АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Слащуку А.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 03 вересня 201
року в справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №754/1917/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/12535/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Шевчук
О.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики.

Свої вимоги позивач
обґрунтовував, що 21 листопада 2012 року
між ним та відповідачем було укладено
договір позики, що підтверджується
розпискою.

Відповідно зазначеного договору
позивач позичив ОСОБА_3 грошові кошти в
розмірі 8 000 доларів США, що є
еквівалентом 64 000 гривень,строком на
один рік - до 21 листопада 2013 року.

В обумовлені сторонами строки
відповідач кошти, отримані в позику, не
повернув.

Посилаючись на викладене та
обґрунтовуючи свої вимоги нормами
чинного законодавства, позивач просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 64 000 гривень,
інфляційну складову боргу в розмірі 128
гривень, відсотки за користування
коштами в розмірі 273 гривні 53 копійки, 3 %
річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання - 1185 гривень 32
копійки, витрати на правову допомогу в
розмірі 8000 гривень та витрати по сплаті
судового збору.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 03 вересня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 заборгованість в розмір 64 000
гривень, інфляційні втрати в розмірі 128
гривень, відсотки за користування
коштами в розмірі 273 гривні 53 копійки,
пеню за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання в розмірі 1185
гривень 32 копійки, витрати на правову
допомогу в розмірі 8000 гривень, витрати
по сплаті судового збору в розмірі 735
гривень 88 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що рішення
суду є необґрунтованим в зв'язку з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4
підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2,
який діє на підставі договору про
надання правової допомоги в інтересах
ОСОБА_5 проти доводів апеляційної
скарги заперечував, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Як убачається з матеріалів справи
судом 21 листопада 2012 року сторонами у
справі підписано розписку, відповідно
до якої ОСОБА_5 передав ОСОБА_3, а
останній прийняв від позивача грошові
кошти в розмірі 8000 доларів США строком
до 21.11.2013 року (а.с.42,101).

Крім того, 14 березня 2013 року
сторонами у справі підписано розписку,
відповідно до якої ОСОБА_5 передав
ОСОБА_3, а останній прийняв грошові
коштів розмірі 8000 доларів США строком
до 21 листопада 2013 року (а.с.6).

Крім того, 26 березня 2013 року ОСОБА_3
підписав розписку, відповідно до якої
він прийняв на себе зобов'язання
повернути ОСОБА_5 гроші в розмірі 8000
доларів США до 01 травня 2013 року ОСОБА_5
(а.с. 66).

Згідно зі ст.1046 ЦК Україниза договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047
ЦК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, дійшов вірного висновку, що
між сторонами у справі виникли
правовідносини щодо позики, оскільки
розписки містять всі обов'язкові
вимоги до таких угод - суму та строк
повернення коштів.

Згідно зі ст. ст.10, 60 ЦПК Україникожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Отже, при наявності договору позики,
саме відповідач зобов'язаний довести,
що грошові кошти за договором не
передавались, чи передавались для
інших цілей, але ці обставини мають
бути підтверджені доказами, які
відповідають вимогам ст. ст. 57 - 59 ЦПК
України.

Відповідачем не доведено факт
розміщення коштів на рахунку компанії
Tele ТREDE, яка здійснює діяльність з
купівлі та продажу валюти на
міжнародному валютному ринку FОRЕХ.

Крім того, відповідач в розписці
особисто зазначив про те, що кошти ним
отримані та зобов'язувався їх
повернути.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Крім того, статтею 1048 ЦК України
встановлено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно розрахунку боргу наданого
позивачем, заборгованість відповідача
перед позивачем становить 64000 гривень,
інфляційні втрати в розмірі 128 гривень,
відсотки за користування коштами в
розмірі 273 гривні 53 копійки, пеню за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання в розмірі 1185 гривень 32
копійки (а.с.10).

Розрахунок проведено правильно і
підстав для коригування цих сум, немає.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_5,
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 03 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: