Справа № 234/1989/14-ц
Провадження № 2/234/1649/14
Краматорський міський суд Донецької
головуючого судді Клімова В.В.,
при секретарі Ткачовій А.О.,
за участю представника позивачки
представника третьої особи Берегової
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах
ОСОБА_4, третя особа-Орган опіки та
піклування Краматорської міської ради
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до
Краматорського міського суду з позовом
до ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4,
третя особа- Орган опіки та піклування
Краматорської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим
приміщенням-будинком АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом вона є власником
будинку АДРЕСА_1 Донецької області. В
даному будинку з 2009 року була
зареєстрована її онука-ОСОБА_3, але за
рішенням суду з реєстрації у цьому
приміщенні її було знято. Також з 26.02.2010
року у даному будинку є зареєстрованим
син ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак
з моменту його реєстрації та по
теперішній час ні онука ні її син не
проживали у даному будинку, особистих
речей не зберігали. В теперішній час
дитина разом зі своїми батьками
фактично проживає у м. Миколаївка
Донецької області, крім того батьки
ОСОБА_6 також забезпечені житлом у
АДРЕСА_2, адже зареєстровані в цій
квартирі. У зв'язку з тим, що малолітній
ОСОБА_4 не проживає у будинку позивачки,
але є в ньому зареєстрованим позивачка
вимушена сплачувати за нього
комунальні послуги, що ставить її у
скрутне матеріальне положення, адже
вона є пенсіонеркою отримує невелику
пенсію. Крім того в теперішній час вона
бажає розпорядитися своєю власністю,
що при таких обставинах є неможливим.
Просить суд визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_7. в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_2 підтримав та просив їх
задовольнити. Був не проти винесення по
справі заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з»явилася за невідомою суду
причиною, про час слухання справи
повідомлялася належним чином та від
неї не надійшло клопотання про
відкладення слухання справи. Зі згоди
представника позивача судом ухвалено
про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Берегова І.В.
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та суду пояснила, що ОСОБА_4 є
неповнолітньої дитиною, яку не можна
позбавити права користування будинком,
так як зменшення або обмеження прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
при вчиненні будь-яких правочинів щодо
нерухомого майна є неприпустимим.
Просить в задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши думку представника
позивача, представника третьої особи,
проаналізувавши в сукупності зібрані
по справі докази, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійснені. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Згідно ст. 9 ч. 4 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного житлового
приміщення чи обмежений у праві
користування житловим приміщенням,
інакше як на підставі та в порядку,
передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1
Донецької області на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 04.04.2008 року.

Відповідно до домової книги, в спірному
будинку з 26.02.2010 року зареєстрований
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч.7 ст.7 СК України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено,
що в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами,
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.

Враховуючи те, що право користування
будинком АДРЕСА_1 має неповнолітня
дитина, у зв'язку з чим з метою
недопущення зменшення прав
неповнолітньої дитини її не можливо
визнати такою, що втратило право
користування спірною квартирою.

Крім цього, суд не бере до уваги
посилання позивача на те, що батьки
ОСОБА_4 мають інше житло, придатне для
проживання дитини, так як в судовому
засіданні не знайшов документального
підтвердження даний факт за
відсутності у матеріалах справи
відповідних доказів.

Тому суд вважає, що ОСОБА_4 було
зареєстровано у будинку на законних
підставах, тому не вбачає будь яких
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.3, 8, 10, 60, 212-215, 223-225 ЦПК
України, ст. 321 ЦК України, ст.ст.9, 64, 156 ЖК
України, ст. 7 СК України, ст.ст. 9
"Конвенції про права дитини", ст. 12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей» суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
яка діє в інтересах ОСОБА_4, третя
особа-Орган опіки та піклування
Краматорської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням-
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив за письмовою
заявою відповідача протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через Краматорський міський
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Якщо апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених ст. 294
ЦПК України, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя В. В. Клімов