Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

31 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача
Малахатко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
Одеський морський тренажерний центр"
про витребування трудової книжки та
наказу про звільенння.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Зобов'язати приватний вищий
навчальний заклад "Інститут
післядипломної освіти" Одеський
морський тренажерний центр видати
представнику ОСОБА_4 трудову книжку на
ім'я ОСОБА_4 та наказ про її звільнення
від 09.04.2012 року з Миколаївської філії
приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
Одеський морський тренажерний центр" з
посади заступника директора з кадрових
питань та побуту.

Стягнути з Приватного вищого
навчального закладу "Інститут
післядипломної освіти" Одеський
морський тренажерний центр" на користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмрі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

Справа №490/10898/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника відповідача
Малахатко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
Одеський морський тренажерний центр"
про витребування трудової книжки та
наказу про звільенння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом
до Приватного вищого навчального
закладу "Інститут післядипломної
освіти" Одеський морський тренажерний
центр", вимоги якого уточнила в ході
розгляду справи по суті, про покладення
зобов'язання вручити її представнику
трудову книжку та наказ про звільнення
від 09.04.2012 року.

В судовому засіданні
представники позивачки ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 вимоги позову підтримали та
суду пояснили, що при звільненні ОСОБА_4
відповідачем були порушені норми
трудового законодавства, оскільки їй
не була видана ні трудова книжка ні
наказ про звільнення.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував та суду
пояснив, що згідно вимог діючого
законодавства трудова книжка може бути
видана або особисто працівнику або
надіслана поштою на визначену
працівником поштову адресу у
письмовому зверненні про направлення
трудової книжки поштою.

Вивчивши доводи позову,
вислухавши пояснення учасників
процессу та дослідивши наявні у справі
докази, суд встановив наступне.

01.02.2011 року позивачка була прийнята на
посаду заступника директора з
кадрових питань та побуту
Миколаївської філії приватного вищого
навчального закладу "Інститут
післядипломної освіти" "Одеський
морський тренажерний центр".

Як пояснили в судовому засіданні
представники позивачки, 29.05.2012 року у
зв'язку з тяжкою хворобою батька
позивачки та необхідністю постійного
нагляду за ним, вона направила
відповідачу заяву про надання їй
відпустки з подальшим її звільненням.
При цьому в реєстрації вищевказаної
заяви їй було відмовлено з причин того,
що вона звільнена згідно наказу №1-К
від 09.04.2012 року за прогул без поважних
причин 02.04.2012 року на підставі п.4 ст.40
КЗпП України. При цьому ні наказу про
звільнення ні трудової книжки ОСОБА_4
видано не було. Оскільки після
звільнення ОСОБА_4 виїхала за межі
міста Миколаєва до м.Черкаси, нею 08.07.2014
року була видана нотаріальна
посвідчена довіерність, якою вона
уповноважила ОСОБА_2 отримати трудову
книжку та наказ про звільнення. Однак
незважаючи на звернення її
представника з приводу видачі трудової
книжкаи та наказу про звільнення,
відповідач видати ці документи
відмовився.

Пояснення представників позивачки
підтвердив представник відповідача.

Крім того факт невидачі ОСОБА_4 наказу
про звільнення та трудової книжки
підтверджується письмовими доказами.

Як вбачається з Наказу №1-К від 09.04.2012
року ОСОБА_4 було звільнено з посади
директора з кадрових питань та побуту
Приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
Одеський морський тренажерний центр"
за прогули без поважних причин на
підставі п.4 ст.30 КЗпП України.

Згідно листа №333 від 08.08.2014 року
Державного вищого навчального закладу
"Миколаївський політехнічний коледж"
ОСОБА_4 було повідомлено, що
Миколаївська філія приватного вищого
навчального закладу "Інститут
післядипломної освіти" "Одеський
морський тренажерний центр" орендувала
кабінет №119, площею 14м.кв. за адресою:
м.Миколаїв, вул.Нікольська 11 на
підставі договору укладеного у 2011 році
із РВ ФДМУ у Миколаївській області.
07.09.2012 року Миколаївська філія
приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
"Одеський морський тренажерний центр"
залишила вищевказану адресу.

Згідно витягу серії АБ №058475 Державної
реєстраційної служби України
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 26.03.2013 року
місце знаходження Миколаївської філії
приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
"Одеський морський тренажерний центр"
вказане як м.Миколаїв,
вул.Адміральська, 38.

11.07.2014 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_2,
який діє на підставі довіреності,
посвідченої приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 від 08.07.2014 року,
реєстровий №891, звернувся до
Миколаївської філії приватного вищого
навчального закладу "Інститут
післядипломної освіти" "Одеський
морський тренажерний центр" з вимогою
про видачу трудової книжки ОСОБА_4
документів, пов'язаних із звільненням
ОСОБА_4 сплати на рахунок державного
ощадного банку України сум при
звільнені ОСОБА_4 Однак вказані
документи йому видані не були, про що
того ж дня було складено відповідний
акт.

Згідно довідки Державної бюджетної
установи Черкаський регіональний
центр з інвестицій та розвитку від
24.10.2014 року №523/01-03 на даний ОСОБА_4
працює починаючи з 2014 року на підставі
цивільно-правової угоди, укладеної з
державної бюджетною установою
"Черкаський регіональний центр з
інвестицій та розвитку".

При цьому як зазначали
представники позивача до теперішнього
часу позивачці так і не було повернуто
трудової книжки та наказу про
звільненя.

Однак з позицією відповідача
погодитися неможна виходячи з
наступного.

Зокрема, cт. 48 КЗпП України
передбачено, що трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника. Трудові книжки
ведуться на всіх працівників, які
працюють на підприємстві, в установі,
організації або у фізичної особи понад
п'ять днів. Трудові книжки ведуться
також на позаштатних працівників при
умові, якщо вони підлягають загально
обов'язковому державному соціальному
страхуванню.

Відповідно до ст.47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст.116
цього кодексу.

Відповідно до п.4.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників від 29.07.1993 р. №58 із змінами,
внесеними згідно з Наказом Мінпраці №29
від 26.03.1996 р., наказами Міністерства
праці та соціальної політики №259/34/5 від
08.06.2001 р. та №266/118/5 від 2409.2003 р., якщо
працівник відсутній на роботі в день
звільнення, то власник або
уповноважений ним орган в цей день
надсилає йому поштове повідомлення із
вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки.

Як зазначено в п.4.2 Інструкції
пересилання трудової книжки поштою з
доставкою на зазначену адресу
допускається тільки за письмовою
згодою працівника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідальність за ведення
обліку, зберігання і видачу трудових
книжок покладається на керівника
підприємства, установи, організації.

Згідно з п.п. 3,4 Постанови Кабінету
Міністрів «Про трудові книжки
працівників» від 27.04.1993 № 301, трудові
книжки зберігаються на підприємствах,
в установах і організаціях як
документи суворої звітності, а при
звільненні працівника трудова книжка
видається йому за підписом в журналі
обліку.

Проте відповідачем, всупереч
покладеного на нього законом обов'язку,
дотепер не видано трудової книжки
позивачці, чим продовжується порушення
її права.

На підставі вищевикладеного суд
дійшов висновку, що порушене право
позивачки підлягає поновленню в
судовому порядку, за такого вимоги
позову обгрунтовані та підлягають
задоволенню.

Тому слід зобов'язати приватний
вищий навчальний заклад "Інститут
післядипломної освіти" Одеський
морський тренажерний центр видати
представнику ОСОБА_4 трудову книжку на
ім'я ОСОБА_4 та наказ про її звільнення
від 09.04.2012 року з Миколаївської філії
приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
Одеський морський тренажерний центр" з
посади заступника директора з кадрових
питань та побуту

У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Зобов'язати приватний вищий
навчальний заклад "Інститут
післядипломної освіти" Одеський
морський тренажерний центр видати
представнику ОСОБА_4 трудову книжку на
ім'я ОСОБА_4 та наказ про її звільнення
від 09.04.2012 року з Миколаївської філії
приватного вищого навчального закладу
"Інститут післядипломної освіти"
Одеський морський тренажерний центр" з
посади заступника директора з кадрових
питань та побуту.

Стягнути з Приватного вищого
навчального закладу "Інститут
післядипломної освіти" Одеський
морський тренажерний центр" на користь
ОСОБА_4 судовий збір в розмрі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.