АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7173/14
Головуючий 1 інстанції Ізмайлов
Справа № 664/4516/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 10 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» в особі Харківського
Головного регіонального управління
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», третя
особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним
окремих пунктів кредитного договору,-

В С Т А Н
О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» в особі
Харківського Головного регіонального
управління Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_3 про
визнання недійсним окремих пунктів
кредитного договору.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що 29 липня 2008 року між нею та
відповідачем укладено кредитний
договір, згідно умов якого відповідач
надав їй кредит у розмірі 5788,76 доларів
США строком до 29 липня 2025 року зі
сплатою 1,25 % на місяць на суму залишку
та з укладенням договору страхування
предмету застави та життя
позичальника, зі сплатою разової суми
винагороди відповідачеві за надання
фінансового інструменту в розмірі 3%
від суми виданого кредиту у момент
надання кредиту та за резервування
кредитних ресурсів у розмірі 4,08 %
річних від суми зарезервованих
ресурсів.

Зобов'язання за кредитним договором,
було забезпечено іпотекою - 2-кімнатної
квартири, загальною площею 54,7 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_3 Про
що був складений договір іпотеки
квартири від 29.07.2008 року, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

У відповідності до умов договору 19
січня 2012 року нею достроково сплачена
вся сума заборгованості за кредитом у
розмірі 45787,96 доларів США, але
відповідач вимагає сплатити
винагороду за резервування ресурсних
коштів за період до 29 липня 2025 року.

Вважала такі дії відповідача
порушенням положень ЦК України,
Рішення Конституційного Суду України
№ 15-рп/2011 від 10.11.2011 року та приписів
Закону України "Про захист прав
споживачів".

У зв'язку з цим, після уточнення
своїх позовних вимог, ОСОБА_1 просила
визнати недійсними пункти 2.4.1, 3.6, 4.2, 4.3,
4.4, 4.5, 8.1 Кредитного договору №
НАL5GА00000026 від 29.07.2008 року, укладеного
між ПАТ КБ «Приватбанк» в особі
Харківського ГРУ та ОСОБА_1 в частині:
п.2.4.1.«...при цьому Позичальник
зобов'язаний сплатити Банку суму
відсотків, суму винагороди
відповіднодоп.8.1.даного Договору»;

п. 3.6. «Позичальник сплачує Банку
винагороду, в розмірі й строки,
зазначені в п. 8.1. даного Договору»;

п. 4.2. «за надане право, зазначене у
статті 4.1 Договору, Позичальник сплачує
Банку винагороду за резервування
ресурсів в розмірі, зазначеному у
статті 8.1 Договору»;

п. 4.3. «.. .за фактичну кількість
днів резервування ресурсів...»,

п. 4.4. «При останньому погашенні
винагорода за ' ^ резервування ресурсів
нараховується за весь час резервування
до дати погашення кредиту), при цьому
сумою зарезервованих ресурсів
вважається сума вказана у Графіку
Погашення Кредиту (додаток № 2 до
Договору)»;

п. 4.5. «.. .у випадку повного
погашення Кредиту винагорода
сплачується одночасно з останнім
платежем за Кредитом»;

п. 8.1 «... винагорода за резервування
ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми
зарезервованих ресурсів...».

Визнати недійсним договір іпотеки
від 29.07.2008 року, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за № 225.

Судові витрати покласти на
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та пояснила,
що на її думку вимоги банку у частині
сплати винагороди за резервування
ресурсних коштів до 29 липня 2025 року, як
зазначено у графіку погашення боргу
неправомірні, несправедливі оскільки
вважає припиненою дію кредитного
договору 19.01.2012 р. з часу дострокового
погашення кредиту.

Представник відповідача позов не
визнав, проти його задоволення
заперечував, зазначивши, що на час
підписання умови договору кредиту були
відомі позивачці, проти них вона не
заперечувала, крім того позивачкою не
наведено обставин які, на її думку,
вплинули на волевиявлення при
підписанні договору кредиту, а також є
безпідставними посилання позивачки на
несправедливість умов договору. Крім
того зазначив, що за рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 27.11.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" про
визнання зобов'язання дій
протиправними, визнання зобов'язання
виконаним, визнання договору
припиненим та зобов'язання вчинення
дій, позивачці у задоволенні позову
відмовлено. В мотивувальній частині
рішення також дана оцінка і розділу 4
договору кредиту № НАL5GА00000026 від 29.07.2008
року щодо резервування кредитних
ресурсів.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 10 вересня
2014 року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість
рішення, неповноту встановлення судом
обставин, які мають значення для справи
та неправильність установлення
обставин, які мають значення для
справи.

В судове засідання ОСОБА_1 та її
представник не з'явились, представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи,
що підтверджується підписом в явочному
аркуші.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Судом встановлено, що 29 липня 2008 року
між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
"ПриватБанк" в особі Харківського
Головного регіонального управління
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" укладено
кредитний договір № НАІ.5ОА00000026, згідно
умов якого банк надав позивачці кредит
у розмірі 5788,76 доларів США строком до 29
липня 2025 року зі сплатою 1,25 % на місяць
на суму залишку зі сплатою разової суми
винагороди відповідачеві за надання
фінансового інструменту в розмірі 3%
від суми виданого кредиту у момент
надання кредиту та за резервування
кредитних ресурсів у розмірі 4,08 %
річних від суми зарезервованих
ресурсів.

Разом з кредитним договором сторонами
підписано і додаток № 2 "графік
погашення кредиту" строком на 204 місяці
з зазначенням щомісячних виплат по
залишку по кредиту, нарахуванні плати
за резервування, нарахування процентів
та інше (а.с. 12-17)

Відповідно до оспорюваних пунктів
кредитного договору № НАІ-5ОА00000026 від
29.07.2008 року в частині резервування
ресурсів:

- 2.4.1 позичальник має право
здійснювати дострокове погашення
кредиту. При цьому позичальник має
сплатити банку суму відсотків, суму
винагороди, відповідно до п. 8.1. даного
договору, неустойку (штраф, пеню), якщо
на момент дострокового погашення
кредиту (частини кредиту) у банку
виникли підстави для стягнення
неустойки згідно п. 5.1. даного договору.
Оплата проводиться відповідно до умов
даного договору.

- 3.6 позичальник сплачує банку
винагороду, в розмірі й у строки,
зазначені в п. 8.1. даного договору. Якщо
згідно п. 8.1 даного договору
передбачена щомісячна сплата
винагороди то вона встановлюється у
фіксованому розмірі (зазначеному в п.
8.1) від дня сплати коштів з кредитного
рахунку до дати повного погашення
кредиту. При цьому, незалежно від
кількості днів, що пройшло від дня
останнього періоду сплати до дня
остаточного погашення кредиту,
винагорода сплачується у
вищевказаному розмірі. Нарахування
винагороди на прострочену
заборгованість по кредитному договору
не проводиться.

- 4.2 За надане право зазначене у
статі 4.1. договору позичальник сплачує
банку винагороду за резервування
ресурсів у розмірі зазначеному у
статті 8.1. договору.

- 4.3 нарахування винагороди
здійснюється на дату щомісячного
платежу за кредитом, при цьому
винагорода нараховується на суму
зарезервованих ресурсів (додаток № 2 до
договору) за фактичну кількість днів
резервування ресурсів, виходячи з 360
днів у році, дата погашення у часовий
інтервал нарахування винагороди не
включається. Розрахунок винагороди за
резервування ресурсів здійснюється
щоденно з моменту підписання договору.

- 4.4 При останньому погашенні
винагорода за резервування ресурсів
нараховується за весь час резервування
( до дати погашення кредиту), при цьому
сумою зарезервованих ресурсів
вважається сума вказана у графіку
погашення кредиту (додаток № 2 до
договору).

- 4.5 винагорода за резервування
ресурсів сплачується щомісяця з
щомісячними платежами за кредитом від
дня нарахування згідно статті 4.2.
договору. У випадку повного погашення
кредиту винагорода сплачується
одночасно з останнім платежем за
кредитом.

- 8.1 банк зобов'язується надати
позичальникові кредитні кошти на строк
з 29.07.2008 р. по 29.07.2025 р. включно, у вигляді
не поновлювальної лінії (далі кредит) у
розмірі 57884,76 доларів США на наступні
цілі: у розмірі 46990,82 долари США на
споживчі цілі, з них 45000 доларів США на
споживчі цілі шляхом: видачі готівки
через касу, а також у розмірі 1350 доларів
СШАВ на сплату винагороди за надання
фінансового інструменту у момент
надання кредиту, 404,44 доларів США -для
сплати страхового платежу страхування
майна за договором страхування майна
на перший рік дії кредиту, 235,38 доларів
США - для сплати особистого страхування
за договором особистого страхування на
перший рік дії кредиту, а також у
розмірі 10893,94 долара США на сплату
страхових платежів у випадках та у
порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7
даного договору, зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,25% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 3% від суми виданого кредиту у
момент надання кредиту, винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 0,00% від суми виданого кредиту
щомісяця в період сплати, винагорода за
резервування ресурсів у розмірі 4,08%
річних від суми зарезервованих
ресурсів, винагороди за проведення
додаткового моніторингу, згідно п. 7.2
даного договору.

19 січня 2012 року ОСОБА_1 достроково
погашено суму заборгованості за
кредитним договором у розмірі 45787,96
доларів США, що не заперечується
сторонами.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 27.11.2012 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ
"Приватбанк" про визнання зобов'язання
дій протиправними, визнання
зобов'язання виконаним, визнання
договору припиненим та зобов'язання
вчинення дій, позивачці у задоволенні
позову відмовлено.

У мотивувальній частині рішення
зазначено, що винагорода за
резервування ресурсів нараховується
одночасно з видачею кредитних коштів
на всю суму наданого кредиту за весь
строк дії договору, який зазначено у п.
8.1. договору.

Розділ 4 "Резервування ресурсів" у
договорі зазначений з самого початку,
тобто позивач до підписання договору
та додатків до нього, у якому наглядно
зазначені суми, які підлягають сплаті
за резервування, мав можливість
ознайомитися з його умовами та не
погоджуватись чи відмовитись від
укладеного договору.

Згідно до ч. З ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовими
рішеннями у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

ОСОБА_1 в позові посилається на ті
обставини, що відповідачем порушено ч. 8
ст. 11 Закону України "Про захист прав
споживачів" за якою кредитодавцю
забороняється встановлювати споживачу
будь-яку додаткову плату, пов'язану з
достроковим поверненням споживчого
кредиту. Умова договору про надання
споживчого кредиту, яка передбачає
сплату споживачем будь-якої додаткової
плати у разі дострокового повернення
споживчого кредиту, є нікчемною.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що розрахунки винагороди за
резервування ресурсів було проведено
ще до підписання договору, з чим
ознайомлена позивачка, і такі
нарахування не є додатковою платою тим
більше платою яка встановлена у зв'язку
з достроковим поверненням кредиту.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку ,що
позивачем не надано доказів на
підтвердження своєї позиції щодо
нікчемності, нерозумності та
несправедливості правочину в частині
зобов'язання сплатити кошти за
резервування ресурсів до 29.07.2025 р., що і
є підставою до відмови у задоволенні
позову.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 10 вересня 2014 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -