АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/2339/13-ц 22-ц/774/1478/К/14
Справа № 215/2339/13-ц
Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1478/К/14
Доповідач Митрофанова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі : головуючого судді:
Митрофанової Л.В.

суддів:
Остапенко В.О., Чорнобука В.І.

при секретарі:
Петренко К.І.

за участі: представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - Курдюмова Михайла
Миколайовича, відповідача ОСОБА_3;

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 16
квітня 2014 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (надалі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулось із позовом до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме на приміщення
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 01.04.2008
року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа -
ОСОБА_3, уклали кредитний договір №
0308/0408/98-074.

Відповідно до умов вказаного
Кредитного Договору, Банк
зобов'язується надати боржнику кредит
у сумі 64801 долар США, а відповідач
зобов'язується повернути наданий
кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором. Банк (кредитор) свої
зобов'язання за Кредитним договором
виконав в повному обсязі надавши
боржнику кредит у сумі 64 800,00 доларів
США. У свою чергу, відповідач неналежно
виконує взяті на себе зобов'язання, чим
грубо порушує істотні умови Кредитного
договору в результаті чого станом на
01.02.2013 р. прострочену заборгованість в
розмірі 825523 грн. 93 коп.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та TOB «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» був укладений Договір
факторингу.

В свою чергу, 28 листопада 2012 року, між TOB
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та TOB «Кредитні ініціативи» був
укладений Договір факторингу.

Згідно зазначених угод (договорів)
відбулося відступлення Права вимоги за
Кредитним договором № 0308/0408/98-074 від
01.04.2008 року, що був укладений між ВАТ
«Сведбанк» (правонаступник ПАТ
«Сведбанк») та ОСОБА_3, на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи».

На підставі викладеного позивач просив
суд задовольнити в повному обсязі
позовні вимоги до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 16 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ
«Кредитні ініціативи» ставить питання
про скасування рішення суду першої
інстанції із ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції при ухвалені рішення не
враховано всіх вимог кредитного
договору, зокрема не враховано, що
кредитний договір, відповідно до п. 9.9,
свою дію не припинив та дійсний до
березня 2023 року, не враховано, що
відповідач систематично, впродовж
чотирьох років, не вносила жодних
місячних платежів, не враховано, що
відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України
позивач має право дострокового
повернення частини позики, що
залишилася та сплати відсотків,
належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК
України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що 01.04.2008 року ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний
договір № 0308/0408/98-074, відповідно до умов
якого Банк зобов'язується надати
боржнику кредит у сумі 64801 долар США, а
відповідач зобов'язується повернути
наданий кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором.

Банк (кредитор) свої зобов'язання за
Кредитним договором виконав в повному
обсязі надавши боржнику кредит у сумі 64
800,00 доларів США.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором № 0308/0408/98-074 від 01.04.2008 року
ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 уклали
Іпотечний договір № 0308/0408/98-074-Z-l від
01.04.2008 року, відповідно до якого остання
передала Банку в іпотеку нежиле
приміщення №41, вбудоване в перший
поверх 5-ти поверхового житлового
будинку під АДРЕСА_1.

Сторони оцінили предмет іпотеки у 81 000,00
доларів США, що за курсом НБУ на день
укладення договору у еквіваленті
становило 409 050 грн.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»
та TOB «Факторингова компанія «Вектор
Плюс» був укладений Договір
факторингу. В свою чергу, 28 листопада 2012
року, між TOB «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» та TOB «Кредитні
ініціативи» теж був укладений Договір
факторингу. Згідно зазначених угод
(договорів) відбулося відступлення
Права вимоги за Кредитним договором №
0308/0408/98-074 від 01.04.2008 року, що було
укладено між ВАТ «Сведбанк»
(правонаступник ПАТ «Сведбанк») та
ОСОБА_3, на користь ТОВ «Кредитні
ініціативи». Таким чином, на даний час
усі права кредитора за вказаним
Кредитним договором належать TOB
«Кредитні ініціативи».

18 квітня 2013 року, у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_3 зобов'язань по
поверненню кредитних коштів позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернувся з позовом із
пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Статтею 256 ЦК України визначено
поняття позовної давності, згідно з
якою це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення
позовної давності укладається
у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти)
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Стаття 627 ЦК України зазначає, що
відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3
було укладенокредитний договір №
0308/0408/98-074, відповідно до умов якого Банк
зобов'язується надати боржнику кредит,
а відповідач зобов'язується повернути
наданий кредит і сплатити проценти за
користування в сумі, строки та на
умовах, що передбачені Кредитним
договором.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором № 0308/0408/98-074 від 01.04.2008 року
ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 уклали
Іпотечний договір № 0308/0408/98-074-Z-l від
01.04.2008 року.

Пунктом 12.1 вказаного Договору іпотеки
встановлено, що звернення стягнення на
предмет іпотеки може здійснюватися на
підставі рішення суду, а пунктом 19
передбачено, що строк позовної
давності за будь-якими вимогами
Іпотекодержателя, що випливають з
цього Договору, встановлюються
тривалістю десять років.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» взаємні права і обов'язки
іпотекодавця та іпотекодержателя за
іпотечним договором виникають з
моменту його нотаріального
посвідчення. У разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Пунктом 5 вказаної статті передбачено,
що іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Таким чином, відповідно до вимог ч.1
ст.260 ЦК України, сторони у справі
відповідно умов іпотечного договору
досягли домовленості про збільшення
строку позовної давності з трьох до
десяти років, тому висновок суду першої
інстанції щодо пропуску позивачем
строку позовної давності є
необґрунтованим, а відмова у
задоволенні позову суперечить вимогам
чинного законодавства.

Згідно ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов`язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов`язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення основного зобов'язання
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
14.03.2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи»
направило на адресу відповідача
письмову вимогу про усунення порушення
(а.с.52).

Таким чином, якщо іпотекодержатель не
реалізував способів позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки, він має право
звернутися до суду з метою звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням ст. 124 Конституції України
(п. 37 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішення
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року).

Згідно з вимогами ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» передбачено єдину
підставу відмови у задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме: суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Як убачається із позовних вимог
позивач питання про дострокове
звернення стягнення на предмет іпотеки
не ставиться, а тому підстави для
відмови в задоволенні позовних вимог
передбачені ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» відсутні.

Відповідно до ст. ст. 38, 39 Закону України
«Про іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів скасовує рішення суду першої
інстанції у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права згідно п. 4 ч. 1 ст. 209 ЦПК України
та ухвалює нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст.303,307,п.1ч.1 ст.309, ст. 316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 16 квітня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 по укладеному між нею і
Відкритим акціонерним товариством
«Сведбанк» кредитному договору №
0308/0408/98-074 від 01 квітня 2008 року станом на
01.02.2013 року в розмірі 103280,86 доларів США,
що за курсом НБУ еквівалентно 825523 грн. 93
коп. (60105 доларів США заборгованість за
кредитом, що за курсом НБУ еквівалентно
480419 грн. 27 коп., 23827,71 доларів США -
заборгованість по відсотках, що за
курсом НБУ еквівалентно 190454 грн. 89 коп.,
19348,15 доларів США - пеня, що за курсом НБУ
еквівалентно 154649 грн. 77 коп.,) звернути
стягнення на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на предмет іпотеки згідно
договору іпотеки від 01.04.2008 року -
нежиле приміщення №41, вбудоване в
перший поверх 5-ти поверхового
житлового будинку під АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
01.04.2008 р. за реєстровим № 1113 та
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів, шляхом проведення
прилюдних торгів згідно Закону України
«Про виконавче провадження», за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» витрати по сплаті судового
збору в розмірі 3441 (три тисячі
чотириста сорок одну) грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: