Справа № 453/933/14-ц
№
провадження 2/453/384/14
РІШЕННЯ

іменем
України

24.07.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Брони А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 08.03.2002 року. У
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що спільне життя з
відповідачем не склалося через
несумісність характерів, різні погляди
на життя, з приводу чого між ними
виникали непорозуміння, а з часом
конфлікти, які призвели до того, що
протягом року вони разом не проживають,
не ведуть спільного господарства, не
підтримують шлюбних відносин.
Зазначила, що вона втратила до
відповідача почуття поваги та любові, а
тому вважає, що їх сім`я розпалася
остаточно і зберегти її неможливо, у
зв`язку з чим звернулась до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
просила їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги визнав, проти їх
задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з`ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 08.03.2002 року,
від якого мають двох неповнолітніх
дітей, що вбачається із свідоцтва про
шлюб та копій свідоцтв про народження.

В судовому засіданні встановлено, що
сім`я фактично розпалася, шлюб існує
тільки формально, позивачка і
відповідач протягом року спільного
господарства не ведуть, шлюбних
відносин не підтримують, разом не
проживають через те, що відносини між
ними загострились внаслідок взаємних
звинувачень і небажання відповідача
проживати разом у шлюбі.

Позивачка у судовому засіданні
наполягала на розірванні шлюбу,
оскільки не бажає в подальшому
перебувати у шлюбних відносинах з
відповідачем, котрий проти розірвання
шлюбу також не заперечував, про що
зазначив у заяві, поданій ним до суду

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується лише на вільній згоді
жінки та чоловіка.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, суд вважає, що
заява про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі позивачки, примирення між
сторонами неможливе, їх сім'я розпалася
остаточно, а шлюб існує формально.
Подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам позивачки і після розірвання
шлюбу не будуть порушені особисті та
майнові права сторін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 08 березня 2002 року у
Верхньосиньовидненській селищній раді
Сколівського району Львівської
області, актовий запис № 3.

Залишити позивачці після розірвання
шлюбу прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя