Справа № 229/2648/14-ц
Номер провадження № 2/229/875/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014 року Дружківський міський
суд Донецької області

у складі: головуючого -судді
Гонтар А.Л.

при секретарі
Костенко В.М.

за участі позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Дружківка
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до територіальної громади
Дружківської міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини ,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 06 жовтня 2014 р.
звернулась до Дружківського міського
суду з позовною заявою до
територіальної громади Дружківської
міської ради про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті
залишилось спадкове майно у вигляді
сертифікату серія ДН № 183136 від 8
вересня 2005 року на право власності на
земельну ділянку та грошовий вклад
НОМЕР_1 в Ощадбанку м.Дружківка.

Вказаний сертифікат та грошовий
вклад належали ОСОБА_2

Таким чином, вона є спадкоємцем
після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців
не має.

В установлений законом строк вона
не звернулась до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини,
оскільки вважала, що для прийняття
спадщини їй досить того, що усі
правовстанавлюючи документи
знаходяться у неї. Коли у вересні 2014
року вона звернулась до нотаріальної
контори, їй було роз"яснено, що вона
пропустила шості місячний строк для
прийняття спадщини. Просить визначити
їй додатковий строк для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті
матері ОСОБА_2 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 з'явилася у судове
засідання, на полягає на задоволенні
своїх позовних вимог, просила надати їй
додатковий строк для прийняття
спадщини.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав заяву з
клопотанням розглядати справу у їх
відсутності, про час та місце розгляду
справи їх повідомлено належним чином.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності відповідачів, на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно актового
запису № 10 від 19 березня 1951 року,
зробленого селищною радою
Башмаківського району Пензенської
області ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2
(а.с. 8 ).

23 вересня 1972 року ОСОБА_1 уклала
шлюб з ОСОБА_4 , про що було зроблено
актовий запис № 392 та після
укладення шлюбу їй було присвоєно
прізвище "ОСОБА_1" (а.с. 7 )

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується актовим записом № 102
(а.с. 11 ).

Після смерті ОСОБА_2 залишилась
спадщина у вигляді сертифікату
сертифікату серія ДН № 183136 від 8
вересня 2005 року на право власності на
земельну ділянку та грошовий вклад
НОМЕР_1 в Ощадбанку м.Дружківка.
(а.с. 9-10 )

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивачка є
спадкоємцем померлого першої черги за
законом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець для прийняття
спадщини мав подати в нотаріальну
контору заяву про прийняття спадщини.
Позивачка вказаних дій не виконала.

Але, судом також встановлено, що
позивачка не має юридичної освіти і про
свої права та обов'язки щодо прийняття
спадщини могла дізнатися лише шляхом
отримання відповідної консультації, у
тому числі і від працівників
нотаріальної контори.

Позивач посилається на те, що таку
консультацію не отримала, так як
своєчасно не звернулась до
нотаріальної контори . Вона не
зрозуміла, що для оформлення її
спадкових прав необхідно звернутися до
нотаріальної контори протягом
шести місяців з дня смерті спадкодавця.

Суд вважає, що такі пояснення позивача
щодо причин пропуску строку для
звернення в нотаріальну контору з
приводу прийняття спадщини є
зрозумілими і переконливими. Більш
того, ці пояснення позивача ніким не
спростовані.

Враховуючи вказані конкретні
обставини, відсутність заперечень
відповідача щодо задоволення позовних
вимог позивача, відсутність інших
спадкоємців першої черги і відсутність
спору про право на спадщину, у суду є
підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК
України для надання додаткового
строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Суд, вважає, що ОСОБА_1 пропустила
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, тому їй можливо
визначити додатковий термін, достатній
для подання позивачем заяви про
прийняття спадщини.

На підставі викладеного і керуючись ст.
10, 60, 66, 212, 215 ЦПК України, ст. 1261-1270, 1272 ЦК
України, суд

в и р і ш и в
:

позовні вимоги ОСОБА_1 до
територіальної громади Дружківської
міської ради про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 для
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті ОСОБА_2 , померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк у шість
місяців з дня набрання рішенням суду
законної сили.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Запорізької області через
Дружківський міський суд протягом
десяти днів після оголошення рішення.

Суддя:
А. Л. Гонтар