АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4836/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3204/14
Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.
Доповідач Карпушин Г. Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:
головуючого судді: Карпушина Г.Л.;
суддів: Хіль Л.М., Пікуль В.П., при
секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 09 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини,-

В С Т А Н О В
И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 09 вересня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму щомісячно на
весь період навчання, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на денному відділенні
Аграрно-економічного коледжу
Полтавської державної аграрної
академії, але не більше ніж до
досягнення ним 23 річному віку, а саме
до 31 січня 2015 року, починаючи з 29 липня
2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення про присудження аліментів в
межах суми платежу за один місяць
допущено до негайного виконання.

Не погодившись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає
дане рішення необґрунтованим та таким,
що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що рішення підлягає
скасуванню, оскільки місцевим судом не
враховано всіх обставин справи та
зроблено передчасні висновки.

Судове засідання проводилося за участі
представника позивача, за відсутності
інших осіб, які будучи належним чином
та завчасно повідомленими про час та
місце слухання справи, у судове
засідання не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду скасуванню.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу позовних вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, між
сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2006 році
був розірваний шлюб (а.с.8). Від шлюбу
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Повнолітній син ОСОБА_3 проживає з
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. З 2011 року ОСОБА_3 навчається
на денному відділенні
Аграрно-економічного коледжу
Полтавської державної аграрної
академії. Строк навчання з 25.08.2011 року
по 31.01.2015 року (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, місцевий суд, виходив з того, що
відповідач має можливість надавати
повнолітньому сину матеріальну
допомогу, а тому повинен сплачувати
аліменти на його утримання, на період
навчання останнього

Проте, колегія суддів, не може
погодитись з такими висновками
місцевого суду виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що при
задоволенні позовних вимог, місцевим
судом неправильно були застосовані
норми матеріального права, а саме ст. 199
СК України.

Відповідно до ст. 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 Пленуму Верховного
Суду України №3 від 15.05.2006 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» надано наступні
роз'яснення, обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК
України право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів мають
самі дочка, син, які продовжують
навчатися, а також той із батьків, з
яким вони проживають. У разі заявлення
позову одним із батьків суд може
залучити до участі у справі (якщо
залежно від її обставин визнає
необхідним) повнолітніх дочку, сина,
які продовжують навчатися і на користь
яких у зв'язку з цим стягуються
аліменти.

Відповідно до ст.3 ЦПК України та
ст. 199 СК України право на звернення до
суду з позовом про стягнення аліментів
має той з батьків з ким проживає дочка
чи син. За змістом зазначених статей
ОСОБА_2 має право звернутися до суду з
позовом. Однак, такий позов міг бути
поданий в інтересах повнолітнього
сина, а з врахуванням того, що останній
є дієздатними, то аліменти мають бути
стягнуті на його, а не інших осіб
користь, і тоді коли такі особи
наділені правом звернення до суду з
позовом в інтересах інших осіб.

Право на звернення до суду з
позовом не наділяє позивачку правом
матеріально-правової вимоги до
відповідача, у своїх інтересах, в т.ч. і
щодо стягнення аліментів на свою
користь, а тому в задоволені позову
необхідно відмовити.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_1, скасування
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 09 вересня 2014 року та
постановлення нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 314,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 09 вересня 2014 року винесене
за результатами розгляду позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини -
скасувати.

Постановити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л.
Карпушин

Судді: /підпис/ В.П. Пікуль
/підпис/ Л.М. Хіль

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
______________ Г.Л. Карпушин