Справа № 646/9130/14-ц
№ производства 2/646/1605/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014 р.

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого: cудді Чудовського Д.О.,

при секретарі судового засідання:
Косовій Т.В.,

за участю позивача: не з'явилася,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Тризна Є.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Харківської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду
м. Харкова надійшла позовна заява
ОСОБА_3 до Харківської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на квартиру
АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.
Обґрунтовуючи позовну заяву позивач
зазначив, що ОСОБА_4 була власником
квартири, єдиним спадкоємцем є позивач,
який є її онуком, оскільки за життя
ОСОБА_4 її син - ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а також ІНФОРМАЦІЯ_7
року помер її чоловік - ОСОБА_6. Так як за
життя ОСОБА_4 та на день її смерті,
позивач постійно проживав у її
квартирі він за законом вважається
таким, що прийняв спадщину. Після
звернення до державної нотаріальної
контори нотаріусом було винесено
постанову про відмову в оформленні
спадкових прав через те, що у
встановлений шестимісячний строк
позивач не звернувся із заявою про
прийняття спадщини та не надав доказів
підтвердження факту постійного
проживання із спадкодавцем на час
відкриття спадщини. Тому позивач був
змушений звертатися до суду.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позову заяву та
пояснив, що позивач на час відкриття
спадщини постійно проживав із
спадкодавцем, а отже є таким, що прийняв
спадщину, інших спадкоємців у ОСОБА_4 не
було, крім того, ОСОБА_4 за своє життя
склала заповіт, за яким квартиру
заповідала саме позивачу, однак у
зв'язку з тим, що у заповіті від 12.05.2008
року неправильно зазначена дата
народження позивача - спадкоємця,
останній позбавлений успадкувати
квартиру за заповітом.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позовних вимог, через те,
що позивачем не подано доказів, що він
прийняв спадщину, вважає спадщину, що
залишилась після смерті ОСОБА_4
відумерлою, яка має відійти до
територіальної громади м. Харкова.

Заслухавши пояснення представників
сторін, допитавши свідків, дослідивши
письмові докази, що є в матеріалах
цивільної справи, суд приходить до
наступного.

ОСОБА_4 була єдиним власником квартири
АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло, яке
видане Харківським міським Центром
приватизації державного житлового
фонду 08.05.1998 року (а.с. 5-6).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року,
згідно із даними зазначеними у
свідоцтві про смерть, виданого
відділом державної РАЦС по м. Харкову
Харківського міського управління
юстиції від ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 7).

Частиною 1 статті 1218 ЦК України
встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Отже, судом встановлено, що
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, відкрилась спадщина
у вигляді квартири АДРЕСА_2.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України
визначено, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

До першої черги спадкоємців за законом
закон відносить діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні, на підставі
свідоцтв про народження, встановлено,
що у шлюбі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8
року народився ОСОБА_5, який є батьком
позивача по справі - ОСОБА_3, а матір'ю
останнього є ОСОБА_9 (а.с. 8-9).

04.04.1962 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4
було припинено, що підтверджується
посвідкою про припинення шлюбу від
23.07.1963 р. (а.с. 10), та 04.05.1996 року ОСОБА_4
уклала шлюб із ОСОБА_10, при цьому після
реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила
прізвище на ОСОБА_4. (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_6 та
ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_5, які були
відповідно чоловіком та сином ОСОБА_4.
(а.с. 12-13).

Як було встановлено, відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 24.01.2003 рокуАДРЕСА_3 на праві
спільної сумісної власності належала
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 6-8). ІНФОРМАЦІЯ_9
року ОСОБА_12 померла (а.с. 26). Згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 09.02.2004 року після смерті
ОСОБА_12 ОСОБА_11 успадкував частину
квартири АДРЕСА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України,
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

За таких обставин, позивач по справі
має право на спадкування після смерті
своєї баби - ОСОБА_4 за правом
представлення.

Відповідно до листа Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Харківській області за № 27763/09-01-02-10 від
08.10.2014 року актових записів про
реєстрацію народження дітей ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, в органах державної
реєстрації актів цивільного стану
Харківської області не виявлено. (а.с.
87).

Першою Харківською державною
нотаріальною конторою на адресу суду
направлено відповідь, що після смерті
ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину звертався тільки
ОСОБА_3, що є позивачем по справі (а.с. 85).

09.08.2014 року постановою державного
нотаріуса Першої Харківської
державної нотаріальної контори
Авер’яновою Л.П. було відмовлено в
оформленні спадкових справ після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5
року, у зв'язку з тим, що у встановлений
шестимісячний строк позивач не
звернувся із заявою про прийняття
спадщини та не надав доказів
підтвердження факту постійного
проживання із спадкодавцем на час
відкриття спадщини. (а.с. 15).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_14 показала, що вона
проживає за адресою: АДРЕСА_2, на одному
поверсі з нею у квартирі проживала
ОСОБА_4, яку вона за життя називала
«ОСОБА_4», остання померла узимку 2010
року. Позивача по справі - ОСОБА_3 вона
знає, ще з дитинства, приблизно з 2008
року він почав проживати зі своєю
бабусею в одній квартирі разом із своєю
сім'єю - дружиною, а пізніше у них
народився син. Весь час, починаючи з 2008
року до теперішнього часу позивач
проживав у квартирі.

Допитаний у судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_15 показав, що він
проживає у АДРЕСА_4 та є головою
будинкового комітету 22 роки, добре знав
ОСОБА_4, яка померла у 2010 році, яка за
життя висловлювала свої наміри щодо
залишення своєї квартири своєму онуку
ОСОБА_3, який є позивачем по справі.
Позивач по справі за 2 роки до смерті
ОСОБА_4, тобто у 2008 році, переїхав жити
до квартири № 72 разом із дружиною, та
постійно там мешкав. У цій квартирі у
позивача та його дружини народився їх
син ОСОБА_16.

Окрім показань свідків допитаних у
судовому засіданні, факт проживання
позивача разом із спадкодавцем та із
своєю сім'єю за адресою: АДРЕСА_2
підтверджується копіями медичних
документів, що були складені у 2009 році,
тобто до смерті ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_17
та ОСОБА_18, які відповідно до свідоцтва
про народження, виданого
Червонозаводським відділом РАЦС
Харківського міського управління
юстиції від 24.07.2009 року, є матірю сина
позивача та відповідно сином позивача
(а.с. 17, 19, 20,21).

Окремо суд зазначає, що позивачем
надано копію посвідчення за № НОМЕР_1,
що виписане на його ім'я, що посвідчує
ту обставину, що він є володільцем
захоронення ОСОБА_4 (а.с. 18).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у судовому засіданні на
підставі досліджених доказів у їх
сукупності та взаємозв'язку доведено
ту обставину, що на момент смерті
ОСОБА_4, її онук - ОСОБА_3 проживав з нею
за адресою: АДРЕСА_2, а отже вважається
таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008р. №7 «Про судову практику у
справах про спадкування», у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 1, 2, 4, 8, 10, 15, 60, 88, 208-209, 212, 213,
215 Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 1218, 1220, 1222, 1261, 1266, 1268, ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_3 до Харківської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
право власності в порядку спадкування
за законом на квартиру АДРЕСА_2, після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

Сплачений позивачем судовий збір у
розмірі 1995,50 грн. стягнути з
Харківської міської ради на користь
ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено 07.11.2014 року

Суддя
Д.О.
Чудовський