Номер провадження 2/521/5829/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення
факту батьківства та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

24.07.2014 р. позивач звернувся до
Малиновського районного суду м. Одеси з
вказаною позовною заявою, в уточненні
до якої просив встановити факт, що
ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 р. є його,
ОСОБА_28, батьком та визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1 та ?
частину земельної ділянки, яка
розташована на території Кордонської
сільської ради, СТ «Сонячний», ділянка
№ НОМЕР_1, ділянка № НОМЕР_2 в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Позивач ОСОБА_3 та його представник в
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги в повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник
позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали, у
задоволенні заявлених вимог просили
відмовити, оскільки обставини, на які
посилається позивач не підтверджені
належними та допустимими доказами та
грунтується на припущеннях.

На підставі пояснень сторін, наданих
ними доказів, показань свідків судом
встановлені наступні фактичні
обставини і відповідні до них
правовідносини.

З листопада 1993 року 24-х річний ОСОБА_29,
якого рідні та знайомі називали
ОСОБА_30, та 17-ти річна ОСОБА_31 після
місяця зустрічей, стали спільно
проживати та вести спільне
господарство в приватному, самовільно
побудованому будинку батьків ОСОБА_32
за адресою: АДРЕСА_2, де їм була виділена
окрема кімната. В той час ОСОБА_33
працював на Одеському заводі
радіально-свердлильних станків, що
знаходився неподалік від будинку
батьків ОСОБА_32 ( а.с. 237)

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_5
народився син ОСОБА_34. В органах РАЦС
його народження зареєстровано не було
через відсутність у ОСОБА_9 паспорта та
прописки.

Разом з сином ОСОБА_35 ОСОБА_9 та ОСОБА_5
продовжували жити однією сім'єю по
АДРЕСА_3. Мати ОСОБА_5, ОСОБА_7 та її
чоловік ОСОБА_12 забезпечили ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 меблями, холодильником,
здійснили прибудову до будинку по
АДРЕСА_4, дбаючи про сина та внука, часто
їх відвідуючи у будинку по АДРЕСА_3.
Такі дії ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_12,
на переконання суду безумовно свідчать
про сімейні відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_9
в указаному будинку. Батьки та родичі
ОСОБА_9 підтримували родинні відносини
з чисельними родичами ОСОБА_5,
відмічаючи ювілеї, весілля, інші свята,
на яких був присутній і син ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 - ОСОБА_34. ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_1
сином, виховував і утримував його,
знаходячись у фактичних шлюбних
відносинах зі ОСОБА_9 до 2002 року. Через
сварки, конфлікти ОСОБА_9 та ОСОБА_5
припинили подружні відносини і ОСОБА_5
повернувся проживати до матері. ОСОБА_5
намагався примиритись, але через
короткий час ОСОБА_9 утворила нову
сім'ю.

12.04.2002 року відділом РАГС Іллічівського
районного управління юстиції м. Одеси
зроблений актовий запис про народження
ОСОБА_36, матір'ю якого записана ОСОБА_9,
а відомості про батька: ОСОБА_6 записані
зі слів матері. ( а.с. 91) ОСОБА_9 не
записала сина по батькові як ОСОБА_37
через образу на нього після припинення
подружніх відносин і на його батьків,
які відмовились прописувати її у своїй
квартирі, а у зв'язку з тим, що будинок
батьків був самовільно збудованим,
вона не була в ньому прописана і не мала
паспорта.

Зазначені обставини фактично
підтвердили свідки, допитані як зі
сторони позивача, так і відповідача, а
саме, ОСОБА_13 - мати відповідача,
ОСОБА_14, двоюрідний брат ОСОБА_38 і
відповідача, ОСОБА_15 - двоюрідна сестра
ОСОБА_38 і відповідача, ОСОБА_16, знайома
батьків ОСОБА_32, ОСОБА_17, тітка ОСОБА_39,
яка до смерті ОСОБА_7 підтримувала з нею
дружні стосунки, ОСОБА_18 - двоюрідний
брат ОСОБА_38 та відповідача та ОСОБА_9

Показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 і
ОСОБА_15 відносно того, що ОСОБА_5 не
називав ОСОБА_1 сином суд оцінює, як
неправдиві. Названі свідки прямо
зацікавлені у результатах розгляду
справи та їх показання в цій частині
неконкретні, вони прямо не вказали, як
ОСОБА_40 називав ОСОБА_41 і навпаки.

Як вбачається з історії розвитку
дитини - ОСОБА_3, яка була досліджена
судом, лікарем Жіночої консультації № 4
м. Одеси ОСОБА_8 здійснений патронаж
вагітної ОСОБА_19, яка проживала
АДРЕСА_4. Строк вагітності 18 тижнів,
вагітність та роди перші,
передбачуваний строк родів - 08.1994 р.
Лікарем зазначені відомості про
чоловіка: ОСОБА_20, 25 років, працюючого
на ЗРС, газозварником, який палить та з
яким шлюб не укладений.

В історії розвитку дитини мається
довідка Одеського міського родильного
будинку № 1 від 31.08.1994 року, яка видана
ОСОБА_19 для дитячої консультації, і в
якій зазначено, що вона ІНФОРМАЦІЯ_7
року народила доношеного хлопчика, що
батьком дитини являється ОСОБА_42., який
працює газорізальником на ЗРС і
проживає за адресою: АДРЕСА_5, яка була
вказана за місцем прописки, а не
фактичного проживання.

Хоча в цих документах маються
розбіжності щодо імені ОСОБА_43, які
пояснюються тим, що рідні та знайомі по
різному його називали. Разом з тим, у
суду немає жодних сумнівів у тому, що
саме ОСОБА_5 18-ти річна ОСОБА_44 називала
батьком свого сина за багато років до
звернення її сина до суду з заявою про
встановлення батьківства і до
виникнення судового спору. Також суд
вважає доведеним, виходячи з медичної
документації, що зачаття позивача
відбулося у листопаді 1993 року, коли
ОСОБА_29 та ОСОБА_31 проживали разом у
будинку батьків матері позивача.
Наявність у ОСОБА_32 на той час іншого
чоловіка не доведена. Показання свідка
ОСОБА_15 про вагітність ОСОБА_32 від
іншого чоловіка ні чим не підтверджена
і не спирається на певне джерело.

Зазначені у рішенні фактичні обставини
також підтверджуються сімейними
фотографіями. (а.с. 11-21)

Згідно з свідоцтвом про хрещення від
13.05.2000 р. таїнство хрещення було
здійснено над ОСОБА_3. (а.с. 34)

В історії розвитку дитини ОСОБА_34,
будучи неодноразово обстеженим, здаючи
різні аналізи, значився як ОСОБА_45, а
під час диспансеризації у серпні 2002
року його прізвище було змінено на
ОСОБА_46 у зв'язку з тим, що його мати
отримала свідоцтво про народження.

В характеристиці на ОСОБА_6, підписаною
класним керівником та директором школи
№78 зазначено, що його мати - ОСОБА_9,
батько - ОСОБА_22 (помер). ( а.с. 33)

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
судам при розгляді справ про
встановлення батьківства щодо дитини,
яка народилася до 1 січня 2004 р.,
необхідно застосовувати відповідні
норми КпШС, беручи до уваги всі докази,
що достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема спільне проживання
й ведення спільного господарства
відповідачем та матір'ю дитини до її
народження, спільне виховання або
утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 КЗпШС
походження дитини від батьків, які не
перебувають між собою в шлюбі,
встановлюється шляхом подачі
спільної заяви батьком і матір'ю
дитини в державні органи реєстрації
актів громадянського стану.

В разі народження дитини у
батьків, які не перебувають у шлюбі, при
відсутності спільної утриманні якої
знаходиться дитина, а також самої
дитини після досягнення заяви батьків
батьківство може бути встановлене в
судовому порядку за заявою одного з
батьків або опікуна (піклувальника)
дитини, особи, на утриманні якої
знаходиться дитина, а також самої
дитини після досягнення нею
повноліття. При встановленні
батьківства суд бере до уваги спільне
проживання та ведення спільного
господарства матір'ю дитини і
відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними
дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем
батьківства.

Таким чином, при встановленні
батьківства ОСОБА_5 судом береться до
уваги спільне проживання та ведення
спільного господарства матір'ю дитини
і ОСОБА_5, спільне виховання та
утримання ними дитини та визнання
ОСОБА_5 батьківства відносно ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилання відповідача на ту обставину,
що позивачу невідомі дні народження та
смерті ОСОБА_5 не спростовують
встановлені судом обставини, з якими
закон пов'язує виникнення батьківства.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 19.12.2012 р., залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 25.10.2013 р., встановлено факт,
що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_23, зобов'язано
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану у Київському районі
Одеського міського управління юстиції
внести наступні зміни до актового
запису № 14 від 12.04.2002 р. про народження
ОСОБА_6, зазначивши у графі дитина -
змінити прізвище зі «ОСОБА_46» на
«ОСОБА_45» у графі ім'я по батькові -
змінити з «ОСОБА_47» на «ОСОБА_48»; у
графі відомості про батька - змінити зі
«ОСОБА_49» на «ОСОБА_50», ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.
25-27, 38-40)

Вказане судове рішення було виконане і
ОСОБА_6 отримав повторне свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3, що видане
02.02.2013 р. Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану у Малиновському
районі реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції з
зазначенням дати народження -
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, його прізвища, імені
та по батькові: ОСОБА_3, а також
відомостей про батьків: ОСОБА_5 та
ОСОБА_9 (актовий запис № 14). (а.с. 10)

22.02.2013 року ОСОБА_6 отримав паспорт
громадянина України на ім'я ОСОБА_3. (
а.с. 8)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ рішення Київського
районного суду м. Одеси від 19.12.2012 р. та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 25.10.2013 р. скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції. (а.с. 28-31)

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 20.06.2014 р. заяву ОСОБА_6 про
встановлення факту батьківства
залишено без розгляду, роз'яснено
ОСОБА_6 його право звернутись до суду в
порядку позовного провадження. Поворот
виконання рішення Київського
районного суду м. Одеси від 19.12.2012 р.
допущений не був. (а.с. 32)

Зі Свідоцтва про право на спадщину за
законом вбачається, що спадкоємицею
майна ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 р.
є його дружина ОСОБА_7, спадкове майно
складалося з земельної ділянки, площею
0, 120 га, розташованої на території
Кордонської сільської ради,
садівничого масиву «Тилигульський-12»,
садівничого товариства «Сонячний»,
діл. НОМЕР_1, НОМЕР_2, яку було передано
для ведення садівництва на підставі
державного Акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД № 090233,
виданого Комінтернівською районною
державною адміністрацією 02.06.2003 р., та
зареєстрованого в книзі записів актів
на право приватної власності на землю
за № 4. (а.с. 65-66)

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р., на
підставі чого Першим Малиновським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського імського управління
юстиції видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_4. (а.с. 179)

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 03.06.2010 р. за
ОСОБА_7 визнано право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_6, що належала
ОСОБА_5 (а.с. 64)

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. померла ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у м.Одесі Одеського міського
управління юстиції. (.а.с 88)

Заповіту або спадкового договору
померла не залишила, а отже спадкування
її майна, яке складається з земельної
ділянки, площею 0, 120 га, розташованої на
території Кордонської сільської ради,
садівничого масиву «Тилигульський-12»,
садівничого товариства «Сонячний»,
діл. НОМЕР_1, НОМЕР_2 та квартири АДРЕСА_6,
яка складається з 2 житлових кімнат,
житловою площею квартири 30, 1 кв.м.,
загальною площею 60,7 кв.м., має
здійснюватися за законом.

Після смерті ОСОБА_7 з заявами про
прийняття спадщини зверталися: 14.09.2012 р.
ОСОБА_6 (ОСОБА_51); 09.10.2012 р. сестра ОСОБА_24,
яка відмовилась від своєї частки на
користь ОСОБА_4; 16.10.2012 р. племінниця
ОСОБА_4; 16.10.2012 р. племінник ОСОБА_25, який
відмовився від своєї частки на користь
ОСОБА_4; 23.11.2012 р. брат ОСОБА_11, який
відмовився від своєї частки на користь
ОСОБА_4; 05.12.2012 р. племінниця ОСОБА_26, яка
відмовилась від своєї частки на
користь ОСОБА_4 (а.с. 79-84)

На підставі вказаних заяв приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_27 було
зареєстровано спадкову справу за
номером у Спадковому реєстрі 53386081,
номер у нотаріуса 33/2012 щодо майна
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31682369
від 14.09.2012 р. (а.с. 87)

Таким чином, визначення кола
спадкоємців залежить від встановлення
факту батьківства, визначеного цим
рішенням, а саме що ОСОБА_5, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. був батьком ОСОБА_6
(ОСОБА_52)

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений
заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 і ст. 1270 ЦК
України спадкоємець за законом чи за
заповітом має право прийняти спадщину
у шестимісячний строк з моменту
відкриття спадщини для її прийняття.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини. Прабаба, прадід
спадкують ту частку спадщини, яка б
належала за законом їхнім дітям (бабі,
дідові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.
Племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (сестрі,
братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Перелік осіб (спадкоємців), які мають
право на спадкування за правом
представлення, встановлений нормами
ст. 1266 ЦК, є вичерпним. Немає підстав
розширювати цей перелік за рахунок
осіб, які в якості двоюрідних
племінників, двоюрідних внуків мають
право на спадкування як спадкоємці
п'ятої черги спадкоємців за законом.

Правило про те, що при спадкуванні при
прямій нисхідній лінії право
представлення діє без обмеження
ступеня споріднення (ч. 6 ст. 1266 ЦК), слід
розуміти таким чином, що спадкоємцями
по прямій нисхідній лінії є рідні пра-,
прадід, дід, батько, внук, правнук,
праправнук. Внуки, праправнуки
спадкують за правом представлення
відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК, а прадід,
(прабаба) відповідно до ч. 2 ст. 1266 ЦК.

Таким чином, ОСОБА_3, визнаний цим
рішенням суду сином ОСОБА_5 являється
відповідно внуком ОСОБА_7 та має право
на спадкування після її смерті за
правом представлення тієї частки
спадщини, яка належала б за законом
його батькові ОСОБА_3, якби він був
живим на час відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право
власності набувається в порядку,
визначеному законом, та на підставах не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до норми ст. 392 ЦК України
вбачається, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати їм
документа, який засвідчує його права
власності.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що є усі підстави для задоволення
позову в повному обсязі та встановлює
факт батьківства ОСОБА_3 та визнаєза
ОСОБА_3 право приватної власності на
квартиру АДРЕСА_7, яка складається з
двох житлових кімнат, житловою площею
30,1 кв.м., загальною площею 60, 7 кв.м. та на
? частину земельної ділянки, яка
розташована на території Кордонської
сільської ради, СТ «Сонячний», ділянка
№ НОМЕР_1, ділянка № НОМЕР_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
(статті 10 і 11 ЦПК України)

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, в яких передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
відповідач не надав доказів щодо
обставин на які посилався.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 209, 212-215, 256-259
ЦПК України, -

С У Д

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, -
задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 (при
народженні ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_2,
являється сином ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_7, яка
складається з двох житлових кімнат,
житловою площею 30,1 кв.м., загальною
площею 60, 7 кв.м. та на ? частину
земельної ділянки, яка розташована на
території Кордонської сільської ради,
СТ «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1,
ділянка № НОМЕР_2 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги через
Малиновський районний суд м. Одеси до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

С У Д Д Я: