Справа № 481/990/14-ц
Провадж.№ 2/481/455/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2014 р. Новобузький
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участю: секретаря - Слюсаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу ? частини
житлового будинку, третя особа без
самостійних вимог: Південна товарна
біржа м. Миколаєва, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеною
позовною до відповідача ОСОБА_2, в якій
зазначив, що 22.09.1998 року, на підставі
договору купівлі-продажу № 9276,
посвідченого Південною товарною
біржею, ним придбано у відповідача ?
частину житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1. Однак, в
березні 2014 року при вирішенні питання
щодо подальшого відчуження ним
вищевказаної частини жилого будинку,
йому було роз'яснено нотаріусом про
недійсність укладеної ним угоди,
оскільки вона нотаріально не
посвідчена. Внаслідок чого він
неодноразово зверталася до
відповідача, як продавця належного
йому будинку, з питання нотаріального
оформлення договору купівлі-продажу,
але останній з різних причин на протязі
тривалого часу від цього ухиляється,
тому просив визнати зазначений
правочин дійсним.

До розгляду судом справи по суті
позивачем були збільшені позовні
вимоги, згідно з якими, останній, разом
з визнанням спірної угоди дійсною,
просив також визнати за ним право
власності на придбане нерухоме майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надав суду заяву про
можливість розгляду справи без його
участі, заявлені позовні вимоги
підтримав і просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання
на виклик суду не з'явився, направив на
адресу суду письмову заяву про
можливість розгляду справи за його
відсутності, пред'явлений до нього
позов визнав і не заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог -
Південна товарна біржа, про розгляд
справи повідомлялася належним чином,
однак в судове засідання явку свого
представника не забезпечила, про
розгляд справи за його відсутності
відповідної заяви суду не надіслала.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить такого висновку.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до договору купівлі-продажу
нерухомого майна за № 9276 від 22.09.1998
року, зареєстрованого Південною
товарною біржею (м. Миколаїв, вул.
Наваринська, 3/69) в журналі реєстрації
біржових угод з нерухомістю за № 9276 від
22 вересня 1998 року, ОСОБА_2 як власник ?
частини житлового будинку, житловою
площею 40,50 кв.м., що розташований по
АДРЕСА_1, продав покупцю ОСОБА_1 належну
йому ? частину будинку і сторони
підписали зазначений договір.

В силу ст.227 ЦК України в редакції
Закону 1963 року (діяла на момент
укладення сторонами договору від 15.02.2001
року) договір купівлі-продажу будинку
(квартири) повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин.

Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в
редакції Закону 1963 року якщо одна з
сторін повністю або частково виконала
угоду, що потребує нотаріального
посвідчення, а друга сторона
ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

Договір купівлі-продажу ? частини
будинку за № 9276 від 22.09.1998 року, про
визнання якого дійсним заявлено
позивачем ОСОБА_1, не був нотаріально
посвідчений, але відповідно до чинного
законодавства на момент укладення
угоди він підлягав обов'язковому
нотаріальному посвідченню. Про те, що
вказаний договір належить нотаріально
оформити, як видно з доводів позивача,
йому стало відомо лише у березні 2014
року від нотаріуса, коли мав наміри
продати куплену у відповідача частину
нерухомості, але останній ухиляється
від нотаріального оформлення угоди.

Укладений між продавцем ОСОБА_2 та
покупцем ОСОБА_1 договір
купівлі-продажу нерухомого майна не
містить в собі протизаконних умов. В
угоді зазначено предмет продажу, його
характеристика, порядок передачі
предмета продажу у власність покупця,
визначена ціна продажу.

Сторонами за договором було досягнуто
згоди з істотних умов угоди, яка
повністю була виконана, як покупцем
(сплатив продавцеві обумовлену між
ними суму грошових коштів, вселився в
будинок і користувався ним з вересня 1998
року до теперішнього часу), так і
продавцем (отримав обумовлену суму
грошових коштів, звільнив ? частину
житлового будинку та передав її
покупцю у власність).

Судом встановлено, що будь-які
перешкоди для нотаріального
посвідчення договору на час його
укладення були відсутні, однак договір
не був посвідчений нотаріально в
зв'язку із неправильним тлумаченням на
той час ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу», згідно якого угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню, що не
виключало дотримання при його
укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України від 16
січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004
року, Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 16 ЦК України 2003р. кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Такий спосіб захисту цивільних прав
був передбачений і ст. 6 ЦК УРСР 1963р.

Надані позивачем в обгрунтування
заявлених вимог документи, свідчать
про те, що відповідач, який уклав з
покупцем ОСОБА_1 договір
купівлі-продажу 22.09.1998 року, ухиляється
від нотаріального оформлення цього
договору, що є підставою згідно до
вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції
Закону 1963 року для визнання такої угоди
дійсною.

Таким чином, суд вважає, що визнання
відповідачем ОСОБА_2 пред'явленого до
нього позову не порушує права, свободи
чи інтереси інших осіб, оскільки
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
дійсним договору купівлі-продажу 1/2
частини житлового будинку є такими, що
ґрунтуються на законі та підлягають
задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача,
понесений останнім та документально
підтверджений судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп., а недоплачена позивачем
сума судового збору (243,60 грн.) за
пред'явлення позовної вимоги майнового
характеру (про визнання права
власності на придбане майно), яку судом
задоволено, підлягає стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст.10, 11, 174, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу ?
частини житлового будинку дійсним та
визнання права власності на ? частину
житлового будинку, - задовольнити
повністю.

Договір № 9276 від 22 вересня 1998 року
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку, житловою площею 40,50 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований
Південною товарною біржею (м. Миколаїв,
вул. Наваринська, 3/69) в журналі
реєстрації біржових угод з нерухомістю
за № 9276 від 22 вересня 1998 року, - визнати
дійсним з визнанням за ОСОБА_1 права
власності на придбане нерухоме майно..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати понесені останнім на
оплату судового збору у розмірі 243 грн.
60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Миколаївської області через
Новобузький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко