Провадження №22ц/784/2125/14 Головуючий
в першій інстанції Батченко О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.В.,

за участю представників позивача
Костякова К.Г.,

Апостолова В.О.,

представника відповідачів
ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
та товариства з обмеженою
відповідальністю

«Золоте руно Юга» - ОСОБА_5

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 17 квітня 2014 року по
справі за позовом

приватного акціонерного товариства
«Миколаївське САТП-1402» (далі - ПАТ
«Миколаївське САТП-1402»)

до

ОСОБА_6,

товариства з обмеженою
відповідальністю «Золоте руно Юга»

(далі - ТОВ «Золоте руно Юга»)

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2012 року ПАТ «Миколаївське
САТП-1402» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_6 та товариства з обмеженою
відповідальністю «РВ АГРО» про
стягнення в солідарному порядку боргу
в розмірі 107 673 грн. 46 коп.

Позивач зазначав, що відповідно до
договору відступного від 10 серпня 2011
року укладеного між відкритим
акціонерним товариством «Миколаївське
САТП-1402», правонаступником якого є ПАТ
«Миколаївське САТП-1402», та
відповідачкою укладено договір,
відповідно до якого остання
зобов'язалась сплатити 200 000 грн. з
розстрочкою до 01 березня 2012 року. В
забезпечення виконання відповідачкою
вказаного договору того ж числа між
позивачем та ТОВ «РВ АГРО» було
укладено договір поруки. Відповідачка
частково виконала взяті на себе
зобов'язання та сплатила 115 000 грн.
Проте, станом на 10 серпня 2012 року
виникла заборгованість у розмірі 107 673
грн. 46 коп., з яких:

- борг - 85 000 грн.;

- штраф - 21 250 грн.;

- три відсотка річних - 1423 грн. 46
коп.

Посилаючись на вищезазначене позивач
просив позов задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 18 березня 2013 року
проведено заміну відповідача ТОВ «РВ
АГРО» на його правонаступника
товариство з обмеженою
відповідальністю «Золоте руно Юга».

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 17 квітня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто в
солідарному порядку з ОСОБА_6 та ТОВ
«Золоте руно Юга» на користь ПАТ
«Миколаївське САТП-1402» 85 000 грн. на
виконання умов договору відступного
б/н від 10 серпня 2011 року, 8 500 - штрафу, а
також 1138 грн. 77 коп. - 3% річних. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Також вирішено питання щодо стягнення
судового збору.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 та ТОВ «Золоте руно Юга» - ОСОБА_5
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову. На думку
апелянта, рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників позивача, та
представника відповідачів, дослідивши
надані докази та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
23 червня 2011 року між ВАТ «Миколаївське
САТП-1402», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_6 було укладено
договір купівлі-продажу комбайну,
жниварки і візка для транспортування
жниварки. В зв'язку з відмовою ОСОБА_6
від виконання вказаного договору 10
серпня 2011 року між тими ж сторонами
було укладено договір, за яким остання
зобов'язалась в строк дл 01 березня 2012
року повернути позивачу 200 000 грн. (а.с. 3).

В забезпечення виконання цього
договору 10 серпня 2011 року між ВАТ
«Миколаївське САТП-1402»,
правонаступником якого є позивач, та
ТОВ «РВ Агро», правонаступником якого є
ТОВ «Золоте руно Юга», в особі
директора Думиника Ф.К. було укладено
договір поруки (а.с. 4).

Факт наявності вказаних вище договорів
сторонами по справі не оспорюється.

З прибуткових касових ордерів
вбачається, що 25 серпня 2011 року, 05
жовтня 2011 року, 27 жовтня 2011 року та
07 грудня 2011 року відповідачкою, у
виконання договору від 10 серпня 2011
року, було перераховано позивачу,
відповідно, 37 000 грн., 25 000 грн., 30 000 грн.,
23 000 грн., а всього 115 000 грн.

Таким чином, відповідачка визнавала
умови цього договору та частково його
виконала.

Крім того, п. 2.3 вказаного договору
передбачена сплата 25% штрафу від суми
заборгованості, якщо ОСОБА_6 не поверне
борг 2000 000 грн. в строк до 01 березня 2012
року.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про стягнення з
відповідачки на користь позивача
залишку суми боргу (85 000 грн.) та 3% річних
(1423, 46 грн.). Також суд зменшив до 10%
розмір штрафу.

При цьому, позивачем рішення суду не
оскаржувалося та переглядається в
апеляційному порядку в межах доводів
апеляційної скарги представника
відповідачів.

Посилання в апеляційній скарзі на
відсутність оригіналу договорів,
доказів наявності боргу, доказів
часткової сплати відповідачкою боргу
за договором від 10 серпня 2011 року не
заслуговують на увагу та
спростовуються вищезазначеними
доказами.

Також не заслуговують на увагу і
посилання в апеляційній скарзі на те,
що строк дії договору поруки не
встановлено, а тому порука за
договором поруки припинилась через
шість місяців після настання строку
виконання основного зобов'язання, є
безпідставними.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦПК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України).

З пункту 5 договору поруки вбачається,
що цей Договір набирає чинності з
моменту його підписання обома
сторонами та діє до повного виконання
зобов'язань боржника за основним
договором, або виконання цього
договору поручителем (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи,
строк дії договору від 10 серпня 2011 року,
за яким ОСОБА_6 зобов'язалась повернути
200 000 грн. позивачу, закінчився 01 березня
2012 року. 22 травня 2012 року позивач
надіслав свою вимогу про погашення
заборгованості відповідачам.
Отримання вказаними особами цієї
вимоги підтверджується поштовим
повідомленням.

Тобто, позивач протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання пред'явив
вимогу до поручителя.

Посилання представника відповідачів
на те, що вказана претензія на ім'я ТОВ
«РВ Агро», правонаступником якого є ТОВ
«Золоте руно Юга», була надіслана за
місцем проживання Думиника Ф.К., а не
адресою підприємства, безпідставні,
так як Думиника Ф.К. є директором
вказаного підприємства та договір
поруки укладався від його імені.

Інші доводи апеляційної скарги, що
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права не заслуговують на увагу та
спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
та товариства з обмеженою
відповідальністю «Золоте руно Юга» -
ОСОБА_5 відхилити, а рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 17 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді