Справа № 464/7005/14-ц
пр.№ 2/464/1573/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2014

Сихівський районний суд м.Львова

в складі : головуючого -судді Чорної
С.З.

при секретарі
Дзюбі І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа
Сихівський районний відділ у м.Львів
головного управління ДМС у Львівській
області про визнання втатившим право
на користування жилим приміщенням та
зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до суду з
позовом, в якому просять визнати ОСОБА_5
таким, що втратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1. В обгрунтування
позовних вимог покликаються на те, що
вони являються співвласниками даної
квартири. Відповідач був
зареєстрований у даній квартирі
04.10.2005р., оскільки з 23.07.2004 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_1 Шлюб між сторонами розірвано
08.12.2010р. Після розірвання шлюбу
відповідач фактично не проживає за
місцем реєстрації, що підтверджується
актами, складеними ЛКП „Під Зуброю", а
проживає за адресою: АДРЕСА_4, участі у
витратах на оплату комунальних послуг
не бере. На прохання позивачів знятись
з реєстрації відмовився це зробити,
мотивуючи тим, що є співвласником даної
квартири. На даний час ОСОБА_1 перебуває
з ОСОБА_6 у цивільному шлюбі, від якого у
них народилася спільна дитина - ОСОБА_7,
цивільний чоловік та син проживають у
спірній квартирі. Відповідач не
пов'язаний з позивачами спільним
побутом, взаємних прав та обов'язків
між ними немає, не є членом сім'ї
жодного з позивачів, не проживає за
даною, а тому реєстрація місця
проживання у квартирі не лише порушує
права власників квартири, а й
суперечить нормам ЗУ „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання".

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав повністю, дав пояснення
аналогічні змісту позовної заяви,
додатково пояснивши, що після
розірвання шлюбу, а саме з грудня 2010р.
відповідач у квартирі не проживає, не є
членом сім'ї будь-кого із співвласників
квартири, на даний час у спірній
квартирі проживає його довіритель
разом із чоловіком ОСОБА_6 та їх
неповнолітнім сином, витрат по
утриманні квартири не несе. Враховуючи
вищенаведене, вважає, що позов є
підставним та просить його задоволити.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилися, подали
письмові заяви, згідно яких позовні
вимоги підтримують та просять позов
задоволити.

Відповідач у судовому засіданні
позов заперечив, пояснив, що у 2007р.
звертався в міліцію щодо зміни замків у
спірній квартирі. На даний час потреби
проживати у такій немає, оскільки
проживає у квартирі матері своєї нової
дружини, не претендує на житлову площу.
Позовні вимоги не визнає виключно
через відсутність домовленості з
колишньою дружиною - ОСОБА_1 щодо майна,
яке залишилось у спірній квартирі. З
часу не проживання у спірній квартирі
та по даний час із заявою до суду щодо
усунення перешкод у користуванні
житлом, його вселення не звертався.
Враховуючи відсутність домовленостей
із позивачем ОСОБА_1 щодо майна, яке
набуте під час перебування їх у шлюбі
просить у задоволені позову відмовити.

Третя особа Сихівський районний відділ
у м.Львів головного управління ДМС у
Львівській області у судове засідання
не з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, а тому суд вважає можливим
розглянути справу у її відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення частково з наступних
мотивів.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

Як вбачається з свідоцтва про право
власності на квартиру №С-0265 від 10.12.2004р.
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 дійсно належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_8 та
членам сім"ї ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
загальна площа квартири становить
71,8кв.м. (а.с.4).

Як вбачається із Свідоцтва про
переміну прізвища, імені, по батькові
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 перемінила
прізвище на ОСОБА_3, про що в книзі
реєстрації актів про переміну
прізвища, імені, по батькові 05.05.2005р.
зроблено запис №42 (а.с.5).

З пояснень сторін під час розгляду
справи судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_5 колишній чоловік
ОСОБА_1, шлюб розірвано між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 08.12.2010р.

З пояснень відповідача у судовому
засіданні судом встановлено, що
останній у квартирі АДРЕСА_1 „а" не
проживає з 2007 року, потреб у проживанні
у такій не має, так як на даний час
проживає в квартирі матері своєї нової
дружини за адресою: АДРЕСА_5. Окрім того,
з пояснень відповідача судом
встановлено, що з моменту його не
проживання у спірній квартирі-2007р.,
тобто на протязі тривалого часу, більше
7 років, з вимогами щодо усунення йому
перешкод у користуванні житлом,
вселення у спірну квартиру до суду не
звертався.

Заперечення позовних вимог
відповідача з підстав відсутності
згоди його колишньої дружини - ОСОБА_1,
щодо вирішення майнових питань, а саме
поділу спільного майна подружжя, суд не
бере до уваги, оскільки предметом
даного спору є визнання особи такою, що
втратила право на житло, зняття з
реєстрації, а не поділ майна подружжя,
при цього суд роз'яснює відповідачу
його право на звернення до суду з
окремим позовом.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_5 у
квартирі АДРЕСА_1 стверджується актами
обстеження паспортного режиму
складеного комісією ЛКП „Під Зуброю"
від 27.04.2011р., 30.06.2011р., 01.09.2011р., 17.07.2013р.,
20.06.2014р. (а.с.7-11).

З огляду на наведені обставини, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_5, не проживаючи у спірній
квартирі понад один рік без поважних
причин - втратив право на користування
нею, а тому позов слід задоволити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
понесені позивачами судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243,60
грн.

В частині вимог про зняття відповідача
ОСОБА_5 із реєстрації місця проживання
слід відмовити з огляду на те, що
відповідно до ст.7 Закону України «Про
вільний вибір місця проживання та
свободу пересування» однією з підстав
зняття особи з реєстрації є рішення
суду про втрату права на користування
житловим приміщенням, відтак, питання
зняття особи реєстрації виникає в
процесі виконання такого рішення суду,
оскільки орган, який здійснює
реєстрацію місця проживання та зняття
з реєстрації при наявності такого
рішення зобов'язаний зняти особу з
реєстрації і лише у випадку відмови в
цьому може виникнути спір. З огляду на
викладене така вимога заявлена
передчасно та на даний час відсутні
підстави для зобов'язання до таких дій.

На підставі ст. 405 ЦК України, ст.7
Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" та керуючись
ст.ст. 1, 10, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право на користування жилим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 243грн. 60 коп.
судових витрат по сплаті судового
збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана позивачем до апеляційного суду
Львівської області через Сихівський
районний суд м.Львова протягом 10 днів з
часу отримання його копії, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення-протягом 10 днів з часу
отримання його копії.

Головуючий: