Провадження № 6/127/1801/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року Вінницький
міський суд Вінницької областів
складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Вінницької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань, –

В С Т А Н О В И В:

27.10.2014 року до суду звернувся головний
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Вінницької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у В ДВС Вінницького РУЮ знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №127/20838/13-ц,
виданого Вінницьким міським судом
Вінницької області 18.10.2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 02.09.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
встановлено строк на добровільне
виконання, копію постанови направлено
сторонам.

Боржником добровільно рішення суду не
виконується, кошти на погашення
заборгованості не сплачуються, а тому
утворилась заборгованість.

За таких обставин, а також враховуючи
суму заборгованості, захист прав та
інтересів стягувача стане неможливим
без вжиття заходів забезпечення
виконання судового рішення.

З метою фактичного
виконання боржником своїх боргових
зобов'язань перед стягувачем в межах
суми боргу, державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
забезпечення вчасного та повного
виконання боржником вищезазначеного
рішення суду, а тому звернувся із даним
поданням до суду.

Відповідно до положень ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погоджене з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Головний державний виконавець Персюк
Б.В. до судового засідання не з’явився
із невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що воно не
підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що на виконанні у В ДВС
Вінницького РУЮ знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №127/20838/13-ц, виданого
Вінницьким міським судом Вінницької
області 18.10.2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 02.09.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження, боржнику
встановлено строк на добровільне
виконання, копію постанови направлено
сторонам.

Однак, державним виконавцем
не надано жодних переконливих доказів
про те, що боржника належним чином
повідомлено про встановлення строку
для добровільного виконання даної
вимоги, а тому суд не виключає той факт,
що останній був позбавлений можливості
в добровільному порядку здійснювати
платежі по виконанню виконавчого
документа. Окрім того, державним
виконавцем не надано суду переконливих
доказів того, що ним вживались заходи
примусового характеру для
забезпечення вчасного та повного
виконання боржником вищезазначеного
рішення суду, тобто заходи, що
спрямовані на перевірку майнового
стану боржника за місцем проживання, на
виявлення рухомого, нерухомого майна
боржника, на яке можливо звернути
стягнення.

Згідно ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Наведенні в поданні
підстави для задоволення подання, а
саме: небажання боржника виконувати
вимоги стягувача в повному обсязі, а
також, на думку державного виконавця,
значна сума боргу, яка складає 2 396 грн. є
безпідставними та такими, що не
заслуговують на увагу.

Окрім того, суд звертає увагу, що
відповідно до змісту ч.2 ст.377-1 ЦПК
України вирішення питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
за відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

За таких обставин подання до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції
України, ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та виїзду в
Україну громадян України», ст.ст. 210, 377-1
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Вінницького районного управління
юстиції Вінницької області ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань – відмовити.

На ухвала суду може бути
подано апеляційна скарга на протязі
5-ти днів з моменту її проголошення.

Суддя: