У Х В А Л А

іменем україни

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ)
БЕЗ РУХУ

10.11.2014

місто
Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бенца К.К.,
розглянувши позовну заяву
представника позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ,-

встановив:

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_1 звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху оскільки подана з
порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а
саме: заява повинна містити
найменування суду, до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява
повинна відповідати іншим вимогам,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ЦПК України
юридичних осіб у цивільному процесі
представляють їх органи, що діють в
межах повноважень, наданих їм законом,
статутом чи положенням, або їх
представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України
представником у суді може бути адвокат
або інша особа, яка досягла
вісімнадцяти років, має цивільну
процесуальну дієздатність і належно
посвідчені повноваження на здійснення
представництва у суді, за винятком
осіб, визначених у ст. 41 ЦПК України.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України
повноваження представників сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
мають бути посвідчені довіреністю
фізичної особи, довіреності юридичної
особи або документами, що посвідчують
службове становище і повноваження її
керівника.

Зокрема ч. 8 ст. 119 ЦПК України,
встановлено, що якщо позовна заява
подається представником позивача, до
позовної заяви додається довіреність
чи інший документ, що підтверджує його
повноваження.

Разом з тим до матеріалів позовної
заяви додано фотокопію довіреності
юридичної особи на підтвердження
повноваження ОСОБА_1 діяти від імені
позивача, яка належним чином не
завірена.

Ксерокопія довіреності взагалі
посвідчена невідомою особою.

Наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики № 55 від 07.04.2003 року
затверджено Національний стандарт
України „Вимоги до оформлювання
документів" ДСТУ 4163-2003. Пунктами 1.1, 5.26,
5.27 Стандарту визначено, що при видачі
копії документів, які виходять від
підприємств, установ та організацій
усіх форм власності, робиться відмітка
про засвідчення копії, яка складається
зі слів: „Згідно з оригіналом, назва
посади, особистий підпис особи, яка
засвідчує копію, її ініціали, прізвище,
дата засвідчення копії".

Підпис посадової особи, яка засвідчує
копію документа засвідчується
відбитком печатки підприємства,
установи та організації, яка її видає.

Вказане стосується також інших
документів доданих до матеріалів
справи, які належним чином не завірені.

Крім того, до матеріалів позовної заяви
додано розрахунок заборгованості, який
підписаний невідомою особою.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви додаються документи,
що підтверджують сплату судового
збору.

Питання проведення та оформлення
безготівкових рахунків регулюється
Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою Постановою НБУ №22
від 21.04.2004 р.:

Відповідно до п. 1.13 Інструкції, ця
Інструкція встановлює правила
використання під час здійснення
розрахункових операцій таких видів
платіжних інструментів: платіжного
доручення (додаток 2)

Відповідно до п. 2.7 Інструкції
примірник розрахункового документа
(незалежно від способу його
виготовлення), реєстр платіжних вимог,
які залишаються в банку, мають містити
відбиток печатки (якщо картка із
зразками підписів та відбитка печатки
містить відбиток печатки) і
підписи/підпис відповідальних/ої
осіб/особи.

Відповідно до п.2.8 Інструкції, під час
підписування розрахункового документа
не дозволяється використання
факсиміле, а також виправлення та
заповнення розрахункового документа в
кілька прийомів.

Відповідно до п. 42 ч. 2 Додатку 8 до
інструкції, одним з обов'язковим
реквізитом розрахункового документу
розрахунковий документ засвідчується
підписами керівника (його заступника) і
головного бухгалтера (його заступника)
банку або підписами уповноважених осіб
згідно з внутрішніми нормативними
документами банку та відповідального
виконавця банку.

Відповідно до п.п. 50 Додатку 8 до
інструкції, у розрахунковому документі
зазначається дата отримання банком
платника розрахункового документу, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Таким чином, платіжне доручення надане
до позову, оформлено з порушенням вимог
Інструкції, а саме: не містить
підписів керівника, головного
бухгалтера банку, а тільки підпис
невідомої особи ОСОБА_3, про яку не
зазначено чи є керівником ПАТ КБ
«Приватбанк» або його головним
бухгалтером, або відповідальним
виконавцем банку та підписана
представником банку – ОСОБА_1 та
завірено печаткою, на якій зазначено,
що вона без підпису останнього, є
недійсною.

