Справа № 626/1796/14-ц
Провадження № 2/626/639/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2014 року
м. Красноград

Красноградський районний суд
Харківської області

в складі: головуючого судді
Рибальченко І.Г.

при секретарі Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Красноград цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ
"Приватбанк") до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до
Красноградського районного суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором б/н від 16.03.2011 року, у зв'язку з
невиконанням відповідачем умов
договору.

16.03.2011 року ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана
генеральна угода разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком кредитний
Договір, підтверджується підписом у
заяві. При укладаннi Договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно
цiєї статтi ЦК договором приєднання є
договiр, умови якого встановленi однiєю
iз сторiн у формулярах або iнших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цiлому. Друга сторона не може
запропонувати свої умови договору.

Внаслідок не виконання ОСОБА_1
своїх договірних зобов'язань, ПАТ КБ
"ПриватБанк" просить стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором на загальну суму
12346 грн. 30 коп.

Представник позивача, що діє на
підставі довіреності, в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити.
Пояснив, що кредит був оформлений саме
на ОСОБА_1, та вона повинна сплатити
заборгованість по кредиту.

Відповідач заперечувала проти
позову, просила суд відмовити
позивачу у задоволенні заявлених
позовних вимог. Суду пояснила, що не
отримувала кредит у ПАТ КБ "ПриватБанк"
і про кредит від 16.03.2011 їй взагалі
нічого не відомо. Про наявність кредиту
їй стало відомо лише після отримання
позовної заяви. Свій паспорт НОМЕР_3
вона втратила весною 2010 року, а 16.01.2012
вона отримала інший серія НОМЕР_2.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, проаналізувавши законодавство,
що регулює спірні правовідносини,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих
матеріалів цивільної справи,
відповідно до укладеного договору б/н
від 16.03.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит
у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Згідно ст.ст. 525,526 ЦК України
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону і одностороння відмова
від зобовязання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На підставі ст.1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобовязується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобовязується повернути
кредит та сплатити проценти. Крім того,
до відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України.

У відповідності до ст.610,611 ЦК
України порушенням зобовязання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобовязання, у
разі порушення зобовязання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Згідно зі ст.612
ЦК України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не виконав
зобовязання у строк, встановлений
договором або законом.

Як встановлено з довідки
завідувача Красноградського РС ГУ ДМС
України в Харківській області, ОСОБА_1
15.12.2011 року зверталася до
Красноградського РВ ГУМВС Харківської
області з приводу втрати паспорту
громадянина України серії НОМЕР_3,
виданого 03.03.2007 року Красноградським
РВ ГУМВС України в Харківській області.
В результаті розгляду справи про
втрату паспорта ОСОБА_1 16.01.2012 року
видано паспорт громадянина України
серії НОМЕР_2.

Згідно наданої позивачем
індетифікаційної інформаціїї
вбачається, що на фотознімку, зробленої
банком при видачі кредитної картки,
зображена жінка , яка не є відповідчкою
і зовні від неї відрізняється. Вказана
обставина не заперечувалась сторонами
в судовому засіданні.

Крім того, дослідивши
анкету-заяву суд встановив, що
зазначені працівником банку
під час укладання угоди відомості не
відповідають фактичним даним
відповідача. Зазначені телефони, місце
роботи, дівоче прізвище матері
ОСОБА_1 не відповідають реальним даним,
про які повідомляла відповідач в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ст 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється,
виключно на засадах змагальності
сторін.Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
право щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Жодного об"єктивного доказу про те, що
ОСОБА_1 16.03.2011 року уклала з позивачем
кредитний договір, представником
позивача до суду не надано.Доказування
по цивільній справі, як і судове
рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Повно і всебічно з"ясувавши
обставини по справі, надані суду
докази, які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1054 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 209, 212, 214-215,
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення повного рішення суду.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя