22-ц/775/127/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Пантелєєв
Доповідач Сорока Г.П.
е м У к р а ї н и
13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Баркової
суддів - Сороки
Г.П., Мироненко І.П.,
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Приморського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 02
09 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача та
просила визначити їй додатковий строк
терміном у шість місяців для прийняття
спадщини за законом після смерті її
матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2.
померла її мати ОСОБА_3, після смерті
якої відкрилася спадщина. Оскільки
прізвище померлої матері, зазначене у
свідоцтві про її смерть, не співпадало
із її прізвищем, зазначеним у
свідоцтві про її народження, вона
зверталась до суду із заявою про
встановлення факту родинних відносин,
що і було встановлено рішенням
Василівського районного суду
Запорізької області від 31.07.2013 року. При
зверненні до державної нотаріальної
контори вона отримала усну відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
і їй запропоновано звернутися до суду
із заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. Вважає,
що пропустила строк для подачі заяви
про прийняття спадщини з поважних
причин, оскільки в судовому порядку
встановлювався факт її родинних
відносин із померлою, тому просила
визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини за законом після
смерті своєї матері.
Заочним рішенням Приморського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 02 грудня 2013 року
у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відмовлено.
Ухвалою цього ж суду від 22 січня 2014 року
виправлено описки у всіх частинах
вказаного заочного рішення, замість
по-батькові позивачки «ОСОБА_1»
ухвалено зазначити «ОСОБА_1».
Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позов посилаючись на його незаконність
та невідповідність висновків суду
обставинам справи і вимогам закону.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, судовий виклик повторно
повернувся до суду без вручення за
перебігом строку зберігання замовної
поштової кореспонденції про виклик до
суду, тому відповідно до ст.74 ЦПК
України відповідач вважається таким,
що повідомлений про час та місце
судового засідання.
Представник третьої особи - Другої
маріупольської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання був
повідомлений, подав суду письмову
заяву про розгляд справи у його
З урахуванням наведеного, керуючись
положеннями ст.305 ЦПК України, колегія
суддів дійшла до висновку про розгляд
справи у відсутності відповідача та
представника третьої особи.
Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_4, які доводи апеляційної скарги
підтримали, просили апеляційну скаргу
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно вимог ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: 1) неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; 2) недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
рішення не тим суддею, який розглянув
справу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачкою пропущено встановлений ч.1
ст.1270 ЦК України шестимісячний строк
для прийняття спадщини без поважних
причин.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Відповідно до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

При вирішенні спору суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
не відповідає.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1272 ЦК України
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 20 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» судам роз'яснено, що
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зі справи вбачається і це
підтверджується матеріалами справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Маріуполі померла
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2.

Спадкоємцями першої черги є діти
померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
родинні відносини яких зі спадкодавцем
встановлені рішеннями суду, що набрали
законної сили, відповідно від 09.07.2013
року та від 31.07.2013 року (а.с.16,18).

ОСОБА_2 спадщину прийняв, звернувшись
до Другої державної нотаріальної
контори 01.06.2013 року із заявою про
прийняття спадщини. При цьому, в своїй
заяві про прийняття спадщини вказав, що
інших спадкоємців за законом немає
(а.с.14).

Позивачка в своїй позовній заяві та зі
своїм представником в судовому
засіданні апеляційного суду на
підтвердження доводів про поважність
причин пропуску строку для звернення
із заявою в нотаріальну контору про
прийняття спадщини посилались на те, що
позивачка спілкувалась з померлою
матір'ю, була на похороні та у
встановлений законом строк для
прийняття спадщини ОСОБА_1 зверталась
у Краснодар для отримання свідоцтва
про народження, в Другу маріупольську
державну нотаріальну контору для
подачі заяви про прийняття спадщини,
але їй усно було відмовлено в прийнятті
заяви із-за відсутності свідоцтва про
смерть спадкодавця та наявності
розбіжностей щодо її даних з даними
померлої і рекомендовано звернутись до
суду для вирішення питання щодо
наявності родинних відносин. Брат
ОСОБА_2 не надав їй свідоцтва про смерть
матері, висловлюючи погрози щоб вона
відмовилась від спадщини. Тому вона
вимушена була звертатись в органи РАЦС
для отримання свідоцтва про смерть
матері. Після цього в межах
шестимісячного строку звернулась до
суду із заявою про встановлення
родинних відносин, а після отримання
рішення суду про встановлення факту
родинних відносин повторно звернулась
до нотаріальної контори для оформлення
спадщини, в чому їй було відмовлено
із-за пропуску строку. Також посилались
на те, що ОСОБА_1 є неграмотною особою,
не вміє писати, необізнана в праві, у
зв'язку з чим виконувала рекомендації
нотаріуса.

Наведені обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Так, зі справи вбачається, що у
визначений законодавством період для
прийняття спадщини, а саме з
ІНФОРМАЦІЯ_2 по 11.07.2013 року, ОСОБА_1
отримала 04.03.2013 року повторне свідоцтво
про її народження (а.с.5), свідоцтво про
смерть матері ОСОБА_3, видане повторно
11.06.2013 року (а.с.4). Відповідно до
інформації начальника відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Василівського районного управління
юстиції у Запорізькій області
позивачка отримала його 18.06.2013 року.
19.06.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Василівського районного суду
Запорізької області за місцем свого
проживання про встановлення факту
родинних відносин зі спадкодавцем
ОСОБА_3 За рішенням цього суду від 31.07.2013
року її заява була задоволена.

Відповідач в судове засідання до суду
першої інстанції та апеляційного суду
не з'явився, заперечень на позов і на
апеляційну скаргу не подав та не
спростував доводів позивачки і її
представника.

З огляду на наведене, врахувавши те, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої
черги після смерті їх матері, що
позивачка є неграмотною та необізнаною
з правових питань, проживає у
Запорізькій області, що відповідач не
надав їй свідоцтва про смерть матері,
не повідомив нотаріуса про наявність
іншого спадкоємця першої черги, а також
те, що матеріалами справи підтверджено
наявність об'єктивних причин пропуску
позивачкою строку для прийняття
спадщини, що підтверджується тим, що
позивачка у встановлений законом строк
для прийняття спадщини приймала дієві
заходи для отримання свідоцтва про її
народження, свідоцтва про смерть
матері, які були необхідними для подачі
заяви про прийняття спадщини, в
судовому порядку вирішувала питання
щодо підтвердження родинних відносин
зі спадкодавцем відповідно до усних
рекомендацій нотаріуса, що не
спростовано відповідачем і
нотаріальною конторою, колегія
апеляційного суду приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини підлягає
задоволенню і вважає, що таке рішення
суду буде справедливим та законним.

Визначаючи додатковий строк, достатній
для подання позивачкою заяви про
прийняття спадщини, який не може
перевищувати шестимісячного строку,
встановленого статтею 1270 ЦК, колегія
суддів вважає, що два місяці є
достатнім строком для подання
позивачкою відповідної заяви.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
підстав, передбачених статтею 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення у
справі, у зв'язку з чим апеляційна
скарга позивачки підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И
Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 02 грудня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1) додатковий
строк тривалістю у два місяці з дня
набрання рішенням апеляційного суду
законної сили для прийняття спадщини,
що залишилась після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :
Баркова Л.Л.

Судді :
Сорока Г.П.

Мироненко І.П.