22-ц/775/255/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Іванченко А.М.
Доповідач Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркової
Л.Л.

суддів Гаврилової Г.Л.,Сороки
Г.П.

при секретарі Макаровій О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у
м.Маріуполі до ОСОБА_2 та публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого без
балансового відділення № 10004/0459 Філії -
Донецького обласного управління ПАТ
«Ощадбанк» про визнання права та
зобов'язання вчинити певні дії за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого без
балансового відділення № 10004/0459 Філії -
Донецького обласного управління ПАТ
«Ощадбанк» на рішення Іллічівського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 25 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Маріуполі (далі
- відділення Фонду) звернулось до суду
з даним позовом до ОСОБА_2 та публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
Територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10004/0459
Філії - Донецького обласного
управління АТ «Ощадбанк» (далі - ПАТ
«Державний ощадний банк України» або
Банк), в якому просило визнати право
Фонду на отримання грошових коштів в
сумі 8062,60 грн та зобов'язати ПАТ
«Державний ощадний банк України»
перерахувати вказані грошові кошти на
рахунок відділення Фонду.

Позивач посилався на те, що ,
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходився на обліку у відділенні
Фонду. На підставі довідки МСЕК йому
було безстроково визначено 50% втрату
працездатності та за період з 23.06.2012
року по 31.01.2013 р. на його рахунок
відкритий в філії Донецького
управління АТ «Ощадбанка»
безпідставно перераховувалися
страхові виплати на загальну суму 13 759
грн. 72 коп, які відповідачка на підставі
довіреності безпідставно отримувала.
Згодом відповідачка була засуджена за
ст. 190 ч.1 КК України та між нею та
відділенням Фонду було укладено мирову
угоду, а кошти частково повернуті
відділенню Фонду у розмірі 5697, 12 грн.
Просять залишок суми у розмірі 8062,00
гривень , які знаходяться на
розрахунковому рахунку померлого
ОСОБА_3, як страхові виплати, які
отримувала відповідачка після смерті
батька та не є спадковим майном,
повернути відділенню Фонду.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 грудня 2013 року позов відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі задоволено.

Визнано право відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі на
отримання грошових коштів у сумі 8062,60
грн. які знаходяться на рахунку №
НОМЕР_2 відкритому на ім'я ОСОБА_3 у ТВБВ
№ 100040489 Філії Донецьке обласне
управління ПАТ «Ощадбанк» (підзвітне
ТВБВ № 100040459) після його смерті за
період з 23.06.2012 р. по 31.01.2013р.

Зобов'язано публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі Територіально
відокремленого без балансового
відділення № 100040459 Філії - Донецьке
обласне управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» перерахувати
грошові кошти у сумі 8062,60 грн. з рахунку
№ НОМЕР_2, відкритого в ТВБВ № 100040489 на
ім'я ОСОБА_3, які безпідставно
утримуються банком, на розрахунковий
рахунок відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі №
1052 в ГУДКСУ у Донецькій області
(МФО 834016, ) за період з
23.06.2012р. по 31.01.2013р..

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі Територіально
відокремленого без балансового
відділення № 100040459 Філії - Донецьке
обласне управління ПАТ «Державний
ощадний банк України» посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та постановити нове,
яким у задоволені позову відмовити в
повному обсязі, та відшкодувати
витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування апеляції зазначає, що
судом не враховано приписи п.1.ст.1215 ЦК
України, згідно яких не підлягає
поверненню безпідставно набуті
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб для існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Позивачем не доведено, що спірна сума
страхових коштів перерахована
позивачем на особовий рахунок
застрахованої особи не на добровільних
засадах, за наявності рахункової
помилки з боку позивача або
недобросовісності з боку набувача, в
зв'язку з чим ця сума в якості
безпідставно набутої не підлягає
поверненню відділенню Фонду.

У відповідності до ст.1071 ЦК України
банк може списати грошові кошти з
рахунка клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком та
клієнтом.

Відділенням Фонду не було надано
докази у підтвердження існування
такого рішення щодо володільця
рахунку, порушення Банком прав
позивача невиконанням цього рішення,
не було вказано матеріально-правових
підстав для здійснення Банком на
користь позивача дій щодо особового
рахунку клієнта, як цивільного
обов'язку Банку, що виник на час
звернення позивача до суду з
відповідним позовом.

Відповідно до положень ч.2 статті 305 ЦПК
України апеляційний суд розглядає
справу у відсутності відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі Територіально відокремленого
без балансового відділення № 100040459
Філії - Донецьке обласне управління ПАТ
«Державний ощадний банк України», які
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання. (а.с.
146-148 )

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Маріуполі
Морозову Ю.А. яка просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, оскільки
сплата страхових виплат після смерті
потерпілого ОСОБА_3 не передбачена
діючим законодавством України,а
сплачені після смерті ОСОБА_3 страхові
виплати в сумі 8062,60грн., є помилково
виплаченими та не є спадковим майном,
то вони мають бути поверненні
відділенню Фонду як безпідставно
утримувані банком.

Судова колегія погоджується з даними
висновками суду.

Судом встановлено, що згідно довідки
МСЕК від 27.06.1991 року ОСОБА_3, батька
відповідачки ОСОБА_2, визнано особою
яка безстроково втратила 50%
професійної працездатності після
отримання травми на виробництві.
Згідно до копії заяви ОСОБА_3 від 20.07.2001
року до Відділу Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі, встановлено, що останній
звернувся з наданням свого особистого
рахунку для проведення страхових
виплат. (а.с.28).

Постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України у м.
Маріуполі від 26.09.2001р. №140/НОМЕР_1
ОСОБА_3 відповідно до вищезазначеної
заяви було продовжено раніше
призначену щомісячну грошову суму, що
компенсує відповідну частину
втраченого заробітку. (а.с.29).

Кошти перераховувалися на особистий
рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_2, відкритий в
ТВБВ № 10004/0459 Філії Донецьке обласне
відділення ПАТ «Державний ощадний банк
України».

Згідно до копій платіжних доручень у
період з травня 2012 року по січень 2013
року ОСОБА_3 сплачувалися щомісячні
страхові виплати, які у загальній сумі
склали 13759,72 гривні (а.с. 6-23).

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Краснолиманського міського управління
юстиції в Донецькій області від 25
червня 2012 року встановлено, що ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У період з 23.06.2012 року по 31.01.2013 року Фонд
виконував страхові виплати внаслідок
нещасного випадку на виробництві, не
маючи інформації про смерть
громадянина ОСОБА_3

Згідно до копії обвинувального акту, що
внесений до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0001614 від 30.06.2013
року, встановлено що відносно
відповідачки ОСОБА_2 було відкрито
кримінальне провадження у вчинені
кримінального правопорушення за ч.1 ст.
190 КК України. Згідно до вироку
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 12.08.2013 року ОСОБА_2
визнана винною та засуджена за ст. 190 ч.1
КК України.

Згідно до виписки з рахунку від 16.12.2013
року наданого ТВБВ № 10004/0489 філії
-Донецьке обласне управління ПАТ
„Ощадбанк" встановлено, що у період з
10.07.2012 року по 08.02.2013 рік на ім'я ОСОБА_3
була нарахована суму 8081 грн. 43 коп.
(а.с.83).

Відповідно до ст.1261 ЦК України
відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємцем
першої черги та фактично власником та
розпорядником усього майна після
смерті батька, у тому числі і коштів, що
знаходяться на банківських рахунках
згідно п.2 ст. 1228 ЦК України.

Разом з цим, відповідно до п.3 ст.1219 ЦК
України до складу спадщини не входять
права та обов'язки, що нерозривно
пов'язані з особою спадкодавця, зокрема
право на відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Відповідно до положень ст.1227 ЦК України
спадкодавці мають право в порядку
спадкування лише на ті страхові
виплати, які належали спадкодавцю, але
не були ним отримані за життя.

Отже, кошти, які надходили від
відділення Фонду на банківський
рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_3 після
його смерті не можуть належати йому та
не можуть входити до складу спадщини, а
відтак підлягають поверненню державі в
особі відділення Фонду.

Відповідно до ст.28 Закону України від 23
січня 1999 року № 1105 «Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105)
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із ст.21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Згідно із частиною першою статті 21
зазначеного Закону в разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
смерті, виплачуючи особисто йому або
особам, які перебували на його
утриманні, страхові виплати.

Отже, законодавством не передбачено
виплата соціальної допомоги після
смерті потерпілого; страхові виплати
припиняються у разі смерті потерпілого
на виробництві.

Згідно до положень ст.ст.1066, 1067 ЦК
України договір банківського рахунку
регулює правовідносини між банком та
клієнтом; за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних
сум з рахунка та проведення інших
операцій за рахунком.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що
банк може списати грошові кошти з
рахунка клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом.

Відповідно до положень п.7.1.2 ст.7 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» банк на
договірній основі повинен
здійснювати зберігання коштів,
проводити розрахунково-касові
операції за допомогою платіжних
інструментів відповідно до умов
договору та вимог законодавства
України.

Відповідно до частини статті 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Отже, виходячи із змісту положень
ст.ст.1066,1067,1071 ЦК України, п.7.1.2 ст.7
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» та ст. 1212
ЦК України Банк не є набувачем спірних
страхових коштів в розумінні ст. 1212 ЦК
України , а лише вчиняє дії по
обслуговуванню рахунку клієнта.

За таких обставин, оскільки спірна сума
не списана та не вибула з банківського
рахунку померлого ОСОБА_3, а відповідач
не набув права власності на неї,
висновки суду, що Банк без достатньої
правової підстави її зберігає
обґрунтована.

Положення ст.1215 ЦК України, яка
встановлює, що безпідставно набуті
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача не
підлягає поверненню, не може
застосовується до правовідносин у цій
справі. Відповідна стаття передбачає
перелік видів майна, яке не підлягає
поверненню , але при цьому обов'язково
має бути факт набуття або збереження
грошової суми саме фізичною особою. В
даному випадку кошти перераховані
фізичній особі після її смерті, і
набуття або збереження фізичною особою
грошової суми не мало місце.

Аналіз зібраних по справі доказів, які
всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо досліджені судом з
додержанням правил належності доказів
та допустимості правил доказування,
враховуючи достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності,
свідчить про те, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт, були предметом дослідження
судом першої інстанції, вони не
спростовують правильність висновків
суду і підстав для скасування рішення
суду не містять.

Оскільки оскаржуване рішення судом
першої інстанції ухвалене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, відповідно до
положень ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И
Л А :

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіального відокремленого без
балансового відділення № 10004/0459 Філії -
Донецького обласного управління ПАТ
«Ощадбанк» -відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді