Справа № 204/9917/13-ц
Провадження № 2-з/204/154/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська
в складі:

головуючої

су
дді Токар Н.В.,

при секретарі

Шляховій Н.В.,

за участю представника
позивача
ОСОБА_1,

за участю відповідача

ОСОБА_2,

за участю представника відповідача

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «СК «Лафорт»,
ОСОБА_2 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди, -

встановив:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства «СК «Лафорт»,
ОСОБА_2 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди.

16 вересня 2014 року, через канцелярію
суду, представником позивача ОСОБА_5
була подана заява про забезпечення
позову, в якій остання просила накласти
арешт на належне ОСОБА_2 рухоме та
нерухоме майно, на грошові кошти, в
межах ціни позову в загальній сумі 18177,00
грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав подану
заяву, просив її задовольнити;
відповідач, представник відповідача –
заперечували проти задоволення заяви.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства «СК «Лафорт» в
судове засідання не з’явився, про день
і час слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином.

Вивчивши матеріали справи,
ознайомившись із поданою заявою, суд
вважає, що остання задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь – якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв’язку з якими
потрібно забезпечити позов; інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову. Крім того, до заяви про
забезпечення позову додаються
документи та інші докази, про те, що
права особи можуть бути порушені у разі
невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Так, з поданої представником позивача
заяви і вимоги про забезпечення позову
не вбачається необхідність такого виду
забезпечення позову як накладення
арешту на рухоме та нерухоме майно, на
грошові кошти.

Як вбачається із заяви представника
позивача ОСОБА_5, остання просить
накласти арешт на рухоме та нерухоме
майно, на грошові кошти, не зазначаючи
при цьому доказів на підтвердження
перебування у власності ОСОБА_2 майна
та грошових коштів на суму 18177,00 грн.

Крім того, не надано доказів реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду, а
тому відсутні підстави для задоволення
заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 151-153 ЦПК України, –

ухвалив:

В задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_5 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «СК «Лафорт»,
ОСОБА_2 про стягнення матеріальних
збитків та моральної шкоди –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

Н.В. Токар