Справа № 481/1052/14-ц
Провадж.№ 2/481/466/2014
"11" серпня 2014 р. Новобузький
районний суд Миколаївської
в складі: головуючого судді -
за участю: секретаря - Слюсаренко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
26.05.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою про стягнення
з відповідача ОСОБА_2 117 374 грн. 88 коп. за
договором позики, посилаючись на те, що
23.09.2011 року за договором позики,
посвідченого приватним нотаріусом за
р./№ 2616, вона передала відповідачу 56 240
грн., що за комерційним курсом на день
укладання такого договору
еквівалентно 7030 дол. США, які останній
зобов'язався повернути до 22.09.2012 року.
Однак у зазначений термін відповідач
свої зобов'язання не виконав, грошові
кошти не повернув, тому позивачка
просила ухвалити судове рішення, за
яким стягнути з відповідача вказаний
борг з врахуванням 12% відсотків річних
передбачених договором та трьох
відсотків річних у загальному розмірі
117 374,88 грн. та судові витрати по справі.
В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду
письмову заяву про можливість розгляду
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала і просила їх
задовольнити у повному обсязі, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про дату, час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, через опублікування
оголошення про його виклик в газеті
«Рідне Прибужжя» від 17.07.2014 року за № 29
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить наступного висновку.
В силу ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики), або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Згідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
В силу положень ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.
Частиною першою статті 1050 ЦК України
наголошено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Матеріали справи вказують на те,
що згідно договору позики, укладеного
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.09.2011 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу за р./№ 2116, ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 56 240 грн.,
що за комерційним курсом на день
укладання такого договору
еквівалентно 7030 дол. США, взявши на себе
зобов'язання повернути суму позики до
22.09.2012 року зі сплатою щомісяця 6 %
річних на фактичний залишок суми
Згідно положень п. 1 вказаного
договору, незалежно від інфляції зміни
комерційного курсу та курсу НБУ, або
інших причин, ОСОБА_2 зобов'язується
повернути ОСОБА_1 суму 7030 дол. США за
комерційним курсом, але не меншу за
суму позики за цим договором у гривнях.
Крім цього, відповідно до умов п. 11
договору позики, сторони домовилися, що
у разі несвоєчасного виконання
зобов'язання за виплатою відсотків за
цим договором більше ніж на 7
календарних днів позичальник
зобов'язується виплатити відсотки за
цим договором у подвійному розмірі.
Однак, зважаючи на те, що на час
розгляду справи в суді відповідач
ОСОБА_2 жодного разу не сплатив
позивачці ОСОБА_1 як щомісячних
відсотків за користування позикою, так
і саму позику в обумовлений у договорі
строк, тому відповідач зобов'язаний
повернути вказану суму коштів за
комерційним курсом долара США, який
станом на 20.05.2014 року складав 12,20 грн. за
1 дол. США, тобто у розмірі 85 766 грн. (7030 х
12,20), а також 12 відсотків річних за
користування позикою у відповідності
до п. 11 договору, що становить станом на
20.05.2014 року 27 351,13 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відтак, за відповідною вимогою
позивачки з відповідача ОСОБА_2, який
прострочив виконання зобов'язання,
підлягає стягненню також і 3 відсотки
річних, які позивачкою вірно
розраховані у розмірі 4 257 грн. 75 коп.
Направлена позиваккою на адресу
відповідача 12.02.2014 року претензія про
необхідність повернення їй позики та
сплати відстоків, останнім
проігнорована, що свідчить про
ухилення відповідача від виконання
своїх обв'язків за договром позики.
Таким чином, позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором позики у
знайшли своє підтвердження при
судовому розгляді справи, а тому
підлягають задоволенню в повному
Крім цього, відповідно до вимог ч.
1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2
підлягає стягненню на користь
позивачки ОСОБА_1 понесені останньою та
документально підтверджені судові
витрати на оплату судового збору у
розмірі 1173,75 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів за
договором позики, - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 борг за
договором позики від 23 вересня 2011 року,
який станом на 20 травня 2014 року,
становить у розмірі 117 374 (сто
сімнадцять тисяч триста сімдесят
чотири) гривні 88 коп., що складається з:
85 766 грн. - основного боргу, 27 351 грн. 13
коп. - відсотків за користування
кредитом та 4 257 грн. 75 коп. трьох
відсотків річних за прострочення суми
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені позивачкою та документально
підтверджені судові витрати на оплату
судового збору, у розмірі 1173 (одна
тисяча сто сімдесят три) гривні 75 коп..
На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду
Миколаївської області через
Новобузький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Новобузького районного
суду
Миколаївської області