Справа № 456/3469/14-ц
Провадження № 2/456/1768/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді
Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній
Л.В.

з участю прокурора Івасівки
О.З.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Стрий цивільну справу за позовом
Стрийського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Управління
праці та соціального захисту населення
Стрийської міської ради до ОСОБА_1 про
стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в :

Стрийський міжрайонний прокурор
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави в особі Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради, в якому
просить стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради шкоду в розмірі 24 176 грн. 40 коп. та
судові витрати. В обґрунтування позову
покликається на те, що ОСОБА_1 з липня 2007
року по вересень 2011 року незаконного
отримала грошові кошти у загальній
сумі 24 176 грн. 40 коп., завдавши збитків
Управлінню праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради на зазначену суму, що встановлено
досудовим розслідуванням по
кримінальній справі відносно ОСОБА_1 за
ч.1 ст. 190 КК України та постановою
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 17.05.2013 року, якою
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1 за ч.1 ст.190 КК України закрито у
зв'язку із закінченням строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності. На даний час ОСОБА_1
не відшкодувала завдані підприємству -
Управлінню праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради збитків, а тому вважає, що дані
обставини є достатньою правовою
підставою для пред'явлення
прокурорського позову на захист
інтересів держави, в порядку ст.121
Конституції України та ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні прокурор
Івасівка О.З. позовні вимоги підтримала
та зазначила, що досудовим
розслідування по кримінальній справі
№1323/1929/2012 про обвинувачення ОСОБА_1 за
ч.1 ст.190 КК України встановлено, що
ОСОБА_1, керуючись єдиним злочинним
умислом спрямованим на протиправне
заволодіння чужим майном, з корисливих
мотивів, умисно, шляхом обману та
зловживання довірою, подавала та
використовувала завідомо неправдиву
інформацію в Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради з метою
отримання тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, чим заподіяла
шкоду в розмірі 24 176 грн. 40 коп. Дані
обставини встановлені судовим
рішенням - постановою Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 17.05.2013 року, якою
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1 за ч.1 ст.190 КК України закрито у
зв'язку із закінченням строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності, в тому числі і на
підставі письмової заяви ОСОБА_1 про
закриття справи. Вважає, що вказаним
судовим рішенням встановлено вину
ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
проте, оскільки справа закрита на
підставі ст.49 КК України, цивільний
позов залишено без розгляду, наведене
дозволяє прокурору звернутися до суду
в порядку цивільного судочинства для
відшкодування шкоди, заподіяної
державі в особі Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради. З наведених
підстав, вважає, що строк позовної
давності не пропущено, а тому просить в
клопотанні відповідача про відмову в
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
відмовити. Просить суд врахувати, що
відповідач достовірно знала про те, що
її чоловік ОСОБА_2 працює, і подавала в
Управління праці неправдиву
інформацію про те, що платник аліментів
ухиляється від виконання своїх
обов'язків, і окрім цього, протягом
2007-2008 р.р. отримувала кошти, як з місця
роботи відповідача - ДПА у Львівській
області, так і державну допомогу дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів від Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради Панилик С.М.
підтримав позов прокурора та повідомив
суду про те, що на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України №189 від
22.02.2006 р. «Про затвердження Порядку
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості їх утримувати або
місце проживання їх невідоме», за
зверненням ОСОБА_1 від 30.07.2007 р.,
останній було призначено тимчасову
державну допомогу дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів.
ОСОБА_1 при зверненні в Управління,
долучила всі необхідні документи, в
тому числі довідку Стрийського ВДВС
про те, що платник ухиляється від
сплати аліментів. В подальшому ОСОБА_1,
щопівроку, подавала довідки такого ж
змісту і до 23.09.2011 р. їй нараховувався та
виплачувався вказаний вид допомоги.
Нарахування були припинені за
зверненням стягувача ОСОБА_1 Окрім
цього, звернув увагу суду, що ОСОБА_1
щоразу, письмово повідомлялася про
відповідальність і про обов'язок
повідомити Управління про зміну
обставин, які можуть слугувати
підставою для припинення виплати
допомоги.

Відповідач ОСОБА_1 з позовними
вимогами не погодилася, подала на
адресу суду заяву про застосування
строків позовної давності, просить в
задоволенні позову відмовити з
наступних підстав. Вважає, що єдиним
доказом, яким прокурор обгрунтовує
свій позов і який він долучив до
матеріалів справи, є обвинувальний
висновок щодо неї, складений слідчим.
Таке обґрунтування прокурором позову є
неналежним і на такій підставі позов не
може бути задоволений. Зазначає, що
вона не скоювала жодних неправомірних
діянь і таке не підтверджується
жодними належними та допустимими
доказами. Обвинувальний висновок у
кримінальній справі не є і не може бути
доказом по справі, оскільки він містить
лише особисте ставлення, особисті
думки та висновки слідчого за
результатами досудового
розслідування. Обвинувальний висновок
не є документом, яким встановлено певні
обставини, а є документом, в якому
слідчий виклав певні обставини, які
підлягали доказуванню при розгляді
справи по суті в судовому порядку.
Постанова Стрийського міськрайонного
суду від 17.05.2013 р. не є вироком, а отже не
має преюдиційного значення в даній
справі, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК
України. В процесі розгляду
кримінальної справи перед судовими
дебатами, 17.05.2013 р. вона подала
клопотання суду, в якому просила
звільнити її від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності, однак
ствердила, що вину свою не визнає.
Дослідженими в судовому засіданні, в
порядку кримінального судочинства
доказами встановлено, що в її діях
відсутній склад інкримінованого їй
злочину, і даний факт прямо
відображений в постанові Стрийського
міськрайонного суду від 17.05.2013 р., а саме
стороною обвинувачення неподано
доказів про законодавчий обов'язок
стягувача аліментів надання
інформації про місце праці боржника.
Вважає, що не повинна була для
отримання соціальної допомоги
надавати в Управління соцзахисту
інформацію про те, чи працює платник
аліментів. При розгляді судом справ про
розірвання шлюбу з ОСОБА_2, про
стягнення з нього аліментів, про
виселення його з будинку, ОСОБА_2
повідомляв суду та їй, що він працює в
податковій міліції, однак офіційного
документального підтвердження таких
трудових правовідносин він не надавав
ні їй, ні суду. Згідно довідок ВДВС
Стрийського МУЮ, копії яких
знаходяться в матеріалах кримінальної
справи, ОСОБА_2 не сплачував їй
аліменти. Дані довідки видані
посадовою особою - начальником ВДВС
Стрийського МРУЮ, і вона не має жодного
відношення до видачі цих довідок і на
їх зміст жодним чином не впливала і
впливати не могла. Готувала дані
довідки, як вбачається з їх змісту,
державний виконавець Зборовська У.Я. Як
вбачається з пояснень ОСОБА_2 та його
показів як свідка, він не сплачує
аліменти, та не повідомляє її про місце
своєї роботи, а отримані як аліменти
кошти вона йому повернула в повному
обсягу. Такі покази свідок ОСОБА_2
підтвердив в судовому засіданні. Крім
того, в мотивувальній частині
постанови Стрийського міськрайонного
суду від 17.05.2013 р. про закриття
кримінальної справи про її
обвинувачення вказано, що прокурор
просив суд залишити без задоволення
його позов, аналогічний даному, поданий
в порядку кримінального судочинства.
Тобто, прокурор відмовився від даного
позову, що відповідно до ст. 205 ЦПК
України, є підставою для закриття
провадження в даній цивільній справі.
Крім того, останній раз подання
інформації нею в Управління праці та
соцзахисту Стрийської міської ради про
поновлення документів на отримання
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, відбувся в липні 2011 року.
Прокурор подав позов 28 серпня 2014 р.,
тобто, після спливу 3-х річного строку
позовної давності, встановленого ст. 257
ЦК України, а тому просить в
задоволенні позовних вимог відмовити і
з цих підстав.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загального правила,
встановленого ч. 2 ст. 1166 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент
цивільного правопорушення виражає
зв'язок протиправної поведінки і шкоди,
що настала, при якому протиправність є
причиною, а шкода - наслідком.

Тобто тягар доказування згідно з
перерахованими нормами розподіляється
таким чином: позивач доказує наявність
шкоди та її розмір, а відповідач -
відсутність його вини у заподіянні
шкоди.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно з частиною 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57-60 ЦПК України.

При цьому, як передбачено в ч. 4 ст. 60 ЦПК
України, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України
передбачено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно зі ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Під час розгляду цивільної справи
судом першої інстанції досліджувалися
матеріали кримінального провадження
по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було
пред'явлено обвинувачення у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК
України, оскільки остання, керуючись
єдиним злочинним умислом спрямованим
на протиправне заволодіння чужим
майном, з корисливих мотивів, умисно,
шляхом обману та зловживання довірою,
достовірно знаючи, що її колишній
чоловік ОСОБА_2, з 14.08.2000 року і по даний
час проходить службу в податковій
міліції ДПА у Львівській області,
починаючи з липня 2007 року по липень 2011
року, подавала та використовувала
завідомо неправдиву інформацію в
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради, а саме: заяви про призначення усіх
видів соціальної допомоги, з метою
отримання тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, відповідно до
ст.181 Сімейного Кодексу України та п.п. 2,
6, 10 Постанови Кабінету Міністрів
України №189 від 22.02.2006 року «Про
затвердження Порядку призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме», в результаті чого з липня
2007 р. по вересень 2011 р. незаконно
отримала грошові кошти в розмірі 24 176
грн. 40 коп., завдавши збитки Управлінню
праці та соціального захисту населення
Стрийської міської ради на вказану
суму (а.с.4-10).

Відповідно до положень ст. 49 КК України
особа звільняється від кримінальної
відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності, якщо з
дня вчинення нею злочину невеликої
тяжкості, за який передбачене
покарання у виді позбавлення волі, і до
дня набрання вироком законної сили
минуло три роки.

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 17 травня 2013
року кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК
України закрито на підставі ст. 49 КК
України у зв'язку із закінченням
строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності (а.с.19).

Зазначена ухвала не оскаржена в
апеляційному порядку та набрала
законної сили. Таким чином, ОСОБА_1
звільнено від кримінальної
відповідальності не з реабілітуючих
підстав.

ОСОБА_1 відсутність вини у заподіянні
шкоди не довела, хоча тягар доказування
її невинуватості відповідно до
вищезазначених норм закону лежить саме
на ній.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд виходить з того, що матеріали
кримінального провадження та ухвала
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 17 травня 2013 року
в силу ст.ст. 57,58,59,64 ЦПК України є
належними і допустимими письмовими
доказами, які містять відомості щодо
предмета доказування у даній цивільній
справі, одержані в передбаченому
законом порядку.

Таким чином неправомірними діями
відповідача, спричинено шкоду
інтересам держави, в особі Управління
праці та соціального захисту населення
Стрийської міської ради, яка підлягає
відшкодуванню відповідачем.

Даний висновок суду грунтується
на зібраних у справі доказах та
підтверджується:

- ухвалою Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 17 травня 2013 року, якою
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
закрито на підставі ст. 49 КК України у
зв'язку із закінченням строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності (а.с.19, 157-160);

- заявою ОСОБА_1 про закриття
кримінальної справи за ч.1 ст.190 КК
України у зв'язку із

закінченням строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності (а.с.156);

- рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 12.06.2007 р., яким шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.63);

- рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 20.04.2007 р., яким вирішено
стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 600 грн. щомісячно
(а.с.58);

- листом Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 22.05.2007 р. про скерування у
ВДВС Стрийського МРУЮ на виконання
виконавчого листа по справі про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 (а.с.60);

- заявами ОСОБА_1 про видачу
дубліката виконавчого листа від 02.08.2007
р. та 22.08.2007 р. (а.с.64-67) та ухвалою
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 27.08.2007 р., згідно
якої задоволено заяву ОСОБА_1 та
вирішено видати дублікат виконавчого
листа відповідно до рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 20.04.2007 р. про
стягнення аліментів (а.с.66);

- свідоцтвом про розірвання шлюбу
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виданого 27.06.2007 р.
відділом реєстрації актів цивільного
стану м. Стрия Стрийського МРУЮ (а.с.70);

- довідкою Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради №1828 від 15.09.2011
р., згідно якої ОСОБА_1 отримала
державну допомогу на двох дітей, у
зв'язку з ухиленням батька від сплати
аліментів протягом липня 2007 р. - вересня
2011 р. в розмірі 24 176 грн.40 коп. (а.с.71);

- листами Галицького ВДВС ЛМРУЮ
№17867 від 26.09.2011 р. та Сихівського ВДВС
ЛМРУЮ №43625 від 14.10.2011 р. (а.с.81), якими
встановлено наступне: 18.07.2007 р.
державним виконавцем Галицького ВДВС
Львівського МРУЮ винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, а виконавчий лист
скеровано до Сихівського відділу ДВС, у
зв'язку з тим, що боржник працює у ДПІ
Львівської області (а.с.45); 06.09.2007 р. на
адресу Сихівського ВДВС ЛМУЮ надійшла
заява ОСОБА_1 про примусове виконання
виконавчого листа; 14.09.2007 р. державним
виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження;
розпорядженням державного виконавця
від 19.09.2007 р. виконавчий документ
скеровано за місцем праці боржника - у
ДПІ Львівської області, де починаючи з
жовтня 2007 р. по березень 2008 р.
відбувалося примусове стягнення
коштів з заробітної плати боржника
(а.с.84); 27.05.2008 р. на адресу Сихівського
ВДВС ЛМУЮ надійшла заява ОСОБА_1 про
повернення виконавчого документу без
виконання; 22.10.2008 р. державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження;

- заявою ОСОБА_1 про прийняття до
виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів від 06.09.2007 р. (а.с.82);

- копією дубліката виконавчого
листа, виданого на підставі ухвали
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 27.08.2007 р. (а.с.24);

- витягом з наказу №8-0 від 06.01.2011 р.,
згідно якого ОСОБА_2 з 06.01.2011 р.
переведений з посади старшого
прапорщика податкової міліції на
посаду помічника оперуповноваженого
відділу фізичного захисту та охорони
управління податкової міліції ДПА у
Львівській області та табелем обліку
робочого часу (а.с.80);

- заявою ОСОБА_1 про прийняття до
виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів від 19.11.2008 р.
(а.с.38,73);

- постановою державного виконавця
Стрийського ВДВС ЛМУЮ про відкриття
виконавчого провадження від 14.09.2007 р.
(а.с.83);

- розпорядженням Сихівського ВДВС
ЛМРУЮ №4087 від 19.09.2007 р. про скерування
виконавчого листа про стягнення
аліментів головному бухгалтеру ДПА у
Львівській області для виконання;

- заявою ОСОБА_1 про повернення
виконавчого листа, адресованого
Сихівському відділу ДВС 27.05.2008 р. (а.с.85);

- листом ДПА у Львівській області
від 22.07.2008 р., згідно якого повернуто на
адресу Сихівського ВДВС виконавчий
лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2
(а.с.86-87);

- постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС ЛМРУЮ від 22.10.2008 р. про
закінчення виконавчого провадження;

- постановою державного виконавця
Стрийського ВДВС ЛМУЮ про відкриття
виконавчого провадження від 25.11.2008 р.
(а.с.37);

- заявою ОСОБА_1, адресовану
начальнику Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради про припинення
виплати тимчасової допомоги від 23.09.2011
р. (а.с.95);

- заявою ОСОБА_1, адресовану
начальнику відділу ДВС Стрийського
МРУЮ про повернення без виконання
виконавчого листа від 22.09.2011 р. (а.с.35);

- постановою державного виконавця
Стрийського ВДВС ЛМУЮ про закінчення
виконавчого провадження від 26.09.2011 р.
(а.с.26);

- довідками ДВС Стрийського МУЮ
від 12.07.2007 р. вих.№09-73-8/6693; 09.01.2008 р., вих.
№09-23-8/22; 17.07.2008 р. вих. №09-60-8/10105, згідно
яких стягувач ОСОБА_1 за період з 20.02.2007
р. по 01.07.2008 р. аліменти від ОСОБА_2 не
отримувала, які слугували підставою
для подачі стягувачем ОСОБА_1 заяв до
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради та отримання допомоги за рахунок
держави (а.с.97, 102, 108, 114, 121, 128, 133, 138, 144, 151);

- заявами ОСОБА_1 від 30.07.2007 р., 16.01.2008
р., 21.07.2008 р., 16.01.2009 р., 13.07.2009 р., 18.01.2010 р.,
12.07.2010 р., 18.01.2011 р., 06.07.2011 р., адресованими
Управлінню праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради про призначення тимчасової
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, згідно яких у
всіх заявах ОСОБА_1 вказано особистий
рахунок: НОМЕР_1 банк «Фінанси і
кредит», на який слід перераховувати
тимчасову державну допомогу (а.с.99-101,
104-106, 110-112, 117-119, 124-126, 130-131, 135-136, 140-142, 147-149);

- рішеннями Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради від 31.07.2007 р.,
16.01.2008 р., 25.06.2008 р., 16.01.2009 р., 13.07.2009 р.,
19.01.2010 р., 19.05.2010 р., 12.07.2010 р., 19.01.2011 р.,
07.07.2011 р., 23.09.2011 р. про призначення
ОСОБА_1 тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів (а.с.94, 96, 103, 109, 115, 116, 123,
129, 134, 139);

- письмовими попередженнями
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради про обов'язок повідомити про
добровільне виконання рішення суду
особою, зобов'язаною сплачувати
аліменти, від 30.07.2007 р., 16.01.2008 р., 21.07.2008 р.,
16.01.2009 р., 13.07.2009 р., 18.01.2010 р., 12.07.2010 р.,
18.01.2011 р., 06.07.2011 р., на яких ОСОБА_1
власноручно розписалася про
відповідальність (а.с.98, 107, 113, 120, 127, 132,
137, 143, 150);

- заявою прокурора м. Стрия, в
порядку ст.29 КПК України, від 16.02.2012 р.
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради шкоди в розмірі 24 176грн. 40 коп., яка
долучена до матеріалів кримінальної
справи (а.с.155).

Суд вважає пояснення відповідача
ОСОБА_1 про те, що її дії при подачі
довідок в Управління праці та
соціального захисту населення
Стрийської міської ради були
правомірними та ґрунтувалися на
вимогах чинного законодавства, та про
те, що вона не зобов'язана була
повідомляти ВДВС та Управління праці
про місце праці боржника, неправдивими,
суперечливими та такими, що
спростовуються вищепереліченими
доказами в справі, зокрема, в судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2 під
час судового розгляду справи про
стягнення аліментів повідомляв про
своє місце праці, у судовому рішенні
про стягнення аліментів та виконавчому
листі зазначено місце праці
відповідача ОСОБА_1 - ДПА у Львівській
області, протягом жовтня 2007 р. - березня
2008 р. отримувала аліменти з місця праці
відповідача ОСОБА_2, і незважаючи на
вказане подавала Управлінню праці та
соціального захисту населення довідки
про те, що аліменти не отримує. В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
наведених фактів не заперечила і
пояснила, що дійсно кошти отримувала,
проте повернула їх відповідачу ОСОБА_2
на його вимогу. Зазначила, що змушена
була закрити один рахунок в банку і
відкрити інший, оскільки ОСОБА_2 мав
доступ до первинного рахунку. Наведені
відповідачем пояснення суд вважає
неправдивими, і такі спростовуються
заявами ОСОБА_1 від 30.07.2007 р., 16.01.2008 р.,
21.07.2008 р., 16.01.2009 р., 13.07.2009 р., 18.01.2010 р.,
12.07.2010 р., 18.01.2011 р., 06.07.2011 р., адресованими
Управлінню праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради про призначення тимчасової
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, згідно яких у
всіх заявах ОСОБА_1 вказано особистий
рахунок: НОМЕР_1 банк «Фінанси і
кредит», на який слід перераховувати
тимчасову державну допомогу.

Окрім цього, суд звертає увагу, що
у всі відділи ДВС - Галицького,
Стрийського, Сихівського, відповідач
ОСОБА_1 зверталася з особистими
заявами, як про прийняття до виконання
виконавчого листа про стягнення
аліментів, так і про залишення без
виконання та повернення виконавчого
листа стягувачу, а тому відсутні
підстави вважати, що останній не було
відомо про виконання Сихівським ВДВС
судового рішення та стягнення з
заробітної плати відповідача протягом
жовтня 2007 року - березня 2008 року
аліментів на утримання дітей.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 протягом 2007-2011 р.р. працював в
ДПА у Львівській області (витяг з
наказу №8-0 від 06.01.2011 р.), і про це не
могло не бути відомо ОСОБА_1, проте
остання, приховавши вказане,
повідомляла неправдиву інформацію в
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради та отримувала тимчасову державну
допомогу дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів.

Пояснення відповідача ОСОБА_1 про
те, що їй було невідомо, де працює її
чоловік з покликанням на конфліктні
відносини між ними, суд до уваги не
бере, з підстав наведених вище, та
вважає, що відповідач навмисно
намагається уникнути відповідальності
за скоєне.

Є такими, що суперечать
матеріалам кримінальної справи
покликання відповідача ОСОБА_1 на
відмову прокурора від позову у
кримінальному процесі, наведені доводи
спростовуються матеріалами
кримінальної справи, зокрема
резолютивною частиною ухвали
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 17 травня 2013
року, в якій відсутні покликання на
закриття кримінальної справи у зв'язку
з відмовою прокурора від позовних
вимог, та мотивувальною частиною
ухвали, в якій вказано про те, що позов
прокурора слід залишити без розгляду.
Наведене підтверджується і нормами
кримінально-процесуального закону,
згідно з якими у випадку закриття
справи, заявлений в кримінальній
справі цивільний позов повинно бути
залишено без розгляду, що надає право
на звернення з позовом до суду в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

За умовами ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права,
або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до положень ч.ч.2-5 ст.267 ЦК
України, заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні подала заяву про
застосування наслідків спливу
позовної давності.

Доводи відповідача ОСОБА_1 про
пропуск строку позовної давності для
звернення з позовом є безпідставними,
суд вважає, що перебіг позовної
давності розпочався з часу
постановлення ухвали Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 17 травня 2013 року, якою
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
закрито на підставі ст. 49 КК України у
зв'язку із закінченням строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності. З позовом прокурор
звернувся 28.08.2014 р., тобто в межах
встановленого ст.257 ЦК України строку. А
тому заява ОСОБА_1 про відмову в позові
за пропуском строків позовної давності
до задоволення не підлягає.

Враховуючи наведене, зібрані по
справі докази, оцінені судом належним
чином кожен окремо на їх достовірність
та допустимість, а також їх достатність
та взаємний зв'язок у сукупності,
встановлені судом обставини свідчать
про те, що у суду є всі підстави для
задоволення позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради заподіяної шкоди.

Підлягають стягненню з
відповідача і судові витрати по справі.

Керуючись ст. 1166 ЦК України, Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», п.п.2,6,10 Постанови Кабінету
Міністрів України №189 від 22.02.2006 р. «Про
затвердження Порядку призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
їх утримувати або місце проживання їх
невідоме», ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління праці та соціального
захисту населення Стрийської міської
ради шкоду в розмірі 24 176 /двадцять
чотири тисячі сто сімдесят шість/грн. 40
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 214
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. Л.
Бучківська