Справа № 442/4495/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/5766/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 02 липня 2014
року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваною ухвалою задоволено
скаргу ОСОБА_3 на рішення начальника
відділу ДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області ОСОБА_4, державного
виконавця відділу ДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області - Федурко Назарія
Вікторовича, заінтересована особа -
ОСОБА_2.

Визнано неправомірною та скасовано
постанову про скасування
процесуального документу від 11.06.2014
року, винесену начальником відділу
державної виконавчої Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_4.

Визнано неправомірною та скасовано
постанову про відновлення виконавчого
провадження від 11.06.2014 року, винесену
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Федурком Назарієм
Вікторовичем.

Заборонено державному виконавцю
відділу державної виконавчої служби
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Федурку Назарію
Вікторовичу та будь - якій іншій
посадовій особі відділу державної
виконавчої служби Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції до
набрання даною ухвалою законної сили
вчиняти будь - які дії по вселенню
ОСОБА_2 та малолітньої дитини ОСОБА_6 у
належну ОСОБА_7 на праві приватної
власності в розмірі 3/20 ідеальних
часток частину житлового будинку
АДРЕСА_1, яка знаходиться у володінні та
користуванні ОСОБА_7, а саме: ? частину
коридору, позначеного на поверховому
плані "2-1", площею 8,7 кв.м., кухні "2-4",
площею 10,3 кв.м., ? частину коридору "2-7"
площею 11,3 кв.м., кімнату "2-9" площею 12, 1
кв.м., кімнату "2-10" площею 17, 4 кв.м., ?
частину веранди "а" площею 20 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову ухвалу, якою в задоволенні скарги
відмовити.

Апелянт вважає, що ухвалу суду
постановлено з порушенням норм
процесуального права при неповно
з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи. Покликається на
те, що її не було належним чином
повідомлено про час та місце слухання
справи чим порушено її права як сторони
виконавчого провадження.

Крім того, вважає, що у суду першої
інстанції не було правових підстав для
фактичного зупинення виконання
рішення суду про вселення її та її
неповнолітньої дитини в будинок де
боржник є співвласником такого і
чинить їй перешкоди у вселенні, тому
державний виконавець за її заявою
відновив виконавче провадження.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення апелянта, яка підтримала
скаргу, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що така підлягає до
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, у ВДВС
Дрогобицького МРУЮ знаходиться на
виконанні з лютого 2014 року виконавчий
лист виданий Дрогобицьким
міськрайонним судом Львівської
області про вселення ОСОБА_2 разом з
малолітньою дитиною ОСОБА_6 в належну
на праві власності ОСОБА_7 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1.

13 лютого 2014 року ОСОБА_2 була вселена у
вищезгаданий будинок і в цей же день
державним виконавцем винесена
постанова про закриття виконавчого
провадження.

В подальшому, через заміну замків на
вхідних дверях будинку, ОСОБА_2 була
позбавлена можливості проживати та
користуватися спірним житлом. А відтак
звернулась з заявою до ВДВС
Дрогобицького МРУЮ про відновлення
виконавчого провадження.

11 червня 2014 року начальником ВДВС
Дрогобицького МРУЮ винесено постанову
про скасування процесуального
документа. А також, в цей же день
державним виконавцем Федурко Н.В.
винесена постанова про відновлення
виконавчого провадження.

25 червня 2014 року ОСОБА_7 звернувся в суд
з скаргою в якій просив визнати
неправомірними та скасувати
вищеназвані постанови та заборонити
державним виконавцям вчиняти будь - які
дії по вселенні ОСОБА_2 в спірний
будинок до набрання рішення суду по
даній скарзі законної сили.

Задовільняючи скаргу в повному обсязі
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення суду про вселення ОСОБА_2 та її
малолітньої дитини було виконане.

Натомість в даний час перешкоди у
вселенні та користуванні житлом чинить
не боржник по справі, а інші особи, тому
ОСОБА_2 не позбавлена можливості
захистити свої права шляхом звернення
до суду з новим позовом. А у державного
виконавця не було правових підстав для
винесення оскаржуваних постанов.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна.

Згідно рішення апеляційного суду
Львівської області від 18 листопада 2013
року, ОСОБА_2 разом з її малолітньою
дочкою ОСОБА_6 вселено в належну на
праві власності ОСОБА_7 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 та
зобов'язано останнього не чинити їм
перешкоди в користуванні житлом. Дане
рішення передано на виконання в ВДВС
Дрогобицького МРУЮ.

Після виконання рішення суду 13 лютого
2014 року та закриття виконавчого
провадження ОСОБА_2 була позбавлена
можливості користуватися спірним
будинком оскільки в такому змінені
замки на вхідних дверях.

Тому у відповідності до п. 6 ст. 79 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягувач звернувся до державного
виконавця із заявою про відновлення
виконавчого провадження.

У такому разі державний виконавець має
право повторно здійснити примусове
вселення, попередньо відновивши
виконавче провадження. Що і було
зроблено ВДВС Дрогобицького МРУЮ за
заявою ОСОБА_2

Безпідставними є покликання суду на те,
що перешкоди в користуванні житлом
стягувачу чинить не боржник, а інші
особи, оскільки даний факт судом не
встановлено, такі обставини могли би
бути встановлені державним виконавцем
при виконанні рішення суду, чого він аж
ніяк не міг встановити без відновлення
виконавчого провадження. Боржник
володіє, користується та
розпоряджається таким. Власність
зобов'язує.

Враховуючи вищенаведене, посадові
особи ВДВС Дрогобицького МРУЮ при
винесені оскаржуваних постанов діяли в
межах своїх повноважень та у
відповідності до вимог Закону України
"Про виконавче провадження".

А відтак у суду першої інстанції не
було правових підстав для визнання
неправомірними та скасування даних
постанов, а також зобов'язання
зазначеним особам виконати рішення
суду.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції не можна вважати законним та
обґрунтованим і таке підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2. ч. 1
ст.312, ст. 313, п.6 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 02 липня 2014
року скасувати та ухвалити нову ухвалу,
якою у задоволенні скарги ОСОБА_3 на
рішення начальника відділу ДВС
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
ОСОБА_4, державного виконавця відділу
ДВС Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
- Федурко Назарія Вікторовича,
заінтересована особа - ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

.