РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.11.2014 Московський райсуд м. Харкова в
складі головуючого судді Оксененко
В.А., з участю секретаря Дмитрієвої Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

встановив:

ПАТ КБ "Приватбанк"(далі Банк) 22.07.2014 р.
звернувся до Московського районного
суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по договору,
вказавши в обґрунтування наступне.

18.09.2007 р. між Банком та відповідачем
укладений договір б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1. надано кредит в сумі 5100
грн. на платіжну картку, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості. Отримавши гроші,
ОСОБА_1 в односторонньому порядку
належним чином не виконує зобов'язання,
до цього часу гроші Банку не повернув.
Тому, просять суд в рахунок
заборгованості стягнути 14047 гр.10 коп., з
яких: 2997 гр.30 коп. заборгованість за
тілом кредиту, 7475 гр. 21 коп.
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2429 гр. 49 коп.
заборгованість з комісії та пені,
штрафи: 500 гр. (фіксована частина) та 645
гр.10 коп. (процентна складова) і
відшкодувати понесені судові витрати в
сумі 243 гр. 60 коп.

Представник позивача в суді позовні
вимоги підтримав у повному обсязі і
просив справу розглянути за його
відсутністю.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, про день, час розгляду справи
повідомлений належним чином і суд
розглянув справу у його відсутності, на
підставі наданих доказів, заочно.

Суд, вивчивши надані письмові докази,
приходить до наступного.

18.09.2007 р. між Банком та відповідачем
укладений договір б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1 надано кредит в сумі 5100
грн. на платіжну картку, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості, що підтверджується
«заявою» (аркш.11).

Відповідно до ст.1050 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитор)
зобов'язаний надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити відсотки.

Як вбачається з наданого розрахунку,
відповідач кредит не повернув,
щомісячні платежі у встановлені строки
не сплачує, загальна заборгованість за
тілом кредиту станом на 31.08.2014 р.
становить 2997 гр.30 коп.

При укладанні Договору сторони
письмово домовились про розмір
щомісячних платежів (7% від суми
заборгованості), що підтверджується
змістом «Заяви» з особистими підписами
представника Банку та ОСОБА_1 ( аркш.11
оборот)

Отже, заборгованість за тілом кредиту
та по процентам за користування
кредитом в сумі 7475 гр. 21 коп. належать
стягненню з Боржника.

Одночасно, Умови та правила надання
банківських послуг, на які посилається
позивач та які містяться в матеріалах
цивільної справи на аркуш. 12-17, мають
загальний характер і стосуються
необмеженого кола осіб; безпосередньо
ОСОБА_1 не підписані; доказів того, що
саме з цими Правилами був ознайомлений
Боржник під час підписання договору
позивачем не надано.

Зміст зазначених «Умов та правил…» не
містить в собі дати їх прийняття, що
унеможливлює надати ним оцінку
стосовно їх дії в часі.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень
(ч.3), а суд сприяє всебічному і повному
з*ясуванню обставин справи: роз*яснює
особам, які беруть участь у справі їх
права та обов*язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом (ч.4).

Відповідно ст. 213 ЦПК України:

" Рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавші всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з*сованих
обставин, на які сторони посилаются як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні."

Отже, судове рішення не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Вишеозначене дає суду підстави
критично оцінити твердження позивача
щодо правильности та законності
нарахування ОСОБА_1 штрафних санкцій,
оскільки, суд позбавлений можливості
безпосередньо дослідити належні
докази (тобто такі, що містять
інформацію щодо предмета доказування)
та перевірити на яких умовах
відповідач отримав у Банку споживчій
кредит, які негативні наслідки у разі
неналежного виконання взятих на себе
обов*язків ОСОБА_1 має, в якому розмірі
та було ли стосовно цього
волевиявлення відповідача.

Тому, в частині позову про стягнення
пені, штрафу суд відмовляє.

Судові витрати в порядку ст.88 ЦПК
України суд стягує пропорційно сумі
задоволенних вимог майнового
характеру.

Керуючись ст. 212-215, 224-226 ЦПК України,
ст.526,530, 611-612, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованость по договору Б/Н 18.09.2007 р.
станом на 31.08.2014 р. в розмірі 10 472 гр. 51
коп., з яких: 2997 гр.30 коп. заборгованість
за тілом кредиту, 7475 гр. 21 коп.
заборгованість по процентам за
користування кредитом на рахунок
№3111, , МФО 305299 та
судові витрати в сумі 243 гр. 60 коп. на
рахунок №0001.

В іншої частини позову- відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем до апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом 10
днів.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом. Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана відповідачем
протягом 10 днів після отримання копії
рішення.

СУДДЯ: В.А. ОКСЕНЕНКО.