Таким чином, платіжне доручення
оформлено з порушенням вимог
Інструкції, а саме: не містить дати
отримання банком платника
розрахункового документу, а також
підписів керівника, головного
бухгалтера банку, а тому не може бути
прийнято судом як належний доказ
сплати судового збору, оскільки
викликає сумнів правильності сплати
судового збору.

Тому слід надати до суду за формою,
встановленою Інструкцією про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженою
постановою Національного банку
України за № 22 від 21.01.2004 року, із
зазначенням у платіжних дорученнях
обов'язкових для заповнення реквізитів
як то: підписів відповідального
виконавця, відбитків штампа банку,
відміток про дату реєстрації банком
платіжного доручення про сплату
платежів до бюджету, яким незалежно від
дати складання платником цього
платіжного доручення, є заповнення в
платіжному документі реквізиту "Дата
надходження", платіжні документи у
підтвердження як цієї оплати.

Крім того згідно копії платіжного
доручення № BOTM4B0К6К встановлено, що
позивач сплатив судовий збір у сумі
1587,44 грн. - 14.05.2014 р., позовну заяву
подано до суду 30.10.2014 р. Згідно іншого
платіжного доручення №BOТМ9B0РЕК
доплачено 97,47 гривень судового збору
09.10.2014 року. Позивачу необхідно надати
суду оригінал квитанції із
зазначенням у ній реквізитів.

Вказане вище, ставить під сумнів,
правильність сплати судового збору при
подачі позовної заяви в суд, яка подана
30.10.2014 року. Оскільки згідно ст. 7 Закону
України "Про судовий збір", сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом; повернення заяви
або скарги; відмови у відкритті
провадження у справі; залишення заяви
або скарги без розгляду (крім випадків,
якщо такі заяви або скарги залишені без
розгляду у зв'язку з повторним
неприбуттям позивача або за його
клопотанням) та закриття провадження у
справі. Разом з тим, позивач не вказує
чи звертався до суду з позовними
вимогами до відповідача в суд.

Тобто у разі повернення позовної заяви,
слід звернутись з заявою про
повернення сплачених коштів (судовий
збір) до суду який повернув позовну
заяву подану раніше.

Відповідно до п. 8 Роз'яснень, що
містяться у листі Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 27.09.2012 № 10-1386/0/4-12 “Про деякі
питання практики застосування ЗУ “Про
судовий збір” якщо позовну заяву було
залишено без розгляду з підстав,
передбачених ч.1 ст.207 ЦПК України, а
позивач у порядку ч.2 цієї статті знову
звернувся до суду з позовом в
загальному порядку, він вправі
використати при цьому первісний
документ про сплату судового збору, але
за умови, що суму відповідного збору
йому не було повернуто. За наявності
сумнівів у тому, чи було здійснено таке
повернення, суд має право витребувати у
позивача належні докази( зокрема
довідку органу Державної
казначейської служби України про те,
що сума судового збору позивачеві з
Державного бюджету України не
поверталась).

Крім того, фотокопія кредитного
договору надана до суду є
нечитабельна.

Дослідивши матеріали справи приходжу
до переконання, що без зазначення
наведених вище обставин, вирішити
питання про відкриття провадження у
справі неможливо, вважаю за необхідне
позовну заяву залишити без руху та
надати позивачам строк для усунення
недоліків позовної заяви з подачею її
до суду в новій редакції з врахуванням
вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Роз’яснити, що в разі усунення
недоліків у зазначений строк заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше позовна
заява вважається неподаною і
повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,
суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву представника позивача
ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором - залишити без
руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправити зазначені недоліки заяви до
20 листопада 2014 року, але не більше
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Роз’яснити, що інакше позовна заява
буде вважатися неподаною та повернута
позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ужгородського

міськрайонного суду

ОСОБА_4