Справа № 511/1625/14-ц
номер провадження 2/511/621/14
У х в а л а

"05" листопада 2014 р. Суддя
Роздільнянського районного суду
Одеської області Гринчак С. І. ,
вивчивши матеріали справи за позовом
ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради
Роздільнянського району Одеської
області, третя особа що не заявляє
самостійний вимог Приватний нотаріус
ОСОБА_2 про визнання права власності на
предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 року до Роздільнянського
районного суду з апеляційного суду
Одеської області надішли матеріали
справи за позовом ОСОБА_1 до
Лиманської селищної ради
Роздільнянського району Одеської
області, третя особа що не заявляє
самостійний вимог Приватний нотаріус
ОСОБА_2 про визнання права власності на
предмет застави для продовження
розгляду справи.

При перевірці зазначеного позову на
відповідність вимогам Закону, судом
з`ясовано, що позов подано з порушенням
вимог ст.119 ЦПК України, і має бути
залишений без руху, оскільки
позивачкою не слачено судовий збір.

Раніше ухвалою суду від 17.06.2014 року
позов був повернутий позивачці саме з
підстави не сплати судового збору. Дана
ухвала була скасована апеляційним
судом Одеської області, в якій було
зазначено, що мотивами залишення
позовної заяви без руху зазначена
несплата позивачем судового збору. При
цьому однією із вимог ухвали
апеляційної інстанції для виконання
судом першої інстанції було
визначення конкретної суми судового
збору за подачу майнового позову.

Як зазначено в Постанові №10 Пленуму
ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах"
при здійсненні правосуддя у цивільних
справах суди повинні вирішувати
питання, пов’язані з судовими
витратами (зокрема, щодо відстрочення
та розстрочення судових витрат,
зменшення їх розміру або звільнення
від їх сплати), у чіткій відповідності
до Цивільного процесуального кодексу
України (далі – ЦПК), Закону України від
08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий
збір» (далі – Закон № 3674-VI), а також
інших нормативно-правових актів
України, забезпечуючи при цьому
належний баланс між інтересами держави
у стягненні судового збору за розгляд
справ, з одного боку, та інтересами
позивача (заявника) щодо можливості
звернення до суду, з другого боку.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом майнового характеру, в якому
самостійно визначила ціну позову у
розмірі 1269460,9грн., однак квитанцію про
сплату судового збору за подачу
майного позову не надала.

Відповідно до Закону України "Про
судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI,
ставка судового збору на 2014 рік за
подання позовної заяви майнового
характеру становить 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, отже позивач повинен
був сплатити 3654грн. (Реквізити: УДКСУ
у Роздільнянському районі Одеської
області, код отримувача (код за , банк отримувача: ГУДКСУ в
Одеській області, код банку отримувача
(МФО) 828011, рахунок отримувача 0381,
код класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу: судовий збір, за
позовом ОСОБА_1, назва суду -
Роздільнянський районний суд Одеської
області).

Разом з тим, відповідно до статті 82 ЦПК
при поданні позову майнового характеру
позивачка могла звернутися з заявою
про відстрочення або розстрочення
судового збору, зменшення його розміру
або звільнення від його оплати, однак і
така заява в матеріалах справи
відсутня.

З урахуванням вимог ст.. 11 ЦПК України,
суд не вправі вчиняти дії, про які
йдеться у ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" від 08 липня 2011 року№ 3674-VI,
а саме щодо вирішення питання про
відстрочення або розстрочення
судового збору, з власної ініціативи.

Також позивач просить в порядку
забезпечення доказів витребувати у
приватного нотаріуса ОСОБА_2
інформацію щодо спадкоємців майна
ОСОБА_3

Відповідно до Закону України “Про
судовий збір на 2014 рік ” при зверненні
з заявою про забезпечення доказів до
суду позивач повинен сплатити судовий
збір у 0,1 розмірі мінімальної
заробітної плати, що складає - 121,80 грн.

Така квітанція про сплату судового
збору про забезпечення доказів
позивачем також не подана.

У ст.. 129 Конституції України однією із
засад судочинства визначено рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, у тому числі й органів
державної влади. У зв’язку із цим
обставини, пов’язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
достатньою підставою для звільнення
від такої сплати.

Отже, вказані недоліки мають бути
виправлені, а тому суд залишає позовну
заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись
ст.121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лиманської
селищної ради Роздільнянського району
Одеської області, третя особа що не
заявляє самостійний вимог Приватний
нотаріус ОСОБА_2 про визнання права
власності на предмет застави, залишити
без руху, запропонувавши позивачу в
п’ятиденний строк з дня отримання
ухвали виправити вказані в ухвалі
недоліки та попередити, що у випадку
невиконання вимог суду позов буде
вважатись неподаним та буде повернутий
позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_4