Справа № 638/2707/14 - Ц
Номер провадження 2/638/2514/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.10.2014 р.
Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого
Штих Т. В.

за участю секретаря
Кондратюк І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: служба у справах дітей
Дзержинського району департаменту
праці та соціальної політики
управління служб у справах дітей
Харківської міської ради Харківської
області, Дзержинський районний відділ
у м. Харкові Головного управління
державної міграційної служби України в
Харківській області про визнання осіб
такими, що втратили право на
проживання, виселення, анулювання
реєстрації фізичних осіб,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 21.02.2014 р. до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовною заявою, в якій
просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими,
що втратили право на проживання в
квартирі АДРЕСА_1. Зобов'язати
Дзержинський районний відділ
Головного управління міграційної
служби в Харківській області анулювати
реєстрацію ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в квартирі
АДРЕСА_1 у встановленому законом
порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
подала заяву в порядку ст. 31 ЦПК України
про збільшення позовних вимог, в якій
просить суд прийняти дану заяву до
розгляду. Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
втратившими право на проживання в
квартирі АДРЕСА_1 та виселити останніх
з в квартирі АДРЕСА_1. Зобов'язати
Дзержинський районний відділ
головного Управління імміграційної
служби України в Харківській області
анулювати реєстрацію ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову
позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона є
власником 18/100 частин квартири за
адресою: АДРЕСА_1. До сьогоднішнього
часу в квартирі мешкають відповідачі,
колишні власники цієї квартири,
добровільно звільнити квартиру вони
відмовляються, за комунальні послуги
не сплачують, а позивач не може
вселитися в спірну квартиру та в
повному обсязі реалізувати своє право
власності на цю квартиру, у зв'язку з
чим вимушена звернутися до суду з даним
позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її
адвокат ОСОБА_8 не з'явилися, причину
неявки суду не повідомили, про дату та
час судового засідання були
повідомлені своєчасно та належним
чином. Адвокат ОСОБА_8 надала суду
заяву, в якій просить розглянути справу
за її відсутності, не заперечувала
проти винесення заочного рішення.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
не з'явилися, причину неявки суду не
повідомили, про дату та час судового
засідання були повідомлені своєчасно
та належним чином.

В судове засідання третя особа служба у
справах дітей Дзержинського району
департаменту праці та соціальної
політики управління служб у справах
дітей Харківської міської ради
Харківської області не з'явилася,
причину неявки суду не повідомила, про
дату та час судового засідання була
повідомлена своєчасно та належним
чином. Від начальника служби у справах
дітей Гладченко Н. О. надійшли заяви
22.04.2014 р. та 30.07.2014 р. про слухання справи
без участі представника органу опіки і
піклування. При винесенні рішення
просив врахувати інтереси дитини.

В судове засідання третя особа
Дзержинський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
державної міграційної служби України в
Харківській області не з'явилася,
причину неявки суду не повідомила, про
дату та час судового засідання була
повідомлена своєчасно та належним
чином.

Зі згоди адвоката позивача суд ухвалює
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, що відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у
матеріалах справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Харкові, її батьками записані: батько -
ОСОБА_10, мати - ОСОБА_11, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданого Палацом
новонароджених 06.05.1981 р., серія НОМЕР_1.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 30.08.2007 р. по справі № 2 -
5433/2007 (головуючий суддя Лосєва Д. А.)
позов ОСОБА_10 задоволений. Визнано за
ОСОБА_10 право власності на 18/100 часток
квартири АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення суду
за ОСОБА_10 було зареєстровано право
власності на 18/100 часток квартири,
комунальної, 10-ти кімнатної, за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно комунального
підприємства «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» № витягу
25209895 від 02.02.2010 р.

На ім'я ОСОБА_10 виготовлений технічний
паспорт комунальним підприємством
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 25.08.2009 р., розмір частки
власності 18/100.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58
років, про що 17.05.2013 р. складено
відповідний актовий запис № 6874, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2 від 17.05.2013 р.

В довідці дільниці № 6 комунального
підприємства «Жилкомсервіс» № 3161 від
18.02.2014 р. зазначається, що постійно
прописані за адресою: АДРЕСА_1, яка
складається з двох кімнат жилою площею
34,00/40,89 на 3 поверсі 4 поверхового
будинку, що належить територіальній
громаді м. Харкова наступні особи:
власник - ОСОБА_2, 1957 р. н., дочка - ОСОБА_3,
1979 р. н., дочка - ОСОБА_4, 1997 р. н., онука -
ОСОБА_5, 1998 р. н., син - ОСОБА_6, 1988 р. н.,
онука- ОСОБА_7, 2011 р. н.

ОСОБА_1 є власником 18/100 частин квартири
за адресою: АДРЕСА_1, підстава
виникнення права власності: свідоцтво
про право на спадщину за законом, серія
та номер 1 - 39, виданого 16.01.2014 р. Шостою
Харківською державною нотаріальною
конторою, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності № 16249540 від 16.01.2014 р. 15:48:30.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом, звернути
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, який здійснюється
судом у спосіб, визначений законами
України.

Так із змісту позовної заяви
вбачається, що ОСОБА_1 просить усунути
їй перешкоди у користуванні квартирою
за адресою: АДРЕСА_1. При цьому
посилалася на та ст. 405 ЦК України, ст.
ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України.

Згідно з матеріалами справи, квартира
за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності
належить ОСОБА_1

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК
України власник має право звернутися
до суду з вимогою про захист порушеного
права будь-яким способом, що є
адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.

За ч. 1 ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

За ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд (частина 1
статті 319 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не є власниками
18/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1
з 02.02.2010 р., з моменту реєстрації права
власності за ОСОБА_10.

Вимоги позивача в частині визнання
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що
втратили право користування 18/100 частин
житлового приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 обґрунтовані та такі, що
підлягають задоволенню.

В розумінні положень ст. ст. 64, 156 ЖК
України та ст. 405 ЦК України відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 не є членами сім'ї власника
квартири за адресою: АДРЕСА_1, тобто
позивача по справі ОСОБА_1 Відповідачі
по справі ніколи не проживали разом з
позивачем, не вели спільного
господарства, не отримували від нього
згоди на проживанні в спірній квартирі,
за час проживання в квартирі не
сплачували комунальні платежі, не
проводили поточного ремонту, не
підтримували квартиру в належному
стані.

Позивач є власником 18/100 частин
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином права ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, на
користування спірним житлом є
похідними від прав власника квартири
та припинилися внаслідок зміни
власника, оскільки самостійного права
на займане жиле приміщення відповідачі
не набули, тобто вони підлягають
виