Справа № 639/8511/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М..,

за участю секретаря - Антохіної О.С.,
Богоявленської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3 про розподіл будинку в
натурі,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розподіл будинку
в натурі. В судовому засіданні
відповідно до вимог, передбачених ч.1
ст. 35 ЦПК України , до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_3, який є співвласником спірного
будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачка
посилається на те, що домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у
спільній частковій власності ОСОБА_1 та
відповідача по справі ОСОБА_2
Позивачеві належить на праві власності
? частини вказаного нерухомого майна на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.10.2003 року.
Відповідач є власником ? частини
вказаного домоволодіння на підставі
договору купівлі-продажу від 02.08.2002
року. Позивач бажає припинити спільну
часткову власність на вказане
домоволодіння та виділити будівлі, які
знаходяться у її фактичному
користуванні в одну окрему частину,
визнавши за нею право власності на
житловий будинок літ.А-1, загальною
площею 94,0 кв.м., житловою площею -59.0 кв.м,
допоміжною - 28,2 кв.м. та неопалювальною
площею -6, 8 кв.м, льох літ.В, гараж літ.К,
ганок літ. а14, вигрібну яму №5, огорожу
№6, ворота №7, з присвоєнням окремої
поштової адреси.

Належним чином повідомлена позивачка
у судове засідання 26.09.2014 року та 23.10.2014
року не з'явилась, подала заяву про
розгляд справи за її відсутності .
Представник позивачки ОСОБА_4, діюча на
підставі посвідченої нотаріально
довіреності від 16.07.2014 року , у судовому
засіданні позов підтримала у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
вказані у позовній заяві.

Третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_3 у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
посилаючись на те, що позов заявлено до
неналежного відповідача ОСОБА_2,
оскільки він є співвласником
спірного будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування ? частини
домоволодіння АДРЕСА_1 від 27.06.2014 року,
укладеного між дарувальником ОСОБА_2 та
обдаровуваним ОСОБА_3, надавши на
підтвердження вказаних обставин копію
договору дарування та витяг з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності ( а.с. 44).

Належним чином повідомлена
відповідачка, що підтверджується
матеріалами справи, у судове
засідання 26.09.2014 року та повторно
23.10.2014 року не з'явилась, про причини
неявки суд не повідомила, заяви про
розгляд справи за її відсутності до
суду не подала.

Згідно статті 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд за згодою представника позивача
ОСОБА_4 ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд , вислухавши представника
позивача, пояснення третьої особи,
дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи i підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Статтею 58 ЦПК України передбачено,
що належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Судом встановлено, що позивачеві
належить на праві власності ? частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 17.10.2003 року (
а.с.5, 6). Інша ? частина вказаного
нерухомого майна належить третій особі
ОСОБА_3 на підставі договору дарування
? частини домоволодіння АДРЕСА_1 від
27.06.2014 року, укладеного між
дарувальником ОСОБА_2 та обдаровуваним
ОСОБА_3, що підтверджується копією
договору дарування та витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності ( а.с. 44).

Статтею 319 ЦК України передбачено , що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. Якщо
договір між співвласниками про порядок
володіння та користування спільним
майном відповідно до їхніх часток у
праві спільної часткової власності
посвідчений нотаріально, він є
обов'язковим і для особи, яка придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Згідно ч 1 ст. 367 ЦК України майно, що є
у спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Статтею 60 ЦПК України передбачений
обов'язок для кожної сторони довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 33 ЦПК України, суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Відповідно довіреності від 16.07.2014 року
позивачка уповноважила свого
представника ОСОБА_4 представляти її
інтересу в суді, користуючись усіма
правами, що їх закон надає позивачу (
а.с. 23). Представник позивачки, якій
було роз'яснено її права та обов'язки,
попереджено про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій , не
виявила бажання скористатись своїм
правом заявити клопотання щодо заміни
первісного відповідача належним
відповідачем, оскільки позов
пред'явлено не до тієї особи, яка має
відповідати за позовом.

Таким чином, у судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_2 не є належним
відповідачем, що підтверджується
дослідженими доказами ( а.с.44). З огляду
на вище викладене суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для відмови у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 5,6, 10, 57,60, 88, 208, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 319,321,358, 367 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
Особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.М.Гаврилюк