Провадження № 2/470/344/14
Справа № 470/999/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
смт.
Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.

при секретарі Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2014 року позивачка звернулася
до Березнегуватського районного суду
Миколаївської області з позовом до
відповідачки про стягнення боргу за
договором позики.

В позові зазначила, що 20 травня 2014 року
уклала з відповідачкою договір позики,
за яким передала їй 600 доларів США, про
що вона надала розписку. В розписці
відповідачка зазначила, що поверне
кошти до 13 червня 2014 року, однак до
даного часу їх не повернула. Через
невиконання відповідачкою
зобов'язання, позивачка просила
постановити рішення про стягнення з
неї у примусовому порядку суми боргу,
еквівалент якої на час пред'явлення
позову складає 7770 грн., трьох відсотків
річних від простроченої суми - 60,70 грн.,
витрат на оплату правової допомоги - 2000
грн. та судового збору - 243,60 грн.

Позивачка та її представник в судове
засідання не з'явилися. Від позивачки
на адресу суду надійшла заява про
розгляд справи у її відсутність та
підтримання позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідачка в судове засідання також
не з'явилася, направила заву про
розгляд справи за її відсутності та
заперечення проти позовних вимог
позивачки через неодержання від неї
грошових коштів.

Дослідивши докази у справі, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

20 травня 2014 року між позивачкою та
відповідачкою було укладено договір
позики, за яким відповідачка отримала
від позивачки 600 доларів США з умовою їх
повернення до 13 червня 2014 року. Факт
отримання відповідачкою грошових
коштів підтверджується наданою нею
розпискою від 20 травня 2014 року (а.с.6).

Прийняте письмове зобов'язання
відповідачка не виконала, грошові
кошти до даного часу позивачці не
повернула.

У відповідності до довідки управління
Національного банку України в
Миколаївській області від 11 вересня 2014
року, офіційний курс долара США за 100
одиниць станом на 10 вересня 2014 року,
складає 1295 грн., тому розмір отриманих
відповідачкою грошових коштів у
гривневому еквіваленті, складає 7770 грн.
(1295 грн. : 100 х 600 доларів США) (а.с.5).

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, що виникли з
цивільно-правового зобов'язання за
договором позики.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 1046 зазначеного Кодексу
передбачає, що за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.2 ст.1047 вищевказаного Кодексу
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Частина 2 даної статті передбачає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивачки, що
мається в позовній заяві, три проценти
річних за час прострочення виконання
грошового зобов'язання, складають 60,70
грн., з урахуванням періоду
прострочення 95 днів (з 13 червня по 15
вересня 2014 року).

За вимогами ч.1 ст.1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти насправді не були одержані від
позикодавця.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідачкою прийняте за договором
зобов'язання не виконане та договір
позики нею оспорений не був, суд дійшов
висновку, що звернення позивачки до
суду є обґрунтованим, а позовні вимоги
про стягнення боргу та трьох процентів
річних такими, що підлягають
задоволенню.

Витрати позивачки на оплату правової
допомоги підлягають стягненню з
відповідачки лише в розмірі 974,4 грн.
(складання адвокатом позовної заяви - 2
години), у відповідності до ст.1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», оскільки адвокат участі в
судовому засіданні не приймав, а
розрахунку витрат на правову допомогу
позивачкою до суду не надано.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивачки
підлягають стягненню витрати на оплату
судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212 - 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики від
20 травня 2014 року, в розмірі 7770 (сім тисяч
сімсот сімдесят) грн. та три проценти
річних від простроченої суми, в розмірі
60,70 (шістдесят грн. 70 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на оплату правової допомоги, в
розмірі 974,4 грн. та судового збору, в
розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Березнегуватський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя
С. А. Луста