Номер провадження 2/754/5955/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенко С.В.,

при секретарі - Ткаченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та поділ майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду вказаним з позовом.

Мотивувала свої вимоги тим, що 29.11.11
року між сторонами укладено шлюб. Від
шлюбу дітей не мають. Вказувала, що
спільне життя з відповідачем не
склалося, сторони мають різні погляди
на життя.

Зазначала, що шлюбні відносини
припинені, спільне господарство та
спільний сімейний бюджет не ведуть,
шлюб існує формально.

Вказувала, що за час перебування
у шлюбі подружжя придбало квартиру за
адресою: АДРЕСА_1. Уточнивши позовні
вимоги, бажає отримати свою частку у
вигляді грошової компенсації вартості
? частини квартири у розмірі 223 000 грн.

У судовому засіданні позивач з
представником уточнені вимоги
підтримали у

повному обсязі.

Відповідач з представником у судовому
засіданні не заперечували проти
задоволення

позову.

Вислухавши пояснення учасників,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 29.11.11 року у
Центральному відділі державної
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї, актовий запис №
4050.

Від шлюбу дітей не мають.

Відповідно до ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі
вищевикладені обставини у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
шлюб підлягає розірванню, так як
сторони однією сім'єю не проживають,
спільне господарство не ведуть, мають
різні інтереси та погляди, втратили
почуття любові та поваги один до
одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін
розпались і поновлені бути не можуть,
тому шлюб повинен бути розірваний.

Судом встановлено, що за час
перебування в шлюбі, а саме у грудні 2012
року подружжя придбало квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири від
24.12.12 року.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно ст. 68 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим у випадку, якщо річ є
неподільною, співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у праві
спільної часткової власності у
співвласника, який отримав грошову
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Сторони по справі погодилися з оцінкою.
Відповідач погоджується на сплату ним
за належну позивачу частку грошової
компенсації. За таких обставин, суд
дійшов висновку про задоволення
позову.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29.11.11 року у
Центральному відділі державної
реєстрації шлюбів м. Києва з державним
Центром розвитку сім'ї, актовий запис №
4050, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію за належну їй
частку у праві спільної власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі
223 000 грн., припинивши її право на частку
у праві спільної власності з дня
отримання компенсації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір у сумі 3 654
грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий