АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції Зінченко С.В.
Апеляційне провадження №22-ц/796/9851/2014
Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю позивача
ОСОБА_3,

представника
позивача ОСОБА_4,

представників
відповідача Татаренко О.Ю.,
Чуркіна І.А.,

ГурськогоС.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Татаренко ОлениЮріївни як
представника за довіреністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» на заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2014
року позов ОСОБА_3 задоволений
частково: з ТОВ «Сіті Транспорт Груп»
на його користь стягнуто
заборгованість по заробітній платі в
сумі 2500грн, середній заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 5402,88грн,
7500грн вихідної допомоги та 3500грн
компенсації за невикористану
відпустку, а всього стягнуто 28902,88грн;
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» оформити належним чином ОСОБА_3
трудову книжку із зазначенням підстав
звільнення ч.3 ст.38 КЗпП України та
датою звільнення 29.11.2013; у задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено; вирішено питання розподілу
судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачу не виплачена заробітна плата
за період з липня по жовтень 2013 року в
розмірі 12500грн, у зв'язку з чим він 07.11.2013
направив відповідачу заяву про
звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП
України, яку відповідач отримав 29.11.2013,
проте станом на день звернення до суду
розрахунок з ним не проведено, трудову
книжку належним чином не оформлено.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст.38,44, 116,117 КЗпП України, суд першої
інстанції вважав обгрунтованими
позовні вимоги ОСОБА_3 в частині
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні, вихідної допомоги та
компенсації за невикористану
відпустку.

У задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди суд
відмовив з підстав відсутності
достатніх і належних доказів на
підтвердження спричинення позивачу
такої шкоди.

В апеляційній скарзі представник
товариства просить скасувати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, які
мають значення для вирішення спору, та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні представники
відповідача просили задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів. Позивач і його представник
просили відхилити апеляційну скаргу та
залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 28.02.2014 у
даній справі - скасуванню з ухваленням
нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.38 КЗпП України
працівник у будь-який час вправі
розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши
власника про звільнення за два тижні.
Частиною 3 вказаної норми законодавець
регламентував право працівника
розірвати трудовий договір за власним
бажанням у разі порушення або
невиконання власником законодавства
про працю та умов колективного чи
трудового договору у визначений
працівником строк.

Таким чином відповідно до ст.38 КЗпП
України працівник має право у
визначений ним строк розірвати
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а власник
зобов'язаний звільнити такого
працівника.

Разом з тим встановлено, що наказом без
номера від 20 вересня 2013 року ОСОБА_3,
менеджера зовнішньоекономічної
діяльності ТОВ «Сіті Транспорт Груп»,
звільнено з роботи 20.09.2013 за грубе
порушення трудової дисципліни - прогул
без поважних причин у період з 5 по 9, з 13
по 15 серпня 2013 року та 19 вересня 2013 року
на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (ас47).

Вказаний наказ є чинним, ніким не
оспореним і не скасованим.

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача, про звільнення
за п.4 ст.40 КЗпП України позивач не знає,
з наказом про звільнення за прогул не
ознайомлений у передбаченому законом
порядку, а тому з позовом про
скасування його до суду не звертався.

Відповідно до положень ст.303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Законність чи правомірність наказу від
20.09.2013 про звільнення ОСОБА_3 з роботи
менеджера зовнішньоекономічної
діяльності ТОВ «Сіті Транспорт Груп»
на підставі п.4 ст.40 КЗпП України не є
предметом спору у даній справі, проте
він є чинним, і ця обставина
унеможливлює розгляд позовних вимог
ОСОБА_3 про зобов'язання товариства
оформити належним чином трудову книжку
із зазначенням підставою звільнення ч.3
ст.38 КЗПП України.

Відповідно до ч.3 ст.235 КЗпП України у
разі визнання формулювання причини
звільнення неправильним або таким, що
не відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне за собою
поновлення працівника на роботі, орган,
який розглядає трудовий спір,
зобов'язаний змінити формулювання і
вказати в рішенні причину звільнення у
точній відповідності з формулюванням
чинного законодавства та з посиланням
на відповідну статтю закону.

Встановлено, що заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням на підставі
ч.3 ст.38 КЗпП України ОСОБА_3 надіслав
товариству рекомендованим листом 7
листопада 2013 року, а датою звільнення
просив вважати день отримання цього
листа, тобто 29.11.2013 (ас17-19), проте на
момент звернення із заявою 07.11.2013 він
уже був звільнений з роботи з інших
підстав. За таких обставин та
враховуючи, що наказ про звільнення за
прогул не є предметом спору, суд
апеляційної інстанції позбавлений
можливості вирішувати питання
визнання формулювання причини
звільнення позивача неправильним або
таким, що не відповідає чинному
законодавству у передбаченому ч.3 ст.235
КЗпП України порядку.

З тих же підстав не підлягають
задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі за липень-жовтень 2013
року, стягнення середнього заробітку
за затримку розрахунку при звільненні,
компенсації за невикористану
відпустку, вихідної допомоги та
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» оформити належним чином ОСОБА_3
трудову книжку із зазначенням підстав
звільнення ч.3 ст.38 КЗпП України та
датою звільнення 29.11.2013.

З огляду на викладене позовні вимоги
ОСОБА_3 є передчасними і недоведеними з
урахуванням встановлених обставин,
проте, це не перешкоджатиме їх
вирішенню у позовному провадженні
після усунення вказаних перешкод.

З журналу судового засідання 28.02.2014
вбачається, що суд першої інстанції
слухав пояснення представника
позивача по суті спору 1 секунду - з 12:04:27
до 12:04:28 (ас34), 32 секунди досліджував
матеріали справи, підстав для
перегляду заочного рішення за заявою
представника відповідача не знайшов,
що дає підстави вважати про
передчасність висновків суду першої
інстанції та їх невідповідність
обставинам справи, недоведеність тих
обставин, які суд вважав встановленими,
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Вказані обставини відповідно до
положень ст.309 ЦПК України є підставами
для скасування оскаржуваного рішення з
ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Татаренко Олени
Юріївни як представника за довіреністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач   Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №760/27274/13
Головуючий у 1
інстанції Зінченко С.В.

Апеляційне провадження №22-ц/796/9851/2014
Суддя-доповідач
Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

11 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю позивача
ОСОБА_3,

представника
позивача ОСОБА_4,

представників
відповідача Татаренко О.Ю.,
Чуркіна І.А.,

ГурськогоС.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Татаренко ОлениЮріївни як
представника за довіреністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» на заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 28 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись
ст.ст.303,309,313,316 ЦПК України,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Татаренко Олени
Юріївни як представника за довіреністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» задовольнити. Заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 28 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сіті Транспорт
Груп» про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач   Н.О. Антоненко
Судді
А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна