Справа № 159/5506/14-ц
Провадження № 2/159/1261/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2014 року
Ковельський міськрайонний суд
під головуванням судді
за участю: секретаря
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю "КовЕл", ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
У вересні місяці 2014 року Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк"
(далі - ПАТ " УкрСиббанк") звернулось в
суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КовЕл" (далі - ТзОВ
"КовЕл"), ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет
Позов обґрунтовано тим, що 28 грудня
2006 року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк", та ОСОБА_1 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
надав Позичальнику кредит (грошові
кошти) в іноземній валюті розмірі 103 000,00
швейцарських франків з розрахунку 7,99%
річних на строк до 27.12.2017 року.
Як стверджується позивачем, всупереч
умов кредитного договору відповідач
ОСОБА_1 з лютого 2013 року не здійснює
платежів для погашення суми
заборгованості по кредиту у
встановлені договором строки та
розмірі, має заборгованість по
нарахованим процентам, чим порушує
взяті на себе договірні зобов'язання.
Таким чином, станом на 01.09.2014 року,
заборгованість ОСОБА_1 по поверненню
кредитних коштів та сплаті процентів
за користування кредитом становить
НБУ станом на 01.09.2014 року, становить
франки, що еквівалентно 642952,83 грн. -
кредитна заборгованість; 2165,94
швейцарських франки, що еквівалентно
Крім цього, сума заборгованості ОСОБА_1
по сплаті пені за порушення термінів
повернення кредиту та сплати процентів
за кредит, станом на 01.09.2014 року,
становить 1552,62 швейцарських франки, що
швейцарських франків, що еквівалентно
кредиту; 129,24 швейцарських франків, що
еквівалентно 1853,24 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів.
З метою забезпечення своєчасного і
повного виконання зобов'язань
відповідача ОСОБА_1 за кредитним
договором, 28.12.2006 року між позивачем та
відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ
"КовЕл" було укладено договори поруки №
Відповідно до умов зазначених
договорів поруки, відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ТзОВ "КовЕл" зобов'язалися
відповідати у повному обсязі за
виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх
зобов'язань, що виникли з кредитного
договору. Відповідальність
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ТзОВ "КовЕл" є солідарною.
Крім цього, як стверджується
позивачем, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
позивачем, на підставі договору
іпотеки б/н від 28.12.2006 року, прийнято від
відповідача ОСОБА_4 в заставу нерухоме
майно - предмет іпотеки, а саме:
земельну ділянку, загальною площею 1290
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та житловий будинок, загальною
площею 277,4 кв.м., що знаходиться за
21.07.2014 року позивачем на адресу
відповідачів були направлені вимоги
про погашення заборгованості за
кредитом, однак на даний час
відповідачами не виконані зобов'язання
щодо погашення заборгованості по
наданому кредиту та по процентах за
користування кредитними коштами.
Враховуючи наведе, покликаючись на
норми чинного законодавства, позивач
просить суд:
- стягнути в солідарному порядку з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ТзОВ "КовЕл" в користь ПАТ "УкрСиббанк"
заборгованість за договором про
швейцарських франки, що за курсом НБУ
станом на 01.09.2014 року, становить 674011,36
що еквівалентно 642952,83 грн., - кредитна
заборгованість; 2165,94 швейцарських
заборгованість по процентам, та
заборгованість по сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та сплати процентів за кредит в сумі
- звернути стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором б/н від
28.12.2006 року, а саме: на земельну ділянку,
загальною площею 1290 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4; на житловий будинок, загальною
площею 277,4 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві
приватної власності ОСОБА_4, для
задоволення вимог ПАТ "УкрСиббанк", що
виникли на підставі договору про
швейцарських франки, що за курсом НБУ
станом на 01.09.2014 року, становить 674011,36
- встановити спосіб реалізації
нерухомого майна - предмету іпотеки за
іпотечним договором б/н від 28.12.2006 року,
а саме - шляхом проведення прилюдних
торгів предмета іпотеки у межах
процедури виконавчого провадження, з
дотриманням вимог Закону України "Про
іпотеку", та встановити початкову ціну
предмета іпотеки, визначену на
підставі оцінки майна, здійсненої
суб'єктом оціночної діяльності
відповідно до законодавства;
- стягнути з відповідачів в
користь ПАТ "УкрСиббанк" судовий збір в
сумі 3654,00 грн. /а.с. 2-7/.
В судове
засідання представник позивача ОСОБА_6
не з'явився, однак подав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, не заперечує проти винесення
заочного рішення по справі /а.с. 189, 195/.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник
відповідача ТзОВ "КовЕл" неодноразово в
судові засідання не з'являлись, хоча, в
силу вимог ст. 74 ЦПК України, належним
чином були повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи /а.с. 151-154, 165-167,
181-182, 198-199/. Суд про причини неявки в
судове засідання відповідачі не
повідомили, а тому їх неявка до суду не
перешкоджає розгляду справи по суті.
Зважаючи на вказані обставини, суд,
зі згоди позивача, ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши наявні письмові докази по
справі, прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до повного
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
Позивач подав докази, які
підтверджують існування між сторонами
договірних відносин, докази
невиконання умов кредитного договору
Так, відповідно до укладеного
Договору про надання споживчого
відповідач ОСОБА_1 отримав від
Акціонерного комерційного
інноваційного банку "УкрСиббанк"
кредит в розмірі 103000,00 швейцарських
франків, що еквівалентно 426245,72 грн., та
зобов'язався повернути наданий кредит
у повному обсязі не пізніше 27.12.2017 року
згідно з графіком погашення кредиту,
якщо тільки не буде застосовано інший
термін повернення кредиту відповідно
до умов договору, та сплачувати
протягом 30 календарних днів, рахуючи з
дати видачі кредиту, проценти за
користування кредитом у розмірі 7,99%
річних. По закінченню цього строку та
кожного наступного місяця
кредитування процентна ставка
підлягає перегляду відповідно до умов
кредитного договору. У випадку, якщо
банк не повідомив позичальника про
зміну розміру процентної ставки на
наступний місяць строку кредитування в
порядку, передбаченому кредитним
договором, застосовується розмір
процентної ставки, діючий за цим
договором в попередньому місяці. Також
