Справа № 159/6464/14-ц
Провадження № 2/159/1495/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
11 листопада 2014
року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням
судді Окостень І.В., при секретарі
Конашук М.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із указаним позовом який
обґрунтувала тим, що вироком
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 05 червня 2014 року
відповідача у справі ОСОБА_2 визнано
винним і засуджено за шахрайство, а
саме заволодіння шляхом обману
належними позивачу 4000 грн., які на час
звернення до суду не повернуто. Крім
того, злочином їй завдано моральної
шкоди, яку оцінює у 2000 грн. Просить
стягнути з ОСОБА_2 майнову та моральну
шкоду у вказаних сумах.

У судове засідання позивач не
з'явилася, подала заяву про підтримання
позову та слухання справи у її
відсутності.

Відповідач відбуває покарання в місцях
позбавлення волі. З урахуванням
положень ч. 6 ст. 76 ЦПК України через
адміністрацію місця утримання йому під
розписку вручено копію позовної заяви
з додатками та повідомлено про час і
місце судового засідання. У письмових
поясненнях ОСОБА_2 просив слухати
справу у його відсутності, повідомив,
що визнає позов в частині заявленої
майнової шкоди і не визнає в частині
моральної шкоди. Вважає, що зазначені в
позовній заяві негативні зміни у житті
позивача є наслідком хвороб та
похилого віку, а не наслідком вчиненого
ним злочину.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1166 Цивільного кодексу (надалі -
ЦК України) України визначено, що шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу (надалі - ЦПК
України) України вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені цією особою.

Встановлено, що вироком Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 05 червня 2014 року
відповідача у справі ОСОБА_2 серед
іншого визнано винним і засуджено за
те, що він 24 вересня 2013 року близько 11
години у АДРЕСА_1, повторно з корисливих
мотивів шляхом обману незаконно
заволодів коштами ОСОБА_1 у сумі 4000 грн.,
чим завдав останній майнову шкоду на
вказану суму. Такі дії відповідача
кваліфіковано як шахрайство, вчинене
повторно (ч. 2 ст. 190 КК України).

Як вбачається з вироку, цивільний позов
потерпілою ОСОБА_1 у кримінальному
провадженні не заявлявся.

Вирок набрав законної сили, а тому
встановлені у ньому обставини
доказуванню в даній цивільній справі
не підлягають.

Докази того, що відповідач відшкодував
позивачу завдану майнову шкоду повно
або частково, у матеріалах справи
відсутні.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача майнової шкоди
підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Встановлено, що неправомірними діями
відповідача було порушене майнове
право позивача, внаслідок чого остання
зазнала душевних страждань. Моральні
страждання позивача посилені
відсутністю належної співчутливої
реакції зі сторони відповідача.

Статтею 21 Конституції України
визначено, що усі люди є вільні і рівні
у своїй гідності та правах. Права і
свободи людини є невідчужуваними та
непорушними. Тобто, кожна особа
впевнена, що її права захищаються
законом і є непорушними, а будь-який
факт протиправної поведінки щодо особи
має наслідком отримання даною особою
моральної шкоди. Тому, доводи
відповідача про те, що негативні зміни
у житті позивача є лише наслідком
хвороб і похилого віку безпідставні -
душевних страждань особа зазнає у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї самої, у даному випадку внаслідок
протиправного порушення майнового
права.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, завданої ОСОБА_1, суд
враховує, що її моральна шкода, полягає
у душевних стражданнях, завданих в
результаті викрадення майна. Такі
втрати для літньої людини є значними,
викликають хвилювання і потребують
додаткових зусиль для їх відновлення.
Виходячи із засад розумності та
справедливості, співмірною у
відшкодування моральної шкоди буде
сума у 700 грн., тобто меншою, ніж
заявлена позивачем.

Таким чином, позов підлягає до
часткового задоволення.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 80, ст. 88
ЦПК України, ст. ст. 4, 5 Закону України
«Про судовий збір» від 8 липня 2011 року з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
487,2 грн. (243,60грн. за кожну вимогу х 2
задоволені вимоги).

На підставі ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України
та керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-218, 224
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000
(чотири тисячі) гривень у відшкодування
майнової шкоди та 700 (сімсот) гривень у
відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при його проголошенні
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень