У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Готри
Т.Ю., Джуги С.Д.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою Гички
Богдана Івановича, що діє від імені
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», на ухвалу судді Тячівського
районного суду від 17 липня 2014 року про
відмову у відкритті провадження у
справі, -

у с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою було відмовлено у
відкритті провадження у цивільній
справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» до відділу ДВС Тячівського
районного управління юстиції, ОСОБА_2
про звільнення з-під арешту
транспортного засобу, з підстави
передбаченої п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Гичка Б.І., що
діє від імені ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», просить скасувати ухвалу
судді першої інстанції та постановити
нову ухвалу, якою звільнити з-під
арештів легковий автомобіль марки Skoda
Fabia.1.2, реєстраційний номер НОМЕР_3, рік
випуску - 2007, колір - сірий, кузов №
НОМЕР_2, тип - легковий універсал-В, який
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_1, виданого РЕВ Тячівського МРВ
ДАІ УМВС України у Закарпатській
області 03 лютого 2007 року.

Зазначає, що судом першої
інстанції безпідставно були
застосовані п.п. 4, 6 постанови Пленуму
ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2104 року
№ 6 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», оскільки
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не є
стороною виконавчого провадження ВП №
37342631, відкритого на підставі
виконавчого листа, виданого Тячівським
районним судом 25 лютого 2013 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України»
заборгованості в розмірі 180 586,56 грн. та
не оскаржує дії чи бездіяльність
відділу ДВС Тячівського РУЮ, постанову
про накладення арешту на майно чи
будь-який інший акт відділу ДВС. Вказує,
що позивач звернувся з даним позовом,
як заставодержатель, та просив
звільнити з-під арешту, накладеного
постановою відділу ДВС Тячівського РУЮ
від 02 квітня 2014 року на все майно, яке
належить ОСОБА_2, предмет застави -
вищезазначений транспортний засіб, з
метою його подальшої реалізації та
погашення заборгованості ОСОБА_2 перед
позивачем за кредитним договором №
СL-800/014/2007 від 05 лютого 2007 року в розмірі
12 461,38 доларів США.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.55, 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства (ч.1
ст.15 ЦПК України).

Особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту
(ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче
провадженя»).

Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором (ч.1 ст. 20 Закону України «Про
заставу»).

У п.4 постанови Пленуму Верховного
суду України від 27 серпня 1976 року № 6
«Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» роз'яснено,
що за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що грунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Верховний суд України аналізуючи
практику застосування судами ст.16 ЦК
України зазначив, що застосовуючи
передбачений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України
спосіб захисту цивільного права чи
інтересу у справах за позовом про
зняття арешту з майна деякі суди не
враховують положень ст.60 Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про
виконавче провадження» і роз'яснень п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про
судову практику в справах про
виключення майна з опису» (зі змінами),
що ці вимоги мають ґрунтуватися на
праві власності або володіння, і тому
задовольняють їх без визнання права
власності на спірне майно або за
позовами не власників або володільців
(кредиторів, що не є
заставодержателями, в інших
зобов'язаннях).

У таких випадках повинні
застосовуватись інші відповідні
способи судового захисту (наприклад,
оскарження постанови державного
виконавця про арешт майна згідно зі ст.
383 ЦПК, припинення дії, яка порушує
право, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК).

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі за позовом ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» до відділу ДВС
Тячівського РУЮ, ОСОБА_2 про звільнення
з під арешту транспортного засобу
суддя першої інстанції виходив з того,
що позивач не є стороною у виконавчому
провадженні ВП № 3742631 щодо виконання
виконавчого листа, виданого 25 лютого 2013
року Тячівським районним судом щодо
стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь
стягувача ПАТ «Державний ощадний банк
України» суми боргу в розмірі 180 586,65
грн. Тому, відповідно до п. 6 постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
№ 6 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» має право
на оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого згідно із
вимогами ЦПК України, до відповідного
адміністративного суду в порядку
передбаченому законом (ч.4 ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження»).
Крім того, в п.4 листа Вищого
адміністративного суду України від 28
вересня 2009 року № 1276/10/13-09 зазначено, що
справами адміністративної юрисдикції
є справи за позовами осіб, які не є
учасниками виконавчого провадження та
не є особами, які залучаються до
проведення виконавчих дій, про
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органу державної
виконавчої служби, якими порушено їх
права чи свободи.

Як вбачається із змісту позовних
вимог, заставодержатель - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» просило зняти арешт
з вищезазначеного автомобіля, який є
предметом застави згідно з договором
застави автотранспортного засобу № PCL
-800/014/2007 від 05 лютого 2007 року, укладеним
для забезпечення повного та
своєчасного виконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором № CL - 800/014/2007 від 05
лютого 2007 року.

Постанова відділу ДВС
Тячівського РУЮ від 02 квітня 2013 року,
якою було накладено арешт на все майно
боржника, в тому числі і на заставний
автомобіль, чи будь-які рішення, дії чи
бездіяльність органу державної
виконавчої служби, позивачем не
оскаржуються.

За таких обставин, ухвала судді
Тячівського районного суду від 17 липня
2014 року підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Вимога позивача про звільнення з-під
арештів легкового автомобіля марки Skoda
Fabia.1.2, реєстраційний номер НОМЕР_3, рік
випуску - 2007, колір - сірий, кузов №
НОМЕР_2, тип - легковий універсал-В, який
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_1, виданого РЕВ Тячівського МРВ
ДАІ УМВС України у Закарпатській
області 03 лютого 2007 року може бути
розглянута судом першої інстанції
після вирішення питання про відкриття
провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ч.2
ст.ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Гички Богдана
Івановича, що діє від імені Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», задовольнити
частково.

Ухвалу судді Тячівського районного
суду від 17 липня 2014 року скасувати та
передати питання про відкриття
провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, відділу державної
виконавчої служби Тячівського
районного управління юстиції про
зняття арешту із заставного майна на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Готра Т.Ю. Боднар
О.В. Джуга С.Д.