сторони домовились, що за умовами
кредитного договору може бути
встановлений новий розмір процентної
ставки за користування кредитом у разі
настання будь-якої з обставин,
передбачених договором (п.п. 1.1-1.3.2
договору) /а.с. 8-17/.
Відповідно до п. 1.5 кредитного
договору, банк надав позичальнику
ОСОБА_1 кредит шляхом зарахування
кредитних коштів на поточний рахунок
банку для подальшого їх використання
за цільовим призначенням /а.с. 9/.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Позивач виконав взяті на себе
зобов'язання за вказаним договором та
надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні
кошти, що підтверджується копією заяви
на видачу готівки № 19 від 28.12.2006 року
Відповідач ОСОБА_1, всупереч умов
зазначеного договору та вказаних
правових норм, з лютого місяця 2013 року
не здійснював платежів для погашення
суми заборгованості по кредиту, чим
порушив взяті на себе договірні
Як вбачається з розрахунку суми
заборгованості, станом на 01 вересня 2014
року, заборгованість відповідача перед
франки, що за курсом НБУ станом на 01.09.2014
швейцарських франки, що за курсом НБУ
станом на 01.09.2014 року становить 642952,83
грн. - кредитна заборгованість; 2165,94
швейцарських франки, що за курсом НБУ
грн. - заборгованість по процентам. Крім
цього, сума заборгованості ОСОБА_1 по
сплаті пені за порушення термінів
повернення кредиту та сплати процентів
за кредит, станом на 01.09.2014 року,
становить 1552,62 швейцарських франки, що
за курсом НБУ станом на 01.09.2014 року
швейцарських франків, що за курсом НБУ
грн. - пеня за прострочення сплати
кредиту; 129,24 швейцарських франків, що
за курсом НБУ станом на 01.09.2014 року
становить 1853,24 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів /а.с. 76-89,
Розрахунок суми боргу проведений
відповідно до умов договору та
заперечень не викликає. Відповідач не
надав суду доказів на спростування
проведених позивачем нарахувань.
На даний час відповідачем ОСОБА_1
борг по кредитному договору не
сплачений, а тому суд визнає його
зобов'язання по цьому договору не
виконаними. Причини невиконання таких
зобов'язань правового значення для
справи не мають.
З метою забезпечення своєчасного і
повного виконання зобов'язань
відповідача ОСОБА_1 за вказаним
кредитним договором, між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
року, відповідно до умов якого останній
зобов'язався перед позивачем в повному
обсязі відповідати за невиконання
ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед
позивачем, що виникли з договору про
від 28.12.2006 року. Відповідальність
поручителя (ОСОБА_3.) і боржника (ОСОБА_1.)
є солідарною (п.п. 1.1, 1.3., 1.4. договору
поруки) /а.с. 18-19/.
Крім цього, з метою забезпечення
своєчасного і повного виконання
зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за
вказаним кредитним договором, між
позивачем та відповідачами ОСОБА_2,
ТзОВ "КовЕл" було укладено аналогічні
відповідно від 28.12.2006 року, з умовами,
аналогічними викладеним вище /а.с. 20-21,
22-23/. Тобто відповідачі ОСОБА_2 та ТзОВ
"КовЕл", відповідно до укладених
договорів поруки, солідарно з
відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в
повному обсязі несуть
відповідальність за своєчасне і повне
виконання зобов'язань відповідача
ОСОБА_1 за вказаним кредитним
Підстав, передбачених ст. 559 ЦК
України, для припинення вказаних
договорів поруки, судом не встановлено.
Згідно ст. 553 ЦК України, поручитель
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 як
Позичальник, та відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ТзОВ "КовЕл", як Поручителі,
своїх зобов'язань по договору про
від 28.12.2006 року належним чином не
виконали. Причини невиконання таких
зобов'язань, знову ж таки, правового
значення для справи не мають, а тому з
даних відповідачів слід стягнути в
солідарному порядку в користь позивача
заборгованість за договором про
від 28 грудня 2006 року в сумі 674011,36 грн. та
заборгованість по сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та сплати процентів за кредит в сумі
Крім цього, як вбачається з
матеріалів справи, зокрема з копії
договору іпотеки від 28.12.2006 року, в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань позичальника ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_4 надала в іпотеку
позивачеві нерухоме майно, а саме:
земельну ділянку, загальною площею 1290
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та належить на праві приватної
власності ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ВЛ № 032964,
виданого 21.12.2006 року Ковельським
районним відділом земельних ресурсів у
Волинській області та зареєстрованого
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
площею 277,4 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Ковельського
районного нотаріального округу
Волинської області від 18.12.2006 року за
реєстровим № 85 та Реєстрації права
власності КП "Волинське обласне БТІ"
від 27.12.2006 року за реєстровим № 17339196
/а.с. 24-29, 32, 34-36, 42-44, 46-48/.
Відповідно до ст. 1 Закону
України "Про іпотеку", іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому
Аналогічна норма закріплена
сторонами в п. 2.1, 2.2 Іпотечного договору
Згідно ст. 7 Закону України "Про
іпотеку" за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону
України "Про іпотеку", у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону
України "Про іпотеку", у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 35 Закону
України "Про іпотеку", у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Вимога, встановлена частиною
першою цієї статті, не перешкоджає
іпотекодержателю здійснювати свої
права, визначені статтею 12 цього
Закону, без попереднього повідомлення
іпотекодавця, якщо викликана таким
повідомленням затримка може
спричинити знищення, пошкодження чи
втрату предмета іпотеки.
Згідно матеріалів справи,
10.07.2014 року позивач направляв
відповідачам, втому числі й ОСОБА_4,
письмові вимоги-попередження про
сплату заборгованості протягом 30
календарних днів з дати отримання
вимоги. Протягом встановлено строку
вимога іпотекодержателя не була
виконана, тому позивач набув право на
звернення до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до положень Закону України
"Про іпотеку" /а.с. 101-114/.
Вирішуючи питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
керується положеннями ст. 39 Закону
України "Про іпотеку", відповідно до
якої у разі задоволення судом позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у рішенні суду зазначаються:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; опис нерухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.
Відповідно до ст. 41 Закону
України "Про іпотеку", реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження".

Вирішуючи питання про спосіб
реалізації предмета іпотеки, суд,
керуючись положеннями ст. 41 Закону
України "Про іпотеку" та приймаючи до
уваги п. 5.4. Іпотечного договору, вважає
вимоги позивача щодо продажу предмета
іпотеки на прилюдних торгах такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону
України "Про іпотеку", початкова ціна
продажу предмета іпотеки
встановлюється рішенням суду або за
згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди, - на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова
ціна продажу майна не може бути
нижчою за 90 відсотків його вартості,
визначеної шляхом його оцінки.

Початковою ціною продажу
предмета іпотеки суд вважає за
необхідне встановити ціну, визначену
на підставі оцінки, проведеної
суб`єктом оціночної діяльності, на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи розмір
заборгованості за кредитним договором,
співмірність заборгованості із
вартістю іпотечного майна, суд не
вбачає підстав для залишення
заявленого позову без задоволення та
застосування ч. 3 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку", яка надає суду право
відмовити у задоволенні позову
іпотекодержателя про дострокове
стягнення на предмет іпотеки, якщо
допущене боржником або іпотекодавцем
порушення основного зобов'язання чи
іпотечного договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Зокрема, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач, отримавши кредит в
сумі 103000,00 швейцарських франків, станом
на 01.09.2014 року, має заборгованість по
тілу кредиту на суму 44837,83 швейцарських
франки, тобто за досить тривалий період
часу (понад сім років) повернення
кредиту відбувається зі значним
відставанням від графіку його
погашення. За таких умов застосування
ч. 3 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" є
неприпустимим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач посилається на ті обставини, що
тривалий час відповідачі систематично
допускають порушення умов кредитного
договору щодо погашення існуючої
заборгованості, що стверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором.

Оскільки відповідачі умови
договору не виконують, суд вважає
підставними вимоги позивача щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості за
даним кредитним договором.

Вимоги Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" на дані
правовідносини не поширюються,
оскільки предмет іпотеки - житловий
будинок не відповідає умовам,
встановленим цим законом (має більшу
площу, ніж передбачено законом).

Право вибору способу судового
захисту, передбаченого законом або
договором (дострокове стягнення
кредиту, стягнення заборгованості, у
тому числі шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки/застави, одночасне
заявлення відповідних вимог у разі,
якщо позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК
України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України), а тому
суд вважає, що обраний позивачем спосіб
захисту своїх цивільних прав та
інтересів (одночасне заявлення вимоги
про стягнення заборгованості з
боржника та поручителів і вимоги про
звернення стягнення на предмет
іпотеки) є належним та допустимим.

Крім цього, суд, в силу вимог ч. 1 ст.
88 ЦПК України, стягує з відповідачів на
користь позивача понесені і
документально підтверджені останнім
судові витрати в сумі 3654,00 грн. в рівних
долях з кожного.

На підставі ст.ст. 20, 525, 526, 527, 530, 553,
554, 559, 610, 1050, 1054, ЦК України, ст.ст. 1, 7, 12, 35,
39, 41 Закону України "Про іпотеку",
керуючись ст. ст. 3,4, 10, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю "КовЕл", ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки, - задовольнити
повністю.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю "КовЕл" в
користь Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" заборгованість
за договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 28 грудня 2006 року в
сумі 674011 (шістсот сімдесят чотири
тисячі одинадцять) гривень 36 копійок (з
яких: 642952 (шістсот сорок дві тисячі
дев'ятсот п'ятдесят дві) гривні 83
копійки - кредитна заборгованість; 31058
(тридцять одна тисяча п'ятдесят вісім)
гривень 53 копійки - заборгованість по
процентам) та заборгованість по сплаті
пені за порушення термінів повернення
кредиту та сплати процентів за кредит в
сумі 22263 (двадцять дві тисячі двісті
шістдесят три) гривні 82 копійки (з яких:
20410 двадцять тисяч чотириста десять)
гривень 58 копійок - пеня за
прострочення сплати кредиту; 1853 (одна
тисяча вісімсот п'ятдесят три) гривні 24
копійки - пеня за прострочення сплати
процентів).

В рахунок погашення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 28 грудня 2006 року, укладеним між
Публічним акціонерним товариством
"УкрСиббанк" та ОСОБА_1, в сумі 674011
(шістсот сімдесят чотири тисячі
одинадцять) гривень 36 копійок (з яких:
642952 (шістсот сорок дві тисячі дев'ятсот
п'ятдесят дві) гривні 83 копійки -
кредитна заборгованість; 31058 (тридцять
одна тисяча п'ятдесят вісім) гривень 53
копійки - заборгованість по процентам)
та заборгованості по сплаті пені за
порушення термінів повернення кредиту
та сплати процентів за кредит в сумі 22263
(двадцять дві тисячі двісті шістдесят
три) гривні 82 копійки (з яких: 20410
двадцять тисяч чотириста десять)
гривень 58 копійок - пеня за
прострочення сплати кредиту; 1853 (одна
тисяча вісімсот п'ятдесят три) гривні 24
копійки - пеня за прострочення сплати
процентів), звернути стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
б/н від 28 грудня 2006 року, а саме:

- на земельну ділянку, загальною
площею 1290 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ВЛ № 032964,
виданого 21.12.2006 року Ковельським
районним відділом земельних ресурсів у
Волинській області та зареєстрованого
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
83;

- на житловий будинок, загальною
площею 277,4 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Ковельського
районного нотаріального округу
Волинської області від 18.12.2006 року за
реєстровим № 85 та Реєстрації права
власності КП "Волинське обласне БТІ"
від 27.12.2006 року за реєстровим № 17339196,

шляхом проведення прилюдних торгів
предмета іпотеки у межах процедури
виконавчого провадження, з дотриманням
вимог Закону України "Про іпотеку", з
початковою ціною предмета іпотеки,
визначеною на підставі оцінки майна,
здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності відповідно до
законодавства.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КовЕл", ОСОБА_4 в
користь Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" судові витрати
по справі в сумі 3654 (три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок в
рівних долях з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Волинської
області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при його оголошенні - протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий

П.Ю.Бойчук