УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення
позову та забезпечення доказів

у зв'язку з невиконанням

ухвали про залишення заяви про
забезпечення позову та забезпечення
доказів без руху

03 березня 2014 року

м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д. В.,
розглянувши заяву про забезпечення
позову та про забезпечення доказів
представника позивача по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Дніпропетровської міської ради,
Управління житлового господарства
міської ради КП «ЖЕП №22» про визнання
недійсним і скасування розпорядження
про приватизацію квартиру, свідоцтва
на право на житло, та визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про
забезпечення позову та про
забезпечення доказів по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Дніпропетровської міської ради,
Управління житлового господарства
міської ради КП «ЖЕП №22» про визнання
недійсним і скасування розпорядження
про приватизацію квартиру, свідоцтва
на право на житло, та визнання права
власності.

Ухвалю суду від 11.02.2014 року
вищезазначена заява була залишена без
руху, заявника повідомлено про
необхідність у строк п’ять днів з дня
отримання копії даної ухвали, усунути
недоліки у заяві та роз'яснено, що в
разі не усунення недоліків заяви буде
визнана неподаною та повернута їй.

Так, ухвалою суду від 11.02.2014 року про
залишення заяви без руху заявнику було
роз’яснено, що вказана заява підлягає
залишенню без руху, оскільки вона
подана з порушенням ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 статті 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 133 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у
них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. До
клопотання про забезпечення доказів
додається документ про сплату судового
збору. Частиною 1 ст. 134 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені: докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть
бути підтверджені цими доказами;
обставини, які свідчать про те, що
подання потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази
або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

З наведених норм процесуального закону
вбачається, що:

1) заява про забезпечення позову та
заява про забезпечення доказів повинні
оформлюватись окремими письмовими
заявами із сплатою судового збору у
розмірі 121.80 грн. за кожну заяву окремо
відповідно до вимог п.13. ч.2. ст.4 Закону
України «Про судовий збір»;

2) у заяві про забезпечення позову
позивачу, окрім викладеного ним, слід
зазначити обґрунтуванням
необхідності забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на майно (п. 2
ч.2 ст. 151 ЦПК України).

3) у заяві про забезпечення доказів
позивачу, окрім викладеного ним, слід
зазначити: а) обставини, що можуть
бути підтверджені цими доказами, б)
обставини, які свідчать про те, що
подання потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим (ч.1 ст. 133
ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 134 ЦПК
України до заяви про забезпечення
доказів, яка не відповідає вимогам
цієї статті, застосовуються наслідки,
встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Таким чином, у наданий термін вказані
недоліки заявником не усунуто і тому
заяву слід вважати неподаною і
повернути заявникові відповідно до
вимог ст.121 ЦПК України, що не позбавляє
заявника права повторного
звернення до суду в порядку,
встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову та про
забезпечення доказів представника
позивача по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Дніпропетровської міської ради,
Управління житлового господарства
міської ради КП «ЖЕП №22» про визнання
недійсним і скасування розпорядження
про приватизацію квартиру, свідоцтва
на право на житло, та визнання права
власності – визнати неподаною та
повернути заявникові з доданими
матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було поставлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Д. В. Мовчан