Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4204/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на
ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 09 червня
2008 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області знаходилася цивільна справа за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення
боргу.

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 09 червня
2008 року накладено арешт на майно та
грошові кошти, що належать ОСОБА_6 і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Заборонено вчиняти будь-які дії з
житловим будинком АДРЕСА_1 у тому числі
з відчуження, реєстрації та
перереєстрації права власності,
визнання права власності укладення
будь-яких видів договорів та угод,
проводити перебудування та
реконструкцію тощо.

Заочним рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 10 липня 2008 року стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 198280 грн. та 1730
грн. судових витрат.

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звертався до
суду з заявою про скасування заборони
вчиняти будь-які дії з житловим
будинком АДРЕСА_1 у тому числі з
відчуження, реєстрації та
перереєстрації права власності,
визнання права власності укладення
будь-яких видів договорів та угод,
проводити перебудування та
реконструкцію.

Ухвалою судді Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 12 вересня 2013 року заява
ОСОБА_3 залишена без руху та ухвалою
судді від 04 жовтня 2013 року повернута
заявникові.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 звернувся до суду
з апеляційною скаргою на ухвалу судді
від 09 червня 2008 року, в якій посилаючись
на те, що ухвала суду є незаконною та
необґрунтованою, постановлена судом з
порушенням норм процесуального права,
оскільки суд першої інстанції,
накладаючи заборону на житловий
будинок АДРЕСА_1, не переконався щодо
наявності у відповідача ОСОБА_6 права
власності на цей будинок, а відповідно
правовстановлюючих документів
житловий будинок належить йому на
праві власності. Просить ухвалу суду
змінити, шляхом виключення з її
резолютивної частини наступного
абзацу: «Заборонити вчиняти будь-які
дії з житловим будинком АДРЕСА_1 у тому
числі з відчуження, реєстрації та
перереєстрації права власності,
визнання права власності укладення
будь-яких видів договорів та угод,
проводити перебудування та
реконструкцію тощо». В іншій частині
ухвалу суду залишити без змін.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_7 в особі
представника ОСОБА_4 підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право змінити ухвалу, та на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави для її застосування.

Згідно ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5, суд
виходив з того, що викладені в заяві
ОСОБА_5 доводи є обґрунтованими, та у
разі невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду,
тому наклав арешт на майно та грошові
кошти, що належать ОСОБА_6 і знаходяться
у нього або в інших осіб, та заборонив
вчиняти будь-які дії з житловим
будинком АДРЕСА_1.

З таким висновком суду погодитися
повністю не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до роз'яснень п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22.12.2006 року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Застосовуючи захід забезпечення
позову у вигляді заборони вчиняти
будь-які дії з житловим будинком
АДРЕСА_1 суд не мотивував необхідність
застосування такого виду забезпечення
позову та не переконався у наявності у
ОСОБА_6 права власності на вказаний
житловий будинок та співмірності щодо
заявлених позовних вимог.

Із наданих апелянтом до апеляційної
скарги документів не вбачається, що
ОСОБА_6 має право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, ухвалу суду
необхідно змінити, скасувавши її в
частині заборони вчиняти будь-які дії з
житловим будинком АДРЕСА_1 у тому числі
з відчуження, реєстрації та
перереєстрації права власності,
визнання права власності укладення
будь-яких видів договорів та угод,
проводити перебудування та
реконструкцію тощо. В іншій частині
ухвала не оскаржується, а тому
залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу судді Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 09 червня 2008 року змінити.

Скасувати заборону вчиняти будь-які
дії з житловим будинком АДРЕСА_1 у тому
числі з відчуження, реєстрації та
перереєстрації права власності,
визнання права власності укладення
будь-яких видів договорів та угод,
проводити перебудування та
реконструкцію тощо.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: