Справа № 453/1381/14-ц
№
провадження 2/453/527/14
РІШЕННЯ

іменем України

15.10.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Брони А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 29.07.2006 року. У
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що спільне життя з
відповідачкою останні роки не
складається через несумісність
характерів, різні погляди на життя, з
приводу чого між ними виникають
непорозуміння, а з часом конфлікти, які
призвели до того, що на даний час вони
разом не проживають, не ведуть
спільного господарства, не підтримують
шлюбних відносин. Вказав, що такі
обставини негативно впливають на його
моральний стан та душевний спокій.
Зазначив, що він втратив до
відповідачки почуття поваги та любові,
а тому вважає, що їх сім`я розпалася
остаточно і зберегти її неможливо, у
зв`язку з чим звернувся до суду з даним
позовом, просив термін на примирення не
надавати.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені у позові, просив
їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні
позовні вимоги визнала, проти їх
задоволення не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з`ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 29.07.2006 року,
що вбачається із свідоцтва про шлюб.
Від даного шлюбу дітей немає.

В судовому засіданні встановлено, що
сім`я фактично розпалася, шлюб існує
тільки формально, позивач і
відповідачка спільного господарства
не ведуть, шлюбних відносин не
підтримують, разом не проживають через
те, що відносини між ними загострились
внаслідок взаємних звинувачень і
небажання сторін проживати разом у
шлюбі.

Позивач у судовому засіданні наполягав
на розірванні шлюбу, оскільки не бажає
в подальшому перебувати у шлюбних
відносинах з відповідачкою, котра
проти розірвання шлюбу також не
заперечувала, про що зазначила у
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується лише на вільній згоді
жінки та чоловіка.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, суд вважає, що
заява про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі позивача, примирення між
сторонами неможливе, їх сім'я розпалася
остаточно, а шлюб існує формально.
Подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам позивача і після розірвання
шлюбу не будуть порушені особисті та
майнові права сторін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного
кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29 липня 2006 року у
Тухольківській сільській раді
Сколівського району Львівської
області, актовий запис № 4.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки змінити на дошлюбне
«ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя