Справа №701/1276/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
Маньківський районний суд, Черкаської
області

в складі: головуючого-судді -
А. І. Костенка

при секретарі -
М. А. Чикуровій

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маньківка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до
відповідача про стягнення аліментів на
час навчання.

На підставу своїх вимог спирається на
те, що у липні 2009 року позивачка була
зарахована на денну форму навчання в
Академію муніципального управління на
спеціальність «Документознавство та
інформаційна діяльність» на платну
форму навчання. Але потім, по пораді
батьків, подала документи і на заочну
форму навчання на спеціальність
«Правознавство» також на платну форму,
що підтверджується доданими до заяви
довідками з місця навчання. 26 жовтня 2009
року батько позивачки подав документи
на розірвання шлюбу з матір'ю - ОСОБА_3 А
також заявив, що з серпня 2009 року
сімейно-шлюбні відносини між ними
фактично припинені, цим він особисто
підтвердив, що з серпня 2009 року участі в
наповненні сімейного бюджету не брав, в
тому числі щодо оплати позивачки
навчання. Аліменти відповідач
сплачував до досягнення повноліття
позивачки, а після досягнення
повноліття (в січні 2011 року), відповідач
передав допомогу на оплату гуртожитку
в розмірі 400 грн, просив не подавати на
стягнення аліментів, так як він сам
буде допомагати оплачувати навчання,
але просив щоб позивачка почекала, так
як дуже хворий його батько та мати. В
серпні 2012 року, відповідач надав
позивачці 800 грн. на навчання та обіцяв
допомагати в подальшому. Вартість
навчання на спеціальність
«Документознавство та інформаційна
діяльність» складає 30 800 грн., що
підтверджується договором про надання
освітніх послуг. За навчання по даному
договору вся сума була сплачена ОСОБА_3,
що підтверджується квитанціями про
оплату через банківські установи.
Вартість навчання на спеціальність
«Правознавство» складає 27 600 грн., що
підтверджується договором про надання
освітніх послуг. За навчання на 1-му
курсі позивачкою було сплачено 6900 грн.
В зв'язку з важким матеріальним
становищем, позивачка залишила даний
факультет. На протязі навчання
позивачка проживала в гуртожитку та
оплачувала його самостійно, що
підтверджується довідкою і чеком за
оплату. На сьогодні, позивачка
продовжує навчатися та просить
стягнути з відповідача лише половину
вже понесених витрат в сумі 31078 грн. 50
коп., що змусило позивачку звернутись з
відповідним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву, згідно
якої позов підтримала та просила
справу слухати без її участі.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав та заперечував проти його
задоволення.

Суд, вислухавши відповідача, вивчивши
матеріали справи, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини: як встановлено в
судовому засіданні у липні 2009 року
позивачка була зарахована на денну
форму навчання в Академію
муніципального управління на
спеціальність «Документознавство та
інформаційна діяльність» на платну
форму навчання. Але потім, по пораді
батьків, подала документи і на заочну
форму навчання на спеціальність
«Правознавство» також на платну форму,
що підтверджується доданими до заяви
довідками з місця навчання. 26 жовтня 2009
року батько позивачки подав документи
на розірвання шлюбу з матір'ю - ОСОБА_3
Аліменти відповідач сплачував до
досягнення повноліття позивачки, а
після досягнення повноліття (в січні 2011
року), відповідач передав допомогу на
оплату гуртожитку в розмірі 400 грн. В
серпні 2012 року, відповідач надав
позивачці 800 грн. на навчання. Вартість
навчання на спеціальність
«Документознавство та інформаційна
діяльність» складає 30 800 грн., що
підтверджується договором про надання
освітніх послуг. За навчання по даному
договору вся сума була сплачена ОСОБА_3,
що підтверджується квитанціями про
оплату через банківські установи.
Вартість навчання на спеціальність
«Правознавство» складає 27 600 грн., що
підтверджується договором про надання
освітніх послуг. За навчання на 1-му
курсі позивачкою було сплачено 6900 грн.
В зв'язку з важким матеріальним
становищем, позивачка залишила даний
факультет. На протязі навчання
позивачка проживала в гуртожитку та
оплачувала його самостійно, що
підтверджується довідкою і чеком за
оплату. На сьогодні, позивачка
продовжує навчатися та просить
стягнути з відповідача половину вже
понесених витрат в сумі 31078 грн. 50 коп.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.
Позивач подаючи до суду позов про
стягнення додаткових витрат
аргументував дане стягнення
положеннями СК України, які регулюють
аліментні відносини між повнолітніми
дітьми та батьками. Обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина,
передбачений гл. 16 СК України. В
зазначеній главі не міститься норми
про обов'язок батьків нести додаткові
витрати. Правила та порядок участі
батьків у додаткових витратах на
дитину, встановлений ст. 185 СК України,
яка міститься у гл. 15 СК України та
поширюються на правовідносини щодо
обов'язків батьків по утриманню
неповнолітніх дітей, а тому дані норми
не поширюються на правовідносини, які
виникли між повнолітньою позивачкою та
її батьком. Обов'язок брати участь у
фінансуванні подальшої освіти після
досягнення дитиною повноліття
покладається на батьків у вигляді
аліментів відповідно до вимог статтей
199-201 СК України і тоді норми статті 185 СК
України до таких правовідносини не
застосовуються. Ст. 201 СК України
передбачає, що до відносин між батьками
і дочкою, сином, щодо надання їм
утримання застосовуються норми статей
187,189-192 і 194-197 цього Кодексу, тобто норми
статті 185 СК України не
розповсюджуються на відносини між
батьками та повнолітніми дітьми, які
продовжують навчання. Крім того
відповідач надав суду заперечення
проти позову згідно якого він сплачує
аліменти на сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
(підтвержується рішенням
Маньківського районного суду від 16.12.2009
року) а.с. 51, та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2,
(підтвержується рішенням
Маньківського районного суду 28.05.2013
року) а.с. 50, також у відповідача на
утриманні знаходяться мати ОСОБА_6, яка
постійно хворіє та потребує постійного
догляду (підтвержується довідкою
Буцької селищної ради від 20.10.2014 року та
випискою із медичної карти
амбулаторного хворого № 61 від 16.10.2014
року), а.с. 57,58, а тому суд вважає позовні
вимоги позивачки про стягнення
додаткових витрат на навчання
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 58-60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 185,
198-201 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на час
навчання - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Черкаської
області через Маньківський районний
суд на протязі десяти днів.

Суддя А. І.
Костенко