СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Головуючий у 1 інстанції - Чередніченко
Доповідач - Мараєва Н.Є.
5.11.2014 р. колегія суддів судової палати
в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
Представника ОСОБА_1
на рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 7.07.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
3-особа : КП «Житлово-експлуатаційна
організація - 105 Голосіївського району
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, внаслідок залиття
Заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 7.07.2014 р. частково
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
3-особа : КП «Житлово-експлуатаційна
організація - 105 Голосіївського району
м.Києва» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
внаслідок залиття квартири, а саме :
стягнуто з відповідача на користь
позивачки 47074 грн. матеріальної шкоди
та 2 000 моральної шкоди, а також,
витрати на проведення оцінки
вартості ремонтно- відновлювальних
робіт - 5 000 грн., та судовий збір - 670,25
грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить скасувати це
рішення та постановити нове, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на його незаконність,
зокрема, що суд, неповно з»ясував
обставини справи, не дав належної
оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, 20.08.2013 р. сталося
залиття квартири позивачки АДРЕСА_3 з
вини відповідача, який проживає у
кв.НОМЕР_1, яка розташована поверхом
вище у цьому ж будинку; що з вини
відповідача позивачці було завдано
матеріальної та моральної шкоди, тому
дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Проте, з таким висновком суду
повністю погодитися не можна з таких
підстав.

Так, заперечуючи проти позову,
відповідач та його представник
посилалися, зокрема, на те, що
відповідач не є власником квартири
АДРЕСА_1, з якої сталося залиття, а
тому, не є особою, яка повинна нести
відповідальність за заподіяну
позивачці шкоду, тобто, є неналежним
відповідачем.

На підтвердження своїх доводів
відповідачем надано договір купівлі-
продажу спірної квартири, та
реєстраційну посвідку оригінали яких
було досліджено в судовому засіданні
апеляційної інстанції.

Також посилався на те, що спірна
квартира була придбана під час шлюбу
з дружиною, але не за спільні кошти, а
цілком за кошти дружини, до яких
він ніякого відношення не має. Тому,
вважає, що він не може бути належним
відповідачем у даній справі, оскільки,
не є власником квартири НОМЕР_1.

Згідно довідки ЖЕО-105 зазначено, що
було помилково вказано у довідці
форми№3, що власником квартири є
відповідач ОСОБА_1, що при формуванні
бази даних мешканців будинку було
допущено технічну помилку, і як
власника зазначено ОСОБА_1 замість
ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи
згідно договору купівлі- продажу
квартири АДРЕСА_1 від 31.01.1997 р.
власником вказаної квартири є ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.ст. 319, 322 ЦК України власність
зобов'язує і власник несе
відповідальність за майно, що йому
належить; власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно ст.10 ЖК України, п.7 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою КМ
України № 572 від 8.10.1992 р. власник та
наймач квартири зобов»язаний
забезпечувати збереження житлових і
підсобних приміщень квартир та
технічного обладнання.

Згідно п.18 «правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року,
власники квартир, наймачі та орендарі
зобов'язані використовувати
приміщення житлових будинків за
призначенням, забезпечувати
збереження жилих і підсобних приміщень
квартир та технічного обладнання
будинків. При появі несправностей у
квартирі вживати заходів до їх
усунення власними силами або силами
підприємств по обслуговуванню
будинків. Згідно п. 35 Правил власники,
наймачі та орендарі жилих приміщень,
зобов'язані виконувати ці правила,
проводити за власні кошти ремонт
квартир, своєчасно повідомляти
власника будинку про виявлені
несправності, які порушують нормальну
експлуатацію будинку.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, в судовому засіданні
апеляційної інстанції встановлено, що
власником квартири НОМЕР_1 є ОСОБА_3, а
не відповідач; що власника квартири до
участі у справі притягнуто не було, а
доказів того, що залиття квартири
позивачів сталося саме з вини
відповідача ОСОБА_1, чи того що він є
співвласником квартири НОМЕР_1,- суду
не надано, то судова колегія вважає, що
з висновком суду першої інстанції
щодо покладення відповідальності за
заподіяну позивачам шкоду на
відповідача погодитися не можна.

Беручи до уваги вище викладене,
судова колегія вважає, що у даному
випадку ОСОБА_1 не можна вважати
належним відповідачем, а тому, рішення
суду не можна визнати законним і
обґрунтованим. За таких обставин
рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 7.07.2014 р. - скасувати і
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :