Справа № 298/1096/14-ц
Номер провадження 2/298/273/14
07 листопада 2014 року
смт. Великий Березний
Великоберезнянський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого-судді Цибика І.Й., при
секретарі Тисянчин М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт. Великий Березний цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження майном шляхом
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
цим позовом з тих підстав, що йому на
праві приватної власності належить
будинок АДРЕСА_1, що стверджується
довідкою КП "Великоберезнянське РБТІ"
№ 272 від 15.11.2012 року. Вказаний будинок
він придбав у громадянки ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу від
09.11.2012 року. Однак, у цьому будинку
зареєстровані відповідачі, про що
наявні відомості у будинковій книзі,
які з дати їх реєстрації в ньому не
проживають. На сьогоднішній день вони
ведуть незрозумілий спосіб життя і для
уникнення будь-яких претензій або
цивільно-виконавчих правовідносин за
адресою їх реєстрації, перед ним
(позивачем) постала необхідність зняти
їх з реєстрації, як таких, що не
проживають у вказаному будинку більш
тривалий термін, ніж той, протягом
якого за ними зберігається право на
користування житловим приміщенням у
розумінні ч.2 ст. 405 ЦК України. Доказом
цього є додані копії актів обстеження
Лютянської сільської ради від 19.07.2013
року, 13.06.2014 року, 14.07.2014 року та 15.08.2014
року. Будь-яких домовленостей з приводу
збереження за відповідачами житлової
площі за період їх не проживання не
За таких обставин, позивач
вважає, що є всі підстави для
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням згідно ст. 72 ЖК України.
Оскільки реєстрація відповідачів
створює йому перешкоди у здійсненні
права користування та розпорядження
майном, а вони у добровільному порядку
такі не усувають, позивач просить
усунути ці перешкоди в судовому
порядку шляхом позбавлення
відповідачів та їх дітей: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 права
користування житловим приміщенням за
вказаною вище адресою та зняти
останніх з реєстраційного обліку за
В подальшому, у відповідності до
ст. 31 ЦПК України, до початку розгляду
справи по суті, позивач, шляхом подання
письмової заяви, змінив підставу
позову, а саме посилаючись на ст.ст. 156
ч.4, 162 ЖК України, акцентував увагу суду
на тому, що відповідачі не проживають у
раніше згаданому будинку більше шести
місяців, не оплачують плату за
користування житловим приміщенням і
комунальні послуги, не несуть інших
витрат по утриманню будинку та не
приймають участь у спільному побуті, а
відтак вважаються такими, що не є
членами його сім'ї і такими, що втратили
право на користування цим житловим
У судове засідання позивач не
з'явився, подав заяву, в якій змінений
позов підтримав повністю, просив його
задовольнити та розглянути справу без
його участі, також проти заочного
розгляду справи не заперечив. При
цьому, додатково зазначив, що в
подальшому не бажає укладати з
відповідачами будь-яких угод щодо
безоплатного чи оплатного
користування жилим приміщенням у
належному йому житловому будинку, а
також уточнив, що слід визнати такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням та зняти з
реєстраційного обліку лише тих осіб,
які є зареєстровані в будинковій книзі.
Відповідачі повторно в судове
засідання не з'явилися без поважних
причин, хоча належним чином, відповідно
до ст. 74 ч.9 ЦПК України, були
повідомлені про час і місце розгляду
справи, тому суд розглянув справу без
їх участі в порядку заочного
провадження, на підставі доказів, що є в
Суд, розглянувши матеріали
справи, дослідивши письмові докази в їх
сукупності, виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
Аналіз наведених вище норм
цивільного законодавства України дає
підстави для висновку про те, що у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст. 7 Закону
України від 11 грудня 2003 року "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із
указаної норми, зняття з реєстрації
місця проживання може бути здійснено
на підставі рішення суду виключно про:
1) позбавлення права власності на
житлове приміщення; 2) позбавлення
права користування житловим
приміщенням; 3) визнання
особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон
України від 11 грудня 2003 року "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.
Отже, вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи житловим приміщенням відповідно
до норм житлового та цивільного
Із тексту та вимог позовної заяви
вбачається, що позивач просить визнати
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які зазначені у будинковій
книзі, такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1, та зняти останніх з
реєстраційного обліку, що є похідним
від наявності права користування
житловим приміщенням. У добровільному
порядку відповідачі знятись з
реєстраційного обліку не бажають. Із
поданих суду доказів вбачається, що
відповідачі і їх діти є
будинку позивача, що належить йому на
праві приватної власності, однак
більше року в даному будинку не
проживають, не є членами сім'ї позивача
і договору найму житла між ними та
позивачем або договору оренди житла, не
За таких обставин, суд констатує, що
правовідносини які виникли між
сторонами регулюються нормами ЖК УРСР
та ЦК України, і вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України; ст. 405 ЦК України). Подібну
позицію висловив і Верховний Суд
України у постанові від 16 січня 2012
року № 6-57цс11, прийнятої за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.
Так, згідно частин 2, 3 ст. 64 ЖК
України, до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство. Якщо
особи, зазначені в частині другій цієї
статті, перестали бути членами сім'ї
наймача, але продовжують проживати в
займаному жилому приміщенні, вони
мають такі ж права і обов'язки, як
наймач та члени його сім'ї.
Відповідно до ст. 156 ч.4 ЖК
України, у разі відсутності угоди
між власником будинку (квартири) і
колишнім членом його сім'ї про
безоплатне користування жилим
приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.
Стаття 162 ЖК України визначає, що
плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
Згідно копій актів обстеження
Лютянської сільської ради від 13.06.2014
року, 14.07.2014 року та 15.08.2014 року,
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 і їх діти:
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дійсно
зареєстровані, але не проживають за
адресою: АДРЕСА_1, з листопада 2012 року.
Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що відповідачі і їх діти
не являються членами сім'ї позивача, у
спірному будинку не проживають з
листопада 2012 року, відповідачі не
несуть витрат по утриманню цього
будинку, угод між останніми та
позивачем про безоплатне чи платне
користування жилим приміщенням не
укладалося, в подальшому позивач не
бажає укладати з відповідачами таких
Крім того, згідно ч.4 ст. 29 ЦК Укрїни,
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.
На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідачів
і їх дітей слід визнати такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Оскільки позовна вимога про зняття
з реєстраційного обліку є похідною від
наявності права користування житловим
приміщенням, то вона також підлягає
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 29, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК
України, ст. 64, 156 ЖК України, суд, -
Змінений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права
розпорядження майном шляхом
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку - задовольнити
Позбавити права користування
житловим приміщенням ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою:
Зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, їх неповнолітніх дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, за
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Закарпатської
області через Великоберезнянський
районний суд шляхом подачі протягом
десяти днів з дня його проголошення
апеляційної скарги (сторонами, які не
були при цьому присутні - в той же строк
з дня отримання ними копії цього
рішення) і набере законної сили після
закінчення вищезазначеного строку,
якщо не буде оскаржене, а в разі
оскарження - після апеляційного
розгляду справи, якщо не буде
скасоване.

Відповідачі мають право подати
заяву про перегляд заочного рішення у
десятиденний строк, з дня отримання
його копії.

Головуючий: