Провадження №2-о/761/255/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кравець Д.І.,

при секретарі Костюковій
М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
Відділ реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві, про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року заявник звернувся до
суду з заявою про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, згідно якої
просив встановити факт неправильності
актового запису № 226 від 12 лютого 1968
року про народження заявника в частині
національності батька заявника -
«русский» та встановити факт, що
заявник за походженням є «поляк».

Заяву мотивовано тим, що заявник за
походженням свого діда - ОСОБА_2 за
національністю є поляком, про що
свідчить свідоцтво про народження
батька заявника ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з тим, у свідоцтві
про народження заявника його батько в
графі про національність записаний як
«русский», хоча це не відповідає
дійсності.

На думку заявника, вказаний запис було
зроблено його батьками з метою
приховування своєї дійсної
національності, оскільки в той час
радянська влада утискала громадян
польського походження.

При цьому, у зв'язку з даною помилкою у
заявника виникли перешкоди для
реалізації свого права на вибір та
відновлення національного походження
та інших прав передбачених Законом
України «Про національні меншини» та
Рамкою конвенцією Ради Європи про
захист національних меншин. Окрім того,
заявник не може реалізувати своє право
на оформлення та одержання «Картки
поляка.

На підставі зазначеного заявник просив
заяву задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду справи в суді заявник
уточнив свої вимоги та просив
встановити факт родинних відносин, а
саме: що ОСОБА_2, який за національністю
є «поляком», доводиться заявнику
ріднім дідом, а відтак, що заявник є за
походженням є «поляк». Також, просив
встановити факт неправильності
актового запису № 226 від 12 лютого 1968
року про народження заявника в частині
національності батька заявника -
«руський».

Заявник в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, в якій просить
справу розглядати у його відсутність
та задовольнити заяву з підстав
викладених у ній та з урахуванням
зроблених доповнень та уточнень.

Заінтересована особа свого
представника в судове засідання не
направила, надіслала до суду письмові
заперечення, згідно яких в частині
встановлення факту неправильного
актового запису № 266 від 12 лютого 1968
року щодо національності батька
заявника заперечує в повному обсязі та
просить справу розглядати за
відсутністю їх представника.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні
заявник є рідним сином ОСОБА_3,
національність якого зазначена як
«росіянин», та ОСОБА_4, яка за
національністю вказана «українка», про
що свідчить Свідоцтво про народження
Серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

При цьому, відповідно до Свідоцтва про
народження Серії НОМЕР_2, батько
заявника є рідним сином - ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 (а.с. 8). Також, згідно даного
Свідоцтва батьки ОСОБА_3 за
національністю є: ОСОБА_2 - «поляк»,
ОСОБА_4 - «росіянка».

Таким чином, судом встановлено, що
заявник є рідним внуком - ОСОБА_2, який
за національністю є «поляк».

На підставі зазначеного суд вважає
встановленим також той факт, що заявник
по лінії родичів свого батька ОСОБА_3 за
походженням є «поляк».

Разом з тим, суд не вбачає законних та
правових підстав для встановлення
факту неправильності актового запису
№ 226 від 12 лютого 1968 року про народження
заявника щодо національності батька
заявника - «русский», оскільки, як
вбачається з витягу з висновку Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві від 12
листопада 2013 року (а.с. 21) та письмових
заперечень заінтересованої особи (а.с.
28-30), відомості в актовий запис про
народження заявника внесені згідно
чинного на той час законодавства.

Відтак, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, заява ОСОБА_1 про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 11, 12 Закону України «Про
національні меншини України», ст.ст. 10,
11, 57-60, 64, 209, 212-215, 218, 256, 259 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ріднім внуком ОСОБА_2,
який за національністю є «поляк».

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, по лінії родичів свого
батька ОСОБА_3 за походженням є «поляк».

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: