Справа № 457/371/14-ц
Провадження №2/457/171/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області

в складі головуючої-судді
Василюк Т.В.

з участю секретаря
Луцької І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Трускавці цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Трускавецького
міського управління юстиції
Львівської області про звільнення
платника аліментів від сплати
заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Трускавецького
міського суду Львівської області з
позовом до ОСОБА_3, третя особа - відділ
державної виконавчої служби
Трускавецького міського управління
юстиції Львівської області про
звільнення платника аліментів від
сплати заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до рішення Трускавецького
міського суду від 21.12.2004 року з нього на
користь ОСОБА_3 вирішено стягувати
аліменти на виховання та утримання
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3
частини від усіх видів заробітку,
починаючи з 16.12.2004 року до досягнення
повноліття ОСОБА_4 Вказане рішення було
скеровано у виконавчу службу для
примусового виконання і визначений
розмір аліментів він справно
сплачував. У 2008 році відповідачка
добровільно відмовилася від стягнення
аліментів та виконавчий документ було
повернуто без виконання. У період з 2006
року по 2009 року дочка проживала разом
із ним, оскільки відповідачка у той час
проживала за межами України. З кінця 2009
року дочка разом з матір'ю проживає за
межами України. Незважаючи на
конфлікти між ним та відповідачкою, її
відмову від стягнення аліментів, він
добровільно перераховував кошти на
ім'я ОСОБА_3 шляхом здійснення грошових
переказів. У кінці 2013 року відповідачка
повторно звернулася із заявою про
прийняття дублікату виконавчого листа
про стягнення з нього аліментів до
державної виконавчої служби. 04.12.2013
року відділом державної виконавчої
служби Трускавецького міського
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
про стягнення з нього аліментів у
розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку. Відтак починаючи з грудня 2013
року він перераховує аліменти у
визначеному розмірі на банківський
рахунок ОСОБА_3 номер якого йому надали
у державній виконавчій службі. Крім
того на підставі заяви ОСОБА_3
державною виконавчою службою
проведено розрахунок заборгованості
починаючи з 01.12.2010 року, відповідно до
якого залишок боргу станом на 01.01.2014
року становить 11772,30 грн. Відтак просить
звільнити його від сплати
заборгованості по аліментах в розмірі
11772,30 грн., яка виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві, суду
пояснила, що позивач наміру ухилятися
від сплати аліментів не має, однак
вважає, що заборгованість по сплаті
аліментів у нього відсутня.

Позивач в судовому засіданні пояснив,
що його колишня дружина ще в 2006 році
виїхала в Італію, а згодом в 2009 році
виїхала і дочка. Він приблизно раз на
місяць передавав кошти своїй
двоюрідній сестрі ОСОБА_5, а та
перераховувала дочці. Коштів він,
можливо, передавав і не достатньо, але
такої заборгованості, яка нарахована
державним виконавцем, все-таки немає.

Представник відповідачки у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила, оскільки ОСОБА_2 свої
аліментні зобов'язання стосовно
утримання дитини не виконував в
повному обсязі. Поважних причин у
ОСОБА_2, передбачених СК України для
зменшення розміру заборгованості по
сплаті аліментів, немає.
Заборгованість державним виконавцем
нараховано підставно. Окрім того,
пояснила, що її довірителька у 2008 році
не відмовлялась від стягнення
аліментів, так як перебула закордоном.

Представник третьої особи - відділу
державної виконавчої служби
Трускавецького міського управління
юстиції Львівської області - у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила, суду пояснила, що
розрахунок заборгованості по сплаті
аліментів було проведено у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження» та на основі
матеріалів виконавчого провадження.

Будучи допитаним в судовому засіданні,
свідок ОСОБА_5 показала, що вона є
двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_2, а
ОСОБА_4 є її похресницею. Вона
здійснювала грошові перекази замість
ОСОБА_2, оскільки вона працює в банку, та
брат давав їй кошти, а вона оплачувала,
щоб він не стояв в чергах та не витрачав
свій час. Передаючи ці кошти, ОСОБА_2
говорив їй, що ці кошти він перераховує
на утримання дитини. Крім того, коли
дочка приїжджали сюди, то батько
купував їй одяг та інші речі, необхідні
для дитини.

Будучи допитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 показав, що він є братом
позивача ОСОБА_2 Після розлучення
ОСОБА_2 з ОСОБА_3 остання виїхала за
кордон в Італію, залишивши дочку в
Україні. Дочка почала проживати з
батьком ОСОБА_2 та була повністю на його
утриманні. Однак згодом вона виїхала до
матері в Італію, але приїжджаючи в
Україну, брат і далі допомагав в її
утриманні, купував їй все необхідне.
Гроші брат переказував раз в два-три
місяці, так як хотів заощадити на
послугах банку.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення із наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Трускавецького міського суду
Львівської області від 21.12.2004 року
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, та
вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 на утримання дочки - ОСОБА_4 1/3
частини всіх видів заробітку (доходів)
щомісячно, починаючи з 16.12.2004 року до її
повноліття. Вказане рішення суду
набрало законної сили.

По вказаному рішенню було видано
виконавчий лист, який було скеровано у
відділ ДВС Трускавецького міського
управління юстиції для виконання.
23.12.2008 року постановою головного
державного виконавця ВДВС
Трускавецького міського управління
юстиції Баб’як Л.В. виконавчий лист
було повернуто стягувачеві ОСОБА_3 у
зв'язку із поданням нею заяви про
повернення виконавчого документа без
виконання.

29.11.2013 року представник відповідачки
повторно звернувся із заявою про
прийняття дублікату виконавчого листа
до виконання в державну виконавчу
службу.

04.12.2013 року державним виконавцем ВДВС
Трускавецького МУЮ винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
про примусове виконання виконавчого
листа №2-1838/2004, виданого 07.11.2013 року.

Згідно з розрахунком боргу щодо сплати
аліментів від 22.01.2014 року, здійсненого
державним виконавцем ВДВС
Трускавецького МУЮ, розмір такого
станом на 01.01.2014 року становить 11772,30
грн.

Відповідно до ст.197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
вставлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до вимог Закону України "Про
виконавче провадження", передбачено, що
рішення про стягнення періодичних
платежів (у тому числі у справах про
стягнення аліментів) можуть бути
пред'явлені для виконання протягом
усього періоду, на який присуджені
платежі. Тобто у випадку видачі
виконавчого листа на руки одержувачу
аліментів, отримання аліментів на
дитину залежить від цієї особи.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження» і відповідно до ч. 7 цієї
статті суд вирішує питання
заборгованості лише у разі спору про її
розмір. Таким чином, при відсутності
такого спору заборгованість
стягується державним виконавцем
відповідно до положень Закону, а не на
підставі рішення суду про стягнення
заборгованості. Повторне стягнення із
боржника суми, яка має бути ним
виплачена в порядку виконання рішення
суду про стягнення аліментів
недопустиме. В свою чергу, за правилами
ст.ст. 195 СК України заборгованість за
аліментами, присудженими у частці від
заробітку (доходу), визначається
державним виконавцем виходячи з
фактичного заробітку (доходу),
одержаного боржником за час, протягом
якого стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
розміру заборгованості. Якщо боржник у
цей період та на час визначення
заборгованості не працював, така
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. У разі спору розмір
заборгованості визначається судом.

Однак при проведенні розрахунку
заборгованості щодо сплати аліментів
від 22.01.2014 року, відповідачкою ОСОБА_3 не
повідомлено, а державним виконавцем
Кравчук Н.З. не враховано, що позивач
ОСОБА_2 сплачував протягом періоду
вказаного у розрахунку наступні суми:
27.09.2011 року 139 євро (офіційний курс НБУ
на 27.09.2011 року становив 1076,43 грн. за 100
євро), тобто 1496,25 грн.; 06.03.2012 року 100 євро
(офіційний курс НБУ на 06.03.2012 року
становив 1056,01 грн. за 100 євро), тобто 1056,01
грн.; 10.05.2012 року 80 євро (офіційний курс
НБУ на 10.05.2012 року становив 1040,55 грн. за
100 євро), тобто 832,44 грн.; 17.07.2012 року 681,32
грн.; 13.05.2013 року 1049,88 грн.; 01.07.2013 року 520,82
грн., тобто всього 5636,71 грн.

Враховуючи наведені обставини, суд
суддів вважає, що державним виконавцем
безпідставно була нарахована ОСОБА_2
заборгованість по сплаті аліментів за
період з грудня 2010 року по грудень 2013
року в сумі 11772,30 грн. і така підлягає
зменшенню з врахуванням сплаченої
позивачем суми. Відтак на думку суду
заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів складає 6135,59 грн.

Що стосується стягнення з відповідача
на користь позивача сплаченого
останнім судового збору, то відповідно
до ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено, а тому суд
приходить до висновку, що слід стягнути
з відповідача на користь позивача 121,80
грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 195, 197 СК України та ст.ст. 10, 60, 209, 212-215
ЦПК України, с у д -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_2 частково від сплати
заборгованості по аліментах у розмірі
5636,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 121,80 грн. (сто двадцять
одну гривню вісімдесят копійок)
судового збору в користь ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Трускавецький міський суд Львівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: Т. В. Василюк