Номер провадження: 22-ц/785/7377/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів -Артеменко І.А.

-Черевко П.М.

при секретарі -Добряк Н.І.

за участю: представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення
Малиновського районного суду міста
Одеси від 23 січня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_7 , правонаступником
після смерті якої є ОСОБА_3, до ОСОБА_5,
ЖБК «Київський - 5», Одеської міської
ради, третя особа: Сьома Одеська
державна нотаріальна контора, про
визнання квартири АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
визнання факту прийняття спадщини -
квартири АДРЕСА_1, визнання квартири
АДРЕСА_1 приватною власністю ОСОБА_10, та
визнання за ОСОБА_7 права власності за
правом спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_10, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИЛА:

17 жовтня 2011 року позивачка звернулася
з зазначеним позовом, який уточнила 01
листопада 2011 р. (а.с.26) . Обґрунтовуючи
свої вимоги позивачка посилається на
те, що батько її чоловіка - ОСОБА_8
будучи в шлюбі з ОСОБА_9 , виплативши
пай, придбав в ЖБК «Київський» по
АДРЕСА_1, але не отримав свідоцтво про
право власності на квартиру , яка є їх
спільним сумісним майном. Після
смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, з
липня 2005 року, позивачка зі своїм
чоловіком ОСОБА_10 переселилися в
спірну квартиру . ОСОБА_9 після смерті
чоловіка фактично прийняла спадщину
-частку в квартирі , що належала
померлому. ОСОБА_9 передала право
власності на пай квартири ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 Позивачка
та її чоловік ОСОБА_10 залишилися
проживати в спірній квартирі. ОСОБА_10
прийняв спадщину у вигляді квартири
після смерті матері та батька, але
документів на квартиру не отримав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, з
яким вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з 17 січня 2004 року. До реєстрації
шлюбу, з липня 2000 року позивачка
знаходилась з ним в фактичних шлюбних
стосунках, тобто вони проживали однією
сім'єю як чоловік та дружина. Вона та
донька померлого чоловіка - ОСОБА_5 є
спадкоємцями після смерті ОСОБА_10
Позивачка звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, але їй було відмовлено, на
підставі відсутності
правовстановлюючих документів на
спадкове майно. Вважає, що згідно ч. 3 ст.
1268 ЦК України, як ОСОБА_9, так і ОСОБА_10
прийняли спадщину, так як проживали на
час відкриття спадщини із
спадкодавцями. Просить задовольнити
позов.

Відповідачі у суді першої інстанції
участь не брали.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 23 січня 2013
року, з урахування ухвали про
виправлення описки від 03 вересня 2013 р. ,
позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ЖБК «Київський -
5», Одеської міської ради, третя особа:
Сьома Одеська державна нотаріальна
контора, про визнання факту прийняття
спадщини, визнання права власності в
порядку спадкування за законом
-задоволений частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та
ОСОБА_9

Встановлений факт прийняття спадщини -
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_10. після смерті
ОСОБА_9

Визнано за ОСОБА_7 право власності в
порядку спадкування за законом після
чоловіка ОСОБА_10, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1.

22 січня 2014 року ОСОБА_5 звернулася з
заявою про перегляд заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 23 січня 2013 р. (а.с.135). Ухвалою суду
першої інстанції від 26 червня 2014 р. в
задоволенні заяви було відмовлено
(а.с.172).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухвалення нового рішення, яким
просить відмовити у задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав" суди
повинні мати на увазі, що законом може
бути встановлений інший момент
(підстава) набуття права власності.
Зокрема, у разі повного внесення
пайових внесків за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані члену житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, в осіб, які мають право на
частку в пайових внесках, виникає право
спільної часткової власності на
квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі
пропорційно розміру частки паю (стаття
18 Закону України від 1 липня 2004 року N
1952-IV "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень",
Закон України від 10 липня 2003 року N 1087-IV
"Про кооперацію", стаття 384 ЦК).

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини (частина п'ята
статті 1268 ЦК), проте право власності на
нерухоме майно у разі прийняття
спадщини виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації речового
права на нерухоме майно (стаття 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди
повинні розмежовувати право на
спадщину як майнове право (об'єкт
спадкування) та виникнення права
власності на спадкове майно як на
об'єкт нерухомого майна.

Судовою колегією встановлено, що
ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_9, від якого
народилися сини - ОСОБА_10 та ОСОБА_12

ОСОБА_8 з 1970 року був членом ЖБК
«Київський-5» та придбав в ЖБК
«Київський-5» квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_8
виплатив пай у повному обсязі, розмір
якого складав 5 893,06 рублів (а.с.7). Але
ОСОБА_8 не оформив право власності на
квартиру. Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9
як подружжя в відповідності до ст. 15 ч.1
Закону України «Про власність» та ст. 384
ЦК України, ст. 22 КпШС України (діючий на
час виплати паю) набули у спільну
сумісну власність вказану квартиру.
Так, відповідно до роз'яснень, які
викладені у листі Верховного Суду
України від 01.07.2013 року "Аналіз деяких
питань застосування судами
законодавства про право власності при
розгляді цивільних справ" право
власності на квартиру, дачу, гараж або
іншу будівлю чи приміщення або їх
відповідну частку члена
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу
виникає при повному внесенні цих
пайових внесків (ст. 18 Закону № 1952-IV, ст.
191 Закону від 10 липня 2003 р. № 1087-IV "Про
кооперацію", ст. 384 ЦК).

Відповідно до довідки в спірній
квартирі були прописані ОСОБА_8, його
дружина ОСОБА_9, син ОСОБА_10, онучка
ОСОБА_5 та правнучка ОСОБА_13 (а.с.9) .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 помер. Після його
смерті його дружина ОСОБА_9 залишилася
проживати в спірній квартирі та
відповідно до її заяви на її ім'я було
відкрито особовий рахунок на спірну
квартиру. Суд першої інстанції
помилково вирішив, що в відповідності
до ст. 549 ч.1 ЦК України (редакція 1963 р.)
ОСОБА_9 прийняла спадщину. Так,
відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України діючий
кодекс набрав чинності з 01 січня 2004
року, а ЦК Української РСР від 18 липня
1963 р. втратив чинність. Тому судова
колегія приходить до висновку, що
ОСОБА_9, яка не відмовилася від
спадщини, у зв'язку з тим, що вона
постійно проживала з померлим ,
вважається такою , що прийняла спадщину
(ч. 3 ст. 1268). Таким чином, ОСОБА_9 набула
право власності на спірну квартиру в
цілому.

ОСОБА_10 має доньку - ОСОБА_5

17 січня 2004 року ОСОБА_10 та позивачка
зареєстрували шлюб (а.с.10). До
реєстрації шлюбу, з липня 2000 року
ОСОБА_14 проживала з ОСОБА_10 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу.

Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_10 разом з
дружиною з 2006 по 2011 р. стали проживати у
спірній квартирі разом з ОСОБА_9 , що
підтверджується довідкою ЖБК
«Київський 5» (а.с.7). При цьому судова
колегія звертає увагу, що ОСОБА_10
зареєстрований в зазначеній квартирі.

ОСОБА_9 звернулася до ЖК «Київський 5»
про переоформлення особового рахунку
на ОСОБА_10 з усіма правами члена
кооперативу, а ОСОБА_10 звернувся з
заявою про переоформлення на себе
особового рахунку та прийняття його в
члени кооперативу (а.с.106,107). Відповідно
рішення загальних зборів ЖБК
«Київський-5» від 05 лютого 2009 року
ОСОБА_10 був прийнятий членом
кооперативу та на його ім'я був
переоформлений особистий рахунок
(а.с.105). На підставі викладеного судова
колегія вважає, що ОСОБА_10 в
відповідності до ст. 384 ЦК України ст. 21
Закону України «Про кооперацію» п.31
Постанови Рада Міністрів УРСР, від
30.04.1985, № 186 "Про затвердження
Примірного статуту
житлово-будівельного кооперативу"
набув право власності на спірну
квартиру в цілому. Тому судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
помилково зробив висновок, що ОСОБА_10
отримав спірну квартиру в порядку
спадкування.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не
оформивши право власності на квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер (а.с.6), у
зв'язку із чим відкрилась спадщина.
Позивачка звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини (а.с.5).

Також з заявою про прийняття спадщини
звернулася донька померлого -ОСОБА_5
Свідоцтво про право на спадщину не
видавалося. Даних про наявність інших
спадкоємців не має (а.с.60).

В відповідності до ст. 1261 ЦК України
позивачка та відповідачка є
спадкоємцями першої черги, а тобто
мають право спадкувати спірну
квартиру в рівних частках.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив, що спадкодавець набув право
власності на спірну квартиру, а
позивачка вступила у спадщину та
набула право власності в порядку
спадкування за законом на ? частину
спірної квартири з урахуванням другого
спадкоємця, який також заявляє на неї
свої права.

Довід апеляційної скарги про те, що
рішення підлягає скасуванню з тих
підстав, що відповідачка не
повідомлялася про час та місце
слухання справи не заслуговує на увагу,
оскільки в главі першої розділу п'ятому
ЦПК України відсутні такі повноваження
у суду апеляційної інстанції.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції
передчасно ухвалив оскаржене рішення,
залишивши поза увагою заяву про
зупинення провадження по справі до
вирішення справи за її позовом про
поновлення строку на прийняття
спадщини. На думку судової колегії
вказане рішення не може вплинути на
права апелянта. Так, оскарженим судовим
рішенням з урахуванням того, що за
позивачкою визнано право власності на
? частину спірної квартири, права
апелянта, яка також претендує на ?
частину квартири, фактично не порушені.

Судова колегія звертає увагу, що суд
першої інстанції в описовій частині
визнаючи право власності на квартиру
за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 невірно застосував
норми матеріального права, але вказана
помилка не потягла за собою ухвалення
неправильного по суті і
несправедливого рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, ст.
ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
- ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
міста Одеси від 23 січня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

П.М. Черевко

І.А. Артеменко