Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" жовтня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Антипової
Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про стягнення з відповідача боргу за
договором позики в розмірі 25 000 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 4170
грн. Посилається на те, що 19.02.2013 р. року
позивач надала ОСОБА_2 грошові кошти у
сумі 20 000 доларів США, що станом на день
укладення договору становить 159 860 грн.,
строком до 30.11.2013 р., але після
закінчення зазначеного терміну
відповідач борг не віддав, чим порушив
права позивача, що є предметом позовних
вимог.

В судовому засіданні представник
позивача збільшила позовні вимоги та
просила суд стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
договором позики в розмірі 162 684,92 грн.
та судові витрати.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив,
заперечень проти позову не представив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає необхідним позов задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з договору позики (а.с. 4),
19.02.2013 року позивач надала відповідачу
грошову позику в сумі 20 000 доларів США,
що становило на момент укладення
договору 159 860 грн. із зазначеним
терміном повернення до 30.11.2013 року, але
у вказаний строк грошові кошти
відповідачем не було повернуто.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику(грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, або
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 1047 цього ж Кодексу
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

На підставі ст. 625 ЦК України, божник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надавання безоплатної правової
допомоги, тому суд присуджує до
стягнення з відповідача на користь
позивача понесені витрати на правову
допомогу в розмірі 2500 грн.

Враховуючи представлені докази, суд
вважає, що позов необхідно
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача борг
за договором позики в сумі 159 860 грн. , 3%
річних в розмірі 2824,92 грн., витрати за
надання правової допомоги в розмірі 2500
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні
на користь якої постановлено рішення,
суд присуджує стягнути з другої
сторони всі судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 60, 208 -209, 212-215, 218, 224-226, 293 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 159 860 грн., 3% річних в сумі 2824,92 грн.,
витрати за надання правової допомоги в
сумі 2500 грн. та витрати, пов'язані з
розглядом справи в сумі 2 046,85 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10-ти днів з дня отримання його
копії

Суддя: