Провадження № 2/752/1292/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Мирошниченко О.В.,
при секретарі Конельській А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя
особа ОСОБА_4 про визнання права
власності на житловий будинок за
набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до
Київської міської ради, в якому просять
визнати за ними право власності на 10/12
житлового будинку АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог
зазначають про те, що позивачу ОСОБА_1
належить на праві власності 1/24 частина
будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину № 993 від 15.10.2013 р.
Зазначена частина будинку належала
батьку позивача, ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі
свідоцтва про право власності № 30/в,
виданого 21.10.1948 р. Житловим управлінням
виконкому Київської міської ради
депутатів трудящих, зареєстрованого у
Київській міській конторі технічного
обліку 21.10.1948 р. у реєстровій книзі за №
7522.

Крім того, позивачу ОСОБА_1 належить на
праві власності 1/24 частина будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину № 992 від 15.10.2013 р.
Зазначена частина будинку належала
матері позивача, ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_2 прийняла
спадщину від свого померлого чоловіка,
ОСОБА_5, але не оформила своїх спадкових
прав.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 належить
на праві власності 1/12 частина будинку
АДРЕСА_1, яка раніше належала його
померлому батьку, ОСОБА_5

Лише під час оформлення спадщини на
частину спірного будинку позивачу
ОСОБА_1 стало відомо про те, що інші
частини спірного будинку, а саме 1012,
залишаються неоформленими на жодну
особу.

Згідно інформаційної довідки ПБ-2013 №
1483 від 29.07.2013 р. Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна житловий будинок
АДРЕСА_1 на праві власності був
зареєстрований за такими особами:

- 1/12 будинку зареєстрована за
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
на спадщину № 44226, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 16.08.1948 р., яка померла у 1960 році;

- 1/2 будинку зареєстрована за
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
власності № 44230, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 16.08.1948 р., яка померла у 1960 році;

- 1/12 будинку зареєстрована за
ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право
на спадщину № 44226, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 16.08.1948 р., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1 від 16.01.1977 р.);

- 1/12 будинку зареєстрована за
ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право
на спадщину № 44226, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 16.08.1948 р., яка не проживала у
спірному будинку з 1964 року і померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2 від 11.06.2012 р.);

- 1/12 будинку належить ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину № 44226, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 16.08.1948 р., яка не проживає у
спірному будинку з 1986 року;

- 1/12 будинку зареєстрована за
ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право
на спадщину № 44226, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 16.08.1948 р., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_3 від 09.04.1999 р.);

- 1/12 будинку зареєстрована за
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
власності № 30/в, виданого Київським
міським житловим управлінням 21.10.1948 р.
на підставі рішення народного суду
першої дільниці Кагановицького району
м. Києва від 07.08.1948 р, який помер у 1978
році.

Зазначеним житловим будинком - своєю
частиною та 10/12 частинами у тому числі
Позивачі володіють та користуються
безперервно та відкрито позивач ОСОБА_1
- з 1969 року, позивач ОСОБА_2 - з 1983 року.

У спірному будинку проживають позивач
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхні діти, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11

Відповідно до довідки № 1190 за формою №
3, виданої ТОВ «Житловик-плюс» 23.10.2013, у
будинку АДРЕСА_1 зареєстровані 4 особи:
Позивач ОСОБА_1, власник, мешкає на цій
площі з 26.07.1969 р.; Позивач ОСОБА_2,
дружина, мешкає на цій площі з 15.08.1983 р.;
ОСОБА_10, дочка, мешкає на цій площі з
12.05.2000 р.; ОСОБА_11, мешкає на цій площі з
22.12.2000 р.

Протягом усього строку проживання
позивачів у будинку ніхто не звертався
та не претендував на 10/12 частин будинку;
позовів до суду не пред'являлося.
Позивачі не вживали заходи приховати
майно.

Представник позивачів у судовому
засіданні не з'явилася надала заяву про
розгляд справи у її відсутності.

У судове засідання представник
відповідача Київської міської рада не
з'явився, про дату та час судового
розгляду справи у порядку ст. 74 ЦПК
України повідомлений судом належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Надав письмові заперечення на позовну
заяву з яких вбачається, що проти
задоволення позову не заперечують,
оскільки відсутні правові підстави для
визнання за позивачем права власності
на майно у зв'язку з тим, що позивачем не
дотримано встановленого діючим
законодавством порядку, позивачі не
надали суду доказів того, що особи, за
якими зареєстрований на праві
власності житловий будинок, не
проживають у ньому.

Надані відповідачем Київською міською
радою заперечення, судом не беруться
до уваги, оскільки у справі наявні
докази, що особи, за якими на праві
власності зареєстровані частини
житлового будинку, померли.

Спадкові справи щодо померлих ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 не відкривались,
спадкоємці відсутні.

Третя особа ОСОБА_4, повідомлена про
дату та час судового розгляду у порядку
ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не
з'явилася.

Врахувавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини, на які вони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився ОСОБА_1, що
підтверджується даними свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4, виданого
Кагановським бюро ЗАГС 24.03.1954 року (а.с.
153).

Відповідно до свідоцтва про
народження, його батьками є батько -
ОСОБА_5, мати ОСОБА_2 (а.с. 153).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5, виданого 06.03.1978 року
Ленинським ЗАГС.

ОСОБА_5 є власником 1/24 частки житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності виданого 21 жовтня 1948
року Житловим управлінням виконкому
Київської міської ради депутатів
трудящих, зареєстрованого у Київській
міській конторі технічного обліку
21.10.1948 р. у реєстровій книзі за № 7522.

ОСОБА_1 є власником 1/24 частини будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину № 993 від 15.10.2013 р. (а.с.
19).

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/24 частини
будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину № 992 від 15.10.2013 р.
Ця частина будинку належала матері
позивача, ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_12 прийняла
спадщину від свого померлого чоловіка,
ОСОБА_5, але не оформила своїх спадкових
прав.

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/12 частини
будинку АДРЕСА_1, яка раніше належала
його померлому батьку, ОСОБА_5.

Відповідно до відповіді КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, жилий будинок
АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстровано за:

- 1/12 ч. за ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/2 ч. за ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності № 44230,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/12 ч. за ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/12 ч. за ОСОБА_8 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/12 ч. за ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/12 ч. за ОСОБА_9 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/12 ч. за ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право власності № 30/в,
виданого Київським міським житловим
управлінням 21.10.1948 р. на підставі
рішення народного суду першої дільниці
Кагановицького району м. Києва від
07.08.1948 р.

Відповідно до даних Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, запис акту про смерть
№ 5 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с. 85).

Відповідно до даних Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, яка надана на запит
суду, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
запис акту про смерть № 315 від 16.01.1977 р.

Згідно запису у домовій книзі ОСОБА_8
змінила прізвище на ОСОБА_13 і не
проживала у житловому будинку з 1964
року.

Відповідно до даних Відділу
реєстрації смерті у м. Києві, яка надана
на запит суду, у відділі проведена
реєстрація смерті ОСОБА_13, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від
11.06.2012

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Ватутінського
району м. Києва зроблено запис № 725 у
книзі реєстрації актів про смерть і
видане свідоцтво серії НОМЕР_3 від
09.04.1999 р.

Таким чином, ОСОБА_6, за якою
зареєстровано на праві власності 1/12 і ?
частини будинку, ОСОБА_7, за якою
зареєстровано на праві власності 1/12
частина будинку, ОСОБА_8, за якою
зареєстровано на праві власності 1/12
частина будинку, ОСОБА_9, за яким
зареєстровано на праві власності 1/12
частина будинку, і ОСОБА_5, за яким
зареєстровано на праві власності 1/12
частина будинку, - померли.

Згідно запису у домовій книзі ОСОБА_4
змінила прізвище на ОСОБА_4. Третя особа
ОСОБА_4 не проживає у будинку з 1986 року.

Відповідно до відповіді Першої
київської державної нотаріальної
контори, наданої на запит суду,
спадкові справи до майна померлих
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заводились.
Спадкова справа № 461 до майна померлого
ОСОБА_9 заведена та зберігається у
П'ятнадцятій київській державній
нотаріальній конторі.

Як вбачається з поданої дружиною
померлого ОСОБА_9, ОСОБА_14, заяви
П'ятнадцятій київській державній
нотаріальній конторі, до спадкового
майна спадкоємиця не включила
зареєстровану за ОСОБА_9 на праві
власності 1/12 частину будинку.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року,
чинного на момент відкриття спадщини,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

У зв'язку з тим, що дружина померлого
ОСОБА_9 не включила до заяви про
прийняття спадщини 1/12 частину будинку,
зареєстровану на праві власності за
ОСОБА_9, це майно перейшло до держави за
правилами ст. 555 ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року
№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» за відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Житловим будинком АДРЕСА_1 - своєю
частиною та 10/12 частинами у тому числі
позивачі володіють та користуються
безперервно та відкрито без таємниць
більше 10 років. Позивач ОСОБА_1, власник,
мешкає на цій площі з 26.07.1969 р.; позивач
ОСОБА_2, дружина, мешкає на цій площі з
15.08.1983 року; ОСОБА_10, дочка, мешкає на цій
площі з 12.05.2000 року; ОСОБА_11, мешкає на
цій площі з 22.12.2000 року, що
підтверджується довідкою № 1190 за
формою № 3, виданої ТОВ «Житловик-плюс»
23.10.2013 року (а.с. 6).

Відповідно до відповіді Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
держаної адміністрації, наданої на
запит суду, за даними міського
земельного кадастру земельна ділянка
за адресою: АДРЕСА_1, площею 476,45 кв.м., на
підставі технічного звіту про
встановлення зовнішніх меж
землекористування обліковується за
ОСОБА_2.

Позивачі регулярно здійснюють оплату
комунальних платежів за користування
житловим будинком (а.с. 277-284).

Протягом усього строку користування
житловим будинком ніхто не звертався
та не претендував на 10/12 частин будинку,
позовів до суду не пред'являлося.
Позивачі не вживали заходи приховати
майно.

Таким чином, позивачі відкрито та
добросовісно володіють і користуються
10/12 частинами житлового будинку
АДРЕСА_1 більше 10 років.

Ст. 41 Конституції України зазначає, що
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

В силу ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлено
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років набуває право
власності на це майно. Право власності
за набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набуваються за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
інформаційному листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 «Про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» для
набуття права власності на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
перебігу строку набувальної давності
недостатньо. Умови набувальної
давності підтверджуються судовим
рішенням. Давнісний володілець повинен
довести факти добросовісності,
відкритості, безперервності і
тривалості свого володіння.

Добросовісність як одна із загальних
засад цивільного судочинства означає
фактичну чесність суб'єктів у їх
поведінці, прагнення сумлінно
захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків. При вирішенні спорів про
набувальну давність суд має врахувати
добросовісність саме на момент
передачі позивачу майна (речі), тобто на
початковий момент, який буде
включатися в повний строк давності
володіння, визначений законом.

Таким чином, право власності виникає
незалежно від права попереднього
власника на цю річ і не базується на
попередній власності та відносинах
правонаступництва, а базується на
сукупності обставин, передбачених в ч. 1
ст. 344 ЦК України, а саме тривалості,
добросовісності, відкритості та
безперервного володіння майном, як
своїм власним.

З урахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 є обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
344 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської
міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 за набувальною
давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на:

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/4 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності № 44230,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_8 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_9 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 року.

Всього визнати за ОСОБА_1 право
власності за набувальною давністю на
5/12 будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за
набувальною давністю на:

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/4 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_6 на підставі
свідоцтва про право власності № 44230,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 р.;

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_8 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 року;

- 1/24 будинку АДРЕСА_1,
зареєстровану за ОСОБА_9 на підставі
свідоцтва про право на спадщину № 44226,
виданого Першою київською державною
нотаріальною конторою 16.08.1948 року.

Всього визнати за ОСОБА_2 право
власності за набувальною давністю на
5/12 будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя