_1
(РНОКПП - НОМЕР_1), в рамках виконавчого
провадження №40137660, до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень.

В судовому засіданні представник
стягувача ОСОБА_2 підтримав скаргу у
повному обсязі і просить скасувати
постанову державного виконавця про
арешт майна боржника, оскільки це
зашкодило погашенню заборгованості з
боку ОСОБА_1

В судовому засіданні представник ВДВС
ОСОБА_3 скаргу не визнала і пояснила, що
згідно вимог чинного законодавства, по
виконавчому провадженні були
проведені всі необхідні дії та
винесена постанова про накладення
арешту на все майно боржника, а
оскільки майна не виявилося, то
виконавчий лист був повернутий
стягувачу.

Боржник ОСОБА_1 підтримав скаргу
стягувача і пояснив, що у нього є
покупець і він згодний продати свій
будиной та землю, щоб розрахуватися з
банком.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши участників процесу суд
приходить до наступного висновку:

Згідно рішення Бердянського
міськрайонного суду від 15.05.2013року по
цивільній справі № 310/2248/13-ц з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ПУМБ» стягнута
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 61630,5грн.

09.09.2013року на підставі зазначеного
рішення Бердянським міськрайонним
судом Запорізької області був виданий
стягувачеві виконавчий лист № 310/2248/13-ц
та 10.10.2013р. державним виконавцем
Гризоглазовою Д.С. було відкрито
виконавче провадження № 40137660.

26.06.2014року державним виконавцем
Гризоглазовою Д.С. була винесена
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на все
майно боржника ОСОБА_1

26.06.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
зв'язку з відсутністю майна у боржника,
на яке можливо звернути стягнення.

Як встановлено в судовому засіданні,
державним виконавцем Гризоглазовою
Д.С. на вимогу начальника ВДВС та на
виконання вимог діючого законодавства
була винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на все майно боржника ОСОБА_1

Згідно ст. 383 ЦПК України, - сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби від час викоанання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу , порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 385 ЦПК України-
скаргу може бути подано до суду : у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня , коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій.
Згідно ч.2 ст. 385 ЦПК
України пропущенний з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Згідно п. 1 ст. 19 Закону
України " Про виконавче провадження "-
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст.17 цього Закону : 1). за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Згідно ст. 20 Закону України
"Про виконавче провадження "- ч.1-
виконавчі дії проводяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійного
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби , що
можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

ч.3 - державний виконавець
вправі провадити виконавчі дії щодо
виявлення та звернення стягнення на
кошти, які перебувають на рахунках та
вкладах боржника в банках чи інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах у депозитаріях на
території, на яку поширюється
юрисдикція України.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону
України " Про виконавче провадження " –
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Згідно ч.2 цієї статті- Арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні в
банках або інших фінансових
установах;

винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладання на нього арешту.

Згідно ч. 3 цієї статті –
постановами, передбаченими ч.2 цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов»язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстрацію заборони його
відчуження.

Враховуючи, що державним
виконавцем проводилися виконавчі дії
по виконанню рішення Бердянського
міськрайонного суду від 15.05.2013р., у
боржника є заборгованість за
кредитним договором, суд приходить до
висновку про обґрунтованість
накладення арешту на майно боржника і
вважає необхідним у задоволенні скарги
відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.383-387 ЦПК України, ст.19,20, 57
Закону України " Про виконавче
провадження ", суд

У Х В
А Л И В :

В задоволенні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародній банк»
на дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції –відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня
оголошення ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4