Справа № 531/1702/14-ц
Провадження № 2/531/628/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Карлівський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Карлівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання майна особистою
приватною власністю дружини , -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року до Карлівського районного
суду надійшов вищевказаний позов, в
якому позивач просить суд визнати
домоволодіння розташоване в м.
Карлівка по АДРЕСА_1, її особистою
приватною власністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з
24.01.1987 року. Рішенням Карлівського
районного суду від 17.04.2009 року шлюб між
сторонами розірвано. В судовому
порядку було встановлено, що шлюбні
стосунки припинено у вересні 2008 року. В
період шлюбу, а саме в 1995 році,
позивачем за власні кошти було
розпочато будівництво житлового
будинку в АДРЕСА_1, 14. В 1998 році отримано
свідоцтво про право власності на цей
будинок, виписане на ім'я чоловіка
позивача - ОСОБА_2 Кошти для будівництва
будинку, позивач отримала від батьків
як позику, проте в дійсності це був
подарунок. Батьки надали кошти,
оскільки планували, що будучи в
похилому віці перейдуть жити до
позивача. 14.04.2012 року батьки
прописались в будинку позивача. Під час
шлюбу і до тепер позивач благоустроює
будинок за власні кошти. Технічну
документацію на будинок, також
виготовила позивач. Відповідач у
вказаному будинку не проживає, хоча
зареєстрований, при цьому відповідач
не вкладає кошти в будинок і навіть не
сплачує аліменти на утримання дітей
(має заборгованість). На підставі ст. 57
СК України позивач просить суд визнати
будинок її особистою власністю.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надавши суду заяву, в якій
просить суд справу розглядати без її
участі і зазначає, що підтримує позов у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив. Про час, дату та місце
розгляду справи відповідач був
повідомлений завчасно і належним
чином, про що свідчить оголошення в
газеті «Зоря Полтавщини» (а.с. 61).

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням заяви позивача, суд
вважає за можливе розглянути справу на
підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у шлюбі з 24.01.1987
року до 17.04.2009 року. (а.с. 13-14) В період
шлюбу - 28.06.1991 року, Карлівською міською
радою прийнято рішення, яким надано
дозвіл на внутрішньогосподарське
будівництво ОСОБА_2 Міська рада
ухвалила дозволити останньому
провести будівництво житлового
будинку по типовому проекту
господарського сараю, гаража, літньої
кухні на присадибній ділянці по
АДРЕСА_1. (а.с. 15) Рішенням від 27.09.1991 року
ОСОБА_2 наділено земельною ділянкою по
АДРЕСА_1. (а.с. 16) 28.06.1998 року ОСОБА_2
надано дозвіл на індивідуальне житлове
будівництво (на проведення
будівельно-монтажних робіт) на
вказаній земельній ділянці. (а.с. 17-20)
27.02.1998 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про
право особистої власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1 в м. Карлівка. (а.с. 21)

В судовому засіданні досліджено
технічний паспорт на будинок
розташований по АДРЕСА_1. Власником
будинку в технічному паспорті
зазначено ОСОБА_2. (а.с. 7-12)

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таким чином, за загальним правилом,
вищевказаний будинок вважається
спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим, в матеріалах справи
міститься розписка від 17.04.1995 року,
згідно якої ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 5000
доларів, як позику на будівництво
будинку по АДРЕСА_1. (а.с. 27) Позику
надано до надання дозволів на
будівництво (проведення
будівельно-монтажних робіт), на
відведеній земельній ділянці.

В судовому засіданні встановлено, що
договір не було виконано як позику,
кошти відповідно до розписки позивач
не повертала. Гроші в сумі 5000 доларів,
надані для будівництва будинку по
АДРЕСА_1, ОСОБА_3 вирішив подарувати
своїй доньці ОСОБА_1, тому не вимагав
їхнього повернення. Зазначене
підтверджується письмовим поясненням
ОСОБА_3, які суд досліджує, як письмовий
доказ. (а.с. 70-74)

ОСОБА_3 допитано в судовому засіданні в
якості свідка. Він пояснив, що дійсно
подарував кошти своїй доньці. Суму
позики ні позивач, ні відповідач йому
не повертали навіть в частині. Рішення
подарувати кошти доньці ОСОБА_3
прийняв, оскільки він та його дружина
збирались переїхати до доньки, в
побудований нею будинок, по досягненню
ними пенсійного віку. На даний час
ОСОБА_3, як і планував, проживає в
будинку по АДРЕСА_1, разом зі своєю
дружиною, а також донькою та дітьми
останньої.

З матеріалів справи вбачається, що
право власності на будинок по АДРЕСА_1,
ні за ким не зареєстровано. (а.с. 76)
Відомості про належність ОСОБА_2
нерухомого майна, в бюро технічної
інвентаризації відсутні. (а.с. 75)

Зазначене свідком в судовому
засіданні, додатково підтверджується
довідкою міської ради, згідно якої по
АДРЕСА_1 в м. Карлівка зареєстровані
позивач, відповідач, донька ОСОБА_4,
батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_5 (а.с. 40) Дані
відомості відображені також в домовій
книзі. (а.с. 22-26)

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що будинок по
АДРЕСА_1 в м. Карлівка, було побудовано
на особисті кошти позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України -
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Виходячи із вищезазначеного, будинок
по АДРЕСА_1 в м. Карлівка - є особистою
приватною власністю позивача.

Позивач зазначила, що в подальшому
відповідач також не вкладає власні
кошти в цей будинок. Зокрема, суду
надано договір на встановлення
металопластикових вікон в будинку,
укладений позивачем уже після
розірвання шлюбу. (а.с. 34-39) 04.01.2009 року
відповідачем написано розписку, якою
він зобов'язався не виносити речі з
будинку. (а.с. 41) До матеріалів справи
також долучено довідки про несплату
ОСОБА_2 аліментів на користь позивача.
(а.с. 44-45) Дані докази не є належними,
оскільки не містять інформації щодо
предмета доказування. Виходячи з
положень ч. 1 ст. 60 СК України,
неналежним доказом також є трудова
книжка позивача (а.с. 28-33).

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за можливе визнати будинок
розташований по АДРЕСА_1 в м. Карлівка -
особистою приватною власністю ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 1166, 1179, 1180, 1190 ЦК
України, ст. ст. 57, 60, 61, 79, 88, 169, 212-215, 224-225
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна особистою приватною власністю
дружини - задовольнити повністю.

Визнати особистою приватною власністю
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, домоволодіння, яке
згідно технічного паспорта
складається з житлового будинку «А1»,
прибудови «а», ганка «а1», літньої кухні
«Б», сараю «В», гаражу «Г», погріба «г»,
вбиральні «Ж», огорожі «№1»,
воріт/хвіртки «№2», трубопроводу «№3»,
загальною площею 80,8 кв.м., житловою
площею 46,1 кв.м. і розташоване в м.
Карлівка Карлівського району
Полтавської області по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення або дня отримання
копії рішення, через Карлівський
районний суд Полтавської області до
Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя
Жмурко П.Я.