Справа № 317/3782/14-ц
№/п 2/317/1561/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 р.
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

Головуючого судді Гончаренко П.П.,

при секретарі Зеленській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог: Реєстраційна служба
Запорізького районного управління
юстиції у Запорізькій області, Головне
управління Держземагенства у
Запорізькій області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку набувальної давності, суд -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2, треті особи без
самостійних вимог: Реєстраційна служба
Запорізького районного управління
юстиції у Запорізькій області, Головне
управління Держземагенства у
Запорізькій області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку набувальної давності.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він з 1999 року постійно
користується житловим будинком та
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний будинок та земельну ділянку
позивач успадкував у рівних частках
разом з відповідачкою (його рідною
сестрою) ОСОБА_2 після смерті матері
ОСОБА_3 відповідно до свідоцтв про
право на спадщину від 07.04.1999 року,
виданих Запорізькою
райдержнотконторою. Позивач вказує, що
його сестра ОСОБА_2 має будинок, який
розташований поряд із спадковим, тому
виявила бажання продати позивачу
належну їй ? частину житлового будинку
та ? частину земельної ділянки.

13.07.1999 року позивач сплатив гроші
ОСОБА_2 за належну їй ? частину
житлового будинку та ? частину
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
про що вони уклали договір
купівлі-продажу, який був посвідчений
Державним нотаріусом Запорізької
районної державної нотаріальної
контори, зареєстрований в реєстрі за №
1-383.

Позивачем зазначено, що всі ці роки він
користувався та володів вказаним
житловим будинком та земельною
ділянкою в цілому, вважав своєю
власністю. Як житлове приміщення так і
земельна ділянка використовувались
позивачем за призначенням з
додержанням правил користування, не
порушуючи інтересів інших осіб. Кожний
рік позивач обробляє земельну ділянку
вирощує на ділянці фрукти та овочі,
підтримує її в належному стані. Позивач
значиться власником домоволодіння в
сільській раді. Позивач добросовісно
виконував обов'язки та користувався
правами власника житлового будинку та
земельної ділянки. Право позивача на
житловий будинок та на земельну
ділянку не заперечувалось, не
оспорювалось, інших документів для
підтвердження права власності не
вимагалось.

На сьогоднішній день постало питання
про складення заповіту на належне
позивачу майно, але виявилось, що у
договорі купівлі-продажу не зазначено,
що позивач придбав з будинком і
земельну ділянку, хоча позивач вважав,
що придбав і земельну ділянку також,
заплатив за неї ще у 1999 році. Але згідно
правовстановлюючої документації на ?
частину земельної ділянки позивач не
має. Право власності на земельну
ділянку зареєстровано в рівних частках
за позивачем та його сестрою ОСОБА_2,
відповідно до витягів Держземагенства.

Також позивач вказує, що ОСОБА_2 є
людиною похилого віку. Коли вона
дізналась, що в 1999 році на ім'я позивача
недооформили земельну ділянку, то
здивувалась, адже також вважала, що
продала частину будинку разом із
земельною ділянкою. Але, на
сьогоднішній день, в силу похилого віку
та хворобливого стану, ОСОБА_2 не бажає
турбуватися приведенням документів на
ім'я позивача у відповідність.

У зв'язку з тим, що позивач не має змоги
зареєструвати за собою право власності
на земельну ділянку в цілому в
реєстраційній службі Запорізького
районного управління юстиції, а на
даний момент визнання права власності
на вказане майно можливе тільки в
судовому порядку, позивач вимушений
звернутися до суду з даною позовною
заявою.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_4 не з'явилась, однак
надала суду заяву в якій позов
підтримала повністю, наполягала на
його задоволенні.

Відповідачка - ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась. До суду надала
належним чином оформлену заяву, з якої
вбачається, що з позовною заявою
згодна, проти її задоволення не
заперечує та просить суд розглядати
справу без її участі, позов
задовольнити.

Представник третьої особи -
Реєстраційна служба Запорізького
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився, повідомлені
належним чином, заяви про відкладення
розгляду не надали.

Представник третьої особи - Головне
управління Держземагенства у
Запорізькій області в судове засідання
не з'явився,надав суду заяву в якій
зазначив, що користується своїм правом
не приймати участь в розгляді справи,
спір вирішити на розсуд суду.

Тому суд вважає за необхідне
розглядати справу на підставі наявних
у ній доказів, відповідно з частиною 4
ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, у зв'язку з наступним.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Статтею 11
ЦПК України передбачено, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57
ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Стаття 58 ЦПК України
встановлює, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом і обставини, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Так, в судовому засіданні були
встановлені наступні обставини та
відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 з 1999 року постійно користується
житловим будинком та земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний
будинок та земельну ділянку позивач
успадкував у рівних частках разом з
відповідачкою (його рідною сестрою)
ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3
відповідно до свідоцтв про право на
спадщину від 07.04.1999 року, виданих
Запорізькою районною державною
нотаріальною конторою.

Згідно договору купівлі-продажу від
13.07.1999 року, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1
купив ? частину жилого будинку АДРЕСА_1,
який посвідчений державним нотаріусом
ОСОБА_6, та зареєстровано в реєстрі за
№1-383.

Факт належності матері позивача
земельної ділянки розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 підтверджується
копією Державного акта на право
приватної власності на землю серія ЗП
№ 07-509151.

Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок по АДРЕСА_1 вказаний
житловий будинок належить ОСОБА_1.

Згідно Витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 право
власності на земельну ділянку
зареєстровано в рівних частках за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність). Набуття права власності на
земельну ділянку за набувальною
давністю регулюється законом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. Право власності
за набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Згідно ст. 328 ЦК України Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до цивільного
законодавства України, однією з умов
виникнення прав і обов'язків учасників
цивільних правовідносин є рішення
суду. Право власності в Україні повинно
спиратися на правовстановлюючий
документ, для того, щоб бути доведеним
перед іншими особами.

Отже, судом встановлено, що
відповідачкою визнається право
власності позивача на ? частину
спірного житлового будинку, але
позивач не має змоги оформити на своє
ім'я.

Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Державна
реєстрація прав проводиться на
підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМ
України від 22.06.2011 року для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені Порядком.
Документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, суд,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 є
законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню, оскільки
задоволення його позовних вимог не
порушує невизнанні або оспорюванні
права, свободи чи інтереси будь-яких
осіб та вважає за можливе визнати за
ним право власності за набувальною
давністю на житловий будинок з
господарськими надвірними спорудами,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України,
ст.ст. 3, 16, 316, 317, 325, 328, 344, 391, 392 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи без самостійних вимог:
Реєстраційна служба Запорізького
районного управління юстиції у
Запорізькій області, Головне
управління Держземагенства у
Запорізькій області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку набувальної давності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на ? частину
земельної ділянки, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,2500 га.,
цільове призначення якої: для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
з кадастровим номером: :07:001:0104.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на ? частину
земельної ділянки, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0632 га.,
цільове призначення якої: для ведення
особистого селянського господарства,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), з кадастровим
номером: :07:001:0105.

Анулювати реєстрацію права власності
за ОСОБА_2 на ? частину земельної
ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,2500 га., цільове
призначення якої: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), з кадастровим
номером: :07:001:0104.

Анулювати реєстрацію права власності
за ОСОБА_2 на ? частину земельної
ділянки, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,0632 га., цільове
призначення якої: для ведення
особистого селянського господарства,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), з кадастровим
номером: :07:001:0105.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
П.П.
Гончаренко