Справа № 158/579/14-ц
Провадження № 2/0158/212/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

27 жовтня 2014 року
Ківерцівський районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді -
Костюкевича О.К.

секретаря -
Хмілевської І.О

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ківерці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ківерцівської міської ради Волинської
області, Служби автомобільних доріг у
Волинській області про визнання
нечинним рішення Ківерцівської
міської ради та скасування державного
акта на право постійного користування
земельною ділянкою, -

в с т а н о
в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Ківерцівської міської ради Волинської
області, Служби автомобільних доріг у
Волинській області про визнання
нечинним рішення Ківерцівської
міської ради та скасування державного
акта на право постійного користування
земельною ділянкою.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
нею у 1985 році було придбано житловий
будинок в АДРЕСА_1 у громадян ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, який розташований на земельній
ділянці площею 0,0732 га. На підставі
поданої нею заяви було виготовлено
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ВЛ № 035844 від
08.08.1996 року, відповідно до якого вказану
земельну ділянку було передано
позивачу. У 2012 році виникла
необхідність у поділі земельної
ділянки, тому позивач звернулась до
спеціалізованого підприємства для
виготовлення технічної документації, в
ході чого було встановлено, що 0,0095 га її
земельної ділянки одночасно перебуває
у користуванні Служби автомобільних
доріг у Волинській області відповідно
до Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 9039373 від 18.02.2009 року, що був виданий
на підставі рішення Ківерцівської
міської ради Волинської області 15.07.2005
року № 24/9 та підписаний головою
Ківерцівської міської ради Волинської
області Жгутовим В.В. Оскільки вказаним
Державним актом порушено її право як
власника земельної ділянки, тому
просить визнати недійсним рішення
Ківерцівської міської ради Волинської
області від 15.07.2005 року № 24/9, скасувати
Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 9038373 від 18.02.2009 та стягнути із
відповідачів понесені нею витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_7 не з'явились, згідно
поданих заяв просять проводити розгляд
справи у їх відсутності, позовні вимоги
підтримують, просять суд їх задоволити,
проти винесення заочного рішення не
заперечують.

Представник відповідача Ківерцівської
міської ради Волинської області в
судове засідання не з'явився,
відповідно до поданої заяви просять
проводити розгляд справи у відсутності
їх представника.

Представник відповідача Служби
автомобільних доріг у Волинській
області в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляд справи
повідомлялись належним чином, причини
неявки суду невідомі, заяв про розгляд
справи у відсутності їх представника
до суд не надходило. Відповідно до
письмових пояснень у Державному акті,
виданому позивачу, виявлені
невідповідності даних плану зовнішніх
меж земельної ділянки та кількісної
характеристики земель, переданих у
приватну власність, у вказаному
державному акті не вказані суміжними
користувачами Службу автомобільних
доріг, позивач не зверталась до
відповідача для погодження меж,
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, а тому в задоволенні
позову слід відмовити, так як позивач
не надав належних та допустимих
доказів про належність позивачу
земельної ділянки на праві власності
чи користування, порушення її прав
внаслідок видані відповідачу
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється. У зв'язку з чим, на
підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу без
фіксування судового процесу.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд
справи у відсутності відповідача в
порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши представлені письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов слід задоволити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі договорів купівлі-продажу від
11.10.1985 року та 15.11.1985 року (а.с. 7-10). На
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ВЛ
№035844від 08.08.1996 року позивачу на
підставі рішення Ківерцівської
міської Ради народних депутатів від
07.05.1996 року за № 6/3 їй позивачу передано
у приватну власність земельну ділянку
площею 0,0732 га у м. Ківерці Волинської
області для обслуговування житлового
будинку та господарських будівель (а.с.
12).

Відповідно до Державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою серії ЯЯ № 038373 від 18.02.2009 року
(а.с. 13) Служба автомобільних доріг у
Волинській області на підставі рішення
Ківерцівської міської ради від 15.07.2005
року № 24/9 є постійним користувачем
земельної ділянки площею 0,7361 га на
території міста Ківерці.

Як вбачається із висновку № О-82 судової
будівельно-технічної експертизи від
12.08.2014 року - розроблена технічна
документація на земельну ділянку, яка
перебуває у користуванні Служби
автомобільних доріг у Волинській
області на підставі Державного акта на
право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ № 9038373 від
18.02.2009 року, із врахуванням того, що
позивач по справі ОСОБА_1 є суміжним
землекористувачем на підставі
Державного акта на право власності на
землю серії І-ВЛ № 035844 від 08.08.1996 року
вимогам земельного законодавства та
іншим нормативним документам з питань
землеустрою та землекористування не
відповідає, земельна ділянка, яка
виділена Службі автомобільних доріг у
Волинській області на праві
користування для експлуатації і
обслуговування доріг на території
Ківерцівської міської ради і є
суміжною із земельною ділянкою ОСОБА_1,
має накладання на вищевказану земельну
ділянку, належну позивачу та порушення
меж її земельної ділянки

Відповідно до ст. 3 ЦК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 126 Земельного
кодексу України, державний акт є
документом, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, надану у
власність відповідним рішенням.

За змістом статей 193, 198 ЗК України
процедура визнання, зокрема, факту
виникнення права власності і права
користування земельною ділянкою
передбачає складання кадастрової
документації; кадастрові зйомки, як
комплекс робіт, виконуваних для
визнання та відновлення меж земельної
ділянки, передбачають погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.

Статтею 183 Земельного кодексу України
встановлено, що одним із основних
завдань землеустрою є встановлення на
місцевості меж земельних ділянок
власників і землекористувачів.

Згідно з пунктами «д», «е», «є» статті 184
Земельного кодексу України,
землеустрій передбачає складання
проектів відведення земельних ділянок,
встановлення в натурі (на місцевості)
меж земельних ділянок, підготовку
документів, що посвідчують право
власності або право користування
землею.

Відповідно до пункту «б» статті 198
Земельного кодексу України, при
виконанні комплексу робіт для
визначення та відновлення меж
земельної ділянки необхідне
узгодження меж земельної ділянки із
суміжними власниками і
землекористувачами.

В силу п. "в" ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
землеустрій» (далі Закону) землеустрій
забезпечує встановлення і закріплення
на місцевості меж земельних ділянок,
зокрема, власників і
землекористувачів.

Документація із землеустрою
розробляється у вигляді програм, схем,
проектів, спеціальних тематичних карт,
атласів, технічної документації.
Проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок і технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) є різновидами
документації із землеустрою (ч. 1, п.п. "д"
і "и" ч. 2 ст. 25 Закону).

Як передбачено ч. 1 ст. 50, ч.ч. 1, 4 ст. 55
цього Закону (в редакції на час
виникнення спірних відносин), проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок складаються у разі надання,
передачі, вилучення (викупу),
відчуження земельних ділянок.
Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) проводиться
відповідно до топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів. Межі
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) закріплюються межовими
знаками встановленого зразка.

Як вбачається із висновку судової
будівельно-технічної експертизи
технічна документація із землеустрою
на земельну ділянку, належну позивачу
ОСОБА_1 розроблена у відповідності до
вимог земельного законодавства
«Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками»,
будь-яких відхилень меж земельної
ділянки, яка належить ОСОБА_1,
зазначених у технічній документації,
від фактичних меж землекористування не
виявлено.

У відповідності до положень ст.ст. 55, 56
Закону, п.п. 1.12, 1.13, 1.14, 1.16 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04 травня 1999 року № 43 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 04
червня 1999 року за № 354/3647), акт
встановлення та погодження меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки, і кадастровий план земельної
ділянки є обов'язковими складовими
технічної документації із землеустрою.

Згідно до ст. 198 ЗК України кадастрові
зйомки - це комплекс робіт, виконуваних
для визначення та відновлення меж
земельних ділянок. Кадастрова зйомка
включає: а) геодезичне встановлення меж
земельної ділянки; б) погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами; в)
відновлення меж земельної ділянки на

місцевості; г) встановлення меж частин
земельної ділянки, які містять
обтяження та обмеження щодо
використання землі; ґ) виготовлення
кадастрового плану.

Під час складання проектів землеустрою
був виготовлений план земельної
ділянки, яка передана у постійне
користування Службі автомобільних
доріг у Волинській області, і акти
встановлення та погодження меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). Ці документи виготовлені в
порядку кадастрової зйомки та містять
недостовірні відомості про суміжних
користувачів, зокрема відсутні
відомості про суміжного
землекористувача - «ОСОБА_1.».

Отже, мала місце невідповідність
технічної документації проекту
землеустрою зазначеним вимогам
законів та прийнятих до них
нормативно-правових актів, які в
подальшому стали підставою для
прийняття міською радою рішення про
передачу постійне користування Службі
автомобільних доріг у Волинській
області земельної ділянки і видачі
державного акту на право постійного
користування вказаною земельною
ділянкою, чим порушено право власності
позивача на належну їй земельну
ділянку, так як згідно межі вказаних
земельних ділянок накладаються одна на
одну.

Землевпорядна організація під час
виготовлення проекту землеустрою
належним чином не провела встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості), якими сторони
користувались, так як акти погодження
цих меж не містять усіх
землекористувачів. Внаслідок цього
позивача було усунуто від вирішення
питання щодо визначення спільних меж
та їх відновлення, що призвело до
порушення їх законних прав на землю.

Таким чином, рішення Ківерцівської
міської ради Волинської області від 15
липня 2005 року № 24/9 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право постійного
користування земельними ділянками
служби автомобільних доріг у
Волинській області» про затвердження
технічної документації та видачу
державних актів на право постійного
користування земельним ділянками, не
відповідає вимогам закону, а державний
акт на право постійного користування
земельною ділянкою виданий з
порушенням встановленого порядку його
виготовлення та видачі.

За таких обставин, суд виходить з того,
що Служба автомобільних доріг у
Волинській області неправомірно
набула право постійного користування
земельною ділянкою, а тому слід визнати
недійсним рішення сесії Ківерцівської
міської ради Волинської області від
15.07.2005 року №24/9, скасувати Державний
акт на право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ № 9038373 від
18.02.2009 року.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 73, 88, 107, 110, 213, 215, 218,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 126, 183-184, 193, 198 ЗК
України, суд, -

в и р
і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення сесії
Ківерцівської міської ради Волинської
області від 15.07.2005 року №24/9, скасувати
Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 9038373 від 18.02.2009 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ківерцівським районним судом за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Ківерцівський
районний суд до апеляційного суду у
Волинській області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а для осіб
які були відсутні під час проголошення
рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

Суддя

Ківерцівського районного суду
О.К.
Костюкевич