Справа № 569/9159/14-ц
У Х В А Л А

29 жовтня 2014 року
Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

при секретарі Терешкович Ю.М.,

з участю державного виконавця Гнесь
Т.В.,

представника АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
боржником своїх зобов’язань, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання боржником своїх
зобов’язань. Вимоги подання
обґрунтовує тим, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження по виконанню виконавчого
№ 1715/21205 від 23.12.2013 року Рівненського
міського суду про солідарне стягнення
з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АТ
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованості по кредиту в сумі 1106372, 60
грн., по відсоткам 396615, 70 грн.,
нарахованої пені за несвоєчасне
повернення кредиту та несвоєчасну
сплату відсотків на загальну суму 332302,
33 грн. та судові витрати понесені
позивачем в розмірі 3219 грн. по сплаті
судового збору. ОСОБА_2 ухиляється від
виконання зобов’язань, йому слід
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України до виконання своїх
зобов’язань.

В судовому засіданні державний
виконавець вимоги подання підтримала,
просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник АТ
«Банк «Фінанси та Кредит» подання
державного виконавця підтримав, просив
його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, представника Банку,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку що подання до
задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що на виконання в
відділі державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
знаходиться виконавче провадження по
виконанню виконавчого № 1715/21205 від
23.12.2013 року Рівненського міського суду
про солідарне стягнення з ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованості по
кредиту в сумі 1106372, 60 грн., по відсоткам
396615, 70 грн., нарахованої пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
несвоєчасну сплату відсотків на
загальну суму 332302, 33 грн. та судові
витрати понесені позивачем в розмірі
3219 грн. по сплаті судового збору.
Станом на сьогоднішній день боржником
ОСОБА_2 заборгованість не погашена,
зобов’язання, покладені на нього
судовими рішеннями не виконані.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільству в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров’я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

З наведеного слідує, що підставою для
тимчасового обмеження боржника у
праві виїзду за межі України має бути
встановлення за допомогою належних і
допустимих доказів факту вчинення
боржником дій чи бездіяльності з метою
ухилення від виконання зобов'язання,
які він мав можливість виконати, якби
сумлінно відносився до взятих на себе
зобов'язань та до рішень суду.

Однак, у супереч наведених вимог,
подання державного виконавця не
містить жодних обґрунтувань та доказів
на підтвердження факту умисного
ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов'язань по виконавчому листу. Крім
того, державним виконавцем не надано
доказів вчинення ним інших дій
спрямованих на примусове реальне
виконання виконавчого листа, зокрема
чи звертався він в порядку п.10 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» з поданням про розшук
боржника.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Саме невиконання боржником зобов'язань
протягом строку вказаному державним
виконавцем в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

Ухиленням від виконання зобов'язань,
покладених на боржника рішенням є
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, які б свідчили про ухилення
боржника від сплати боргу, як того
вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України" та
п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", чи про його
реальну можливість виконати обов'язок,
місцевому суду не подано.

За таких обставин, підстави для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
боржником своїх зобов’язань –
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд протягом п’яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя :

Харечко С.П.