Справа № 190/1709/14-ц
Провадження 2/190/676/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 листопада 2014 року
м.
П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді Резніченка
М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець
А.В.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення
від сплати заборгованості по аліментах
на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

06.10.2014 р. ОСОБА_2 пред'явив до суду позов
до ОСОБА_3, в якому просить звільнити
його від сплати заборгованості по
аліментах в сумі 44430,62 грн. на користь
відповідача за виконавчим листом №
2-431/08 від 08.10.2008 р., виданим П'ятихатським
районним судом на виконання рішення
суду про стягнення аліментів у розмірі
1/3 частини доходу щомісячно на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням
П'ятихатського районного суду від
23.09.2008 р. з нього стягну то на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у
розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно
до досягнення дітьми повноліття, на
підставі якого було видано 08.10.2008 р.
виконавчий лист № 2-431/08. Виконавчий
лист був направлений на виконання у
відділ ДВС П'ятихатського
райуправління юстиції і протягом 2008-2009
р.р. з нього утримувалися аліменти,
також проводив добровільні виплати. З
01.01.2010 р. дочка ОСОБА_4 постійно проживає
з ним та ним утримується, тому усно з
відповідачем домовилися про те, що на
дочку аліменти він сплачувати не буде.
У квітні 2014 р. за місцем роботи надійшов
виконавчий лист, згідно якого йому
нарахована заборгованість по
аліментах у сумі 44430,62 грн.. На цей час з
нього утримується з заробітку 50 %, хоча
має сплачувати лише 1/6 частину доходів
на утримання сина ОСОБА_5, адже дочка
досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3, а
решта 40 % заробітку стягується в
рахунок погашення заборгованості.
Вважає, що він має бути звільнений від
сплати цієї заборгованості по
аліментах, оскільки борг виник за
період з 01.01.2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто
тоді, коли дочка проживала з ним.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені у позові.

Відповідач позов не визнала і пояснила,
що дійсно нею пред'явлено до виконання
виконавчий лист, оскільки ОСОБА_2 не
сплачував добровільно аліменти на
утримання дітей. Про розмір
заборгованості по аліментах дізналася
з позову. Дочка ОСОБА_4 з 01.01.2010 р. по
01.07.2010 р. проживала з батьком, після чого
повернулася до неї. Лише з 23.01.2012 р.
дочка знову стала жити у батька, однак
вона допомагала їй матеріально.

Заслухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позвоу з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням П'ятихатського районного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2008 р. у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дітей з відповідача стягнуто
на користь ОСОБА_3 на дітей дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/3
частини його заробітку (доходу), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
кожну дитину щомісячно, на підставі
якого 08.10.2008 р. видано виконавчий лист
(а.с. 8-9).

Постановою від 04.04.2014 р. державним
виконавцем Вільногірського МУЮ
відкрито виконавче провадження № ВП №
42783739 (а.с. 10).

Згідно ст. 194 СК України аліменти можуть
бути стягнуті за виконавчим листом за
минулий час, але не більше як за три
роки, що передували пред'явленню
виконавчого листа до виконання.

Відповідно до положень ст. 197 цього
Кодексу часткове або повне звільнення
від сплати аліментів можливе тоді, коли
невиконання аліментного обов'язку було
зумовлене тяжкою хворобою або іншими
обставинами, які мають істотне
значення.

Допитаний свідок ОСОБА_4 пояснила, що
вона є дочкою сторін. З 01.01.2010 р. до 01.07.2012
р. вона проживала з батьком, а пізніше
стала проживати окремо від батьків до
теперішнього часу.

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що
заборгованість по аліментах виникла в
період, коли дочка ОСОБА_4, яка з
ІНФОРМАЦІЯ_3 є повнолітньою, проживала
і утримувалася ним. Розмір
заборгованості встановлений з копії
виконавчого листа. На пропозицію суду
про надання суду довідки-розрахунку
виконавчого органу, з якої можливо було
б вирахувати суму заборгованості за
періоди проживання дочки ОСОБА_4 з
батьком чи з матір'ю, позивач її не
надав, як не надав і іншого документа,
що це б підтверджував. Жодного доказу,
яким могли бути довідки, акти
територіальних місцевих органів
самоврядування, про дійсне проживання
дочки ОСОБА_4 з батьком позивачем не
пред'явлено. З наведених доказів,
беручи до уваги пояснення свідка не
можна зробити категоричний висновок чи
сплачувалися аліменти ОСОБА_2 до 01.01.2010
р. та після 01.07.2012 р., в якому розмірі,
періоди сплати.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст.ст. 18, 197 СК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах на
утримання дітей відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06
листопада 2014 р..

Суддя