АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7329/14
Справа № 640/1405/14-ц
інстанції: Діденко С.А.
Категорія: договірні
Доповідач: Коростійова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В.,
Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Київського районного суду міста
Харкова від 16 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра», приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - товариства з обмеженою
відповідальністю «Рейкон» про
визнання договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень недійсним,
скасування його державної реєстрації
та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У січня 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із вказаним позовом, який
уточнила у березні 2014 року.

Просила: визнати недійсним
договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень, укладений 28 серпня 2013 року
між публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ КБ
"Надра") і товариством з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "Рейкон",
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу (далі- ПН ХМНО) ОСОБА_5 за
реєстровим №2647 з підстав, передбачених
ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України.

В обгрунтування позову
посилалась на те, що заочним рішенням
Київського районного суду міста
Харкова від 19 серпня 2010 року в рахунок
погашення її заборгованості за
договором кредитної лінії
№6/5/2007/840-КЛ/739 від 5 липня 2007 року у сумі
3977248,72 грн. та судових витрат у сумі 1820
грн. звернено стягнення на предмет
іпотеки, згідно договору іпотеки
№6/5/2007/980-1-740 від 5 липня 2007 року, -
нерухоме майно, нежитлові приміщення
першого поверху №1-:-8 в літ. "А-5",
загальною площею 154,8 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які
належать їй на праві власності на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 9
листопада 2006 року, шляхом їх продаду
відкритим акціонерним товариством КБ
"Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ
"Надра" від свого імені будь-якій
особі-покупцеві на умовах та в порядку,
передбаченому ст.38 Закону України "Про
іпотеку".

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 12 вересня 2013
року заочне рішення Київського
районного суду міста Харкова від 19
серпня 2010 року змінено, визначено
початкову ціну продажу нежитлових
приміщень №№1-:-8, загальною площею 154,8
кв.м. будівлі "А-5" першого поверху по
АДРЕСА_1 у розмірі 3517830 грн.

Натомість ПАТ КБ "Надра",
укладаючи з ТОВ "Рейкон" договір
купівлі-продажу №2647 від 28 серпня 2013
року, визначило ціну предмета іпотеки у
розмірі 1800000 грн., що значно менше, ніж
заставна вартість предмета іпотеки і
вартість, яка визначена рішенням
апеляційного суду Харківської області
3517830 грн.

Відповідно до ст.38 Закону України
"Про іпотеку" якщо рішення суду чи
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя передбачає право
іпотеко держателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі покупцеві,
іпотекодержатель зобов'язаний за 30
днів до укладення договору
купівлі-продажу письмово повідомити
іпотекодавця та всіх осіб, які мають
зареєстровані у встановленому законом
порядку права та вимоги на предмет
іпотеки, про свій намір укласти цей
договір.

До укладення договору
купівлі-продажу іпотекодержатель має
документально підтвердити нотаріусу,
що він цю вимогу закону виконав.

Нотаріус має право посвідчити
договір купівлі-продажу предмета
іпотеки іншій особі за наявності
відомостей про те, що інші особи, які
мають зареєстровані в установленому
порядку права та вимоги на предмет
іпотеки, відмовилися одержати
надіслані на їх адресу повідомлення
про намір передати предмет іпотеки.Про
цю обставину повинна свідчити зроблена
на зворотньому повідомленні відмітка
органу зв'язку.

ПН ХМНО ОСОБА_5 посвідчила
оспорюваний договір без відомостей про
те, що вона, ОСОБА_3 , відмовилась
одержати надіслані на її адресу
повідомлення про намір
іпотекодержателя продати предмет
іпотеки.

ПАТ КБ "Надра" на її адресу
повідомлення про намір продати предмет
іпотеки їй не надсилало.

Крім того, ПН ХМНО ОСОБА_5А
посвідчила договір купівлі-продажу без
документів, що посвідчують право її
власності на спірні нежитлові
приміщення, оскільки останні
знаходяться у неї. При цьому не
врахувала зміни, які були внесені у
правоустановчі документи при поточній
інвентаризації 7 листопада 2012 року.

Посилаючись на вказані обставини,
просила позов задовольнити.

Відповідачі ПАТ КБ "Надра" і ПН
ХМНО ОСОБА_5 , в особі своїх
представників, проти позову
заперечували, посилаєчись на його
безпідставність.

Рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 16 вересня 2014
року ОСОБА_3 у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просе рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити у повному обсязі. При
цьому посилається на: недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду не оскаржили.

ПАТ КБ "Надра" подало письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
вважало її безпідставною, а рішення
суду - законним і обгрунтованим.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення сду першої
інстанції - скасуванню з підстав,
передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, з
ухваленням нового рішення про відмову
ОСОБА_3 у позові з інших підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2013
року ПАТ КБ "Надра" і ТОВ "Рейкон" уклали
між собою договір купівлі-продажу
належних ОСОБА_3 нежитлових будівель,
які є предметом іпотеки, за умовами
якого ПАТ КБ "Надра", якому право
продажу від свого імені належить на
підставі заочного рішення Київського
районного суду міста Харкова від 19
серпня 2010 року, передало у власність
ТОВ "Рейкон" нежитлові приміщення
першого поверху №1-:-8, загальною площею
154,8 кв.м. в літ. "А-5", які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 1800000
грн. Договір купівлі-продажу
посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_5 за
реєстровим №2647 (а.с.57 т.1).

Відмовляючи ОСОБА_3 у позові про
визнання недійсним вказаного договору
та скасування його державної
реєстрації за ТОВ "Рейкон", суд першої
інстанції вважав доведеним, що
оспорюваний договір укладено між ПАТ
КБ "Надра" і ТОВ "Рейкон" і посвідчено ПН
ХМНО ОСОБА_5 з дотриманням вимог закону,
підстав для визнання його недійсним не
має.

Такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України
сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач.

Згідно ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За роз'ясненнями, що містяться у
п.26 постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6 листопада 2009 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" особами, які беруть участь
у справі про визнання правочину
недійсним, є насамперед сторони
правочину.

За змістом ст.33 ЦПК України суб'єктний
склад сторін визначає позивач.

Згідно зі ст.33 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї
особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у
справі іншу особу як співвідповідача.
Після заміни відповідача або
залучення до участі у справі
співвідповідача справа за
клопотанням нового відповідача або
залученого співвідповідача
розглядається спочатку.

Позивачка ОСОБА_3 залучила ТОВ
"Рейкон", яке є покупцем спірних
нежитлових приміщень і стороною у
договорі, в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, в той час, як воно
повинно бути відповідачем у справі.
Позивачка ОСОБА_3 клопотання про
залучення ТОВ "Рейкон" в якості
відповідача у суді першої інстанції не
заявила.

Стаття 33 ЦПК України не надає суду
першої інстанції права самостійно, без
відповідного клопотання позивача,
залучати до участі у справі належного
відповідача чи співвідповідача.

За таких обставин, суд першої
інстанції не міг самостійно, без
клопотання позивачки ОСОБА_3, залучити
ТОВ "Рейкон" в якості відповідача.

На стадії апеляційного
провадження суд апеляційної інстанції
не має процесуальної можливості
залучити ТОВ "Рейкон" в якості
відповідача.

До того ж, у суді апеляційної
інстанції представник ОСОБА_3. вважав,
що за процесуальним статусом ТОВ
"Рейкон" є саме третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, а не відповідачем.

У позовній заяві ОСОБА_3 просе
визнати договір купівлі-продажу
нежитлових будівель недійсним та
визнати за нею право власності на них.

У разі задоволення позову ТОВ
"Рейкон" буде позбавлено права
власності на нежитлові приміщення.

Непритягнення ТОВ "Рейкон" до
участі у справі в якості відповідача
порушує його права.

Процесуальні права третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, обмежені порівняно з
процесуальними правами відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України
крім прав та обов'язків, визначених у
ст.27 цього Кодексу, відповідач має
право визнати позов повністю або
частково, пред'явити зустрічний позов.

Зазначене процесуальне порушення
є суттєвим, таким, що відповідно до п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України тягне за собою
безумовне скасування судового рішення.

У суді першої інстанції позивачка
не заявила клопотання про залучення до
участі у справі ТОВ "Рейкон" в якості
відповідача, а суд апеляційної
інстанції позбавлений такої
процесуальної можливості.

До того ж представник позивачки у
суді апеляційної інстанції
заперечував проти того, що ТОВ "Рейкон"
може бут відповідачем у справі.

За таких обставин, судова колегія
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати і ОСОБА_3 у
позові відмовити з інших, зазначених
вище підстав.

Рішення суду апеляційної
інстанції не позбавляє права ОСОБА_3, у
межах строку позовної давності,
звернутися до суду з аналогічним
позовом, визначивши процесуальний
статус сторони оспорюваного договору -
ТОВ "Рейкон", як відповідача.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307,
п.4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного
суду міста Харкова від 16 вересня 2014
року скасувати.

ОСОБА_3 у позові відмовити у
повному обсязі з інших підстав.

Рішенні суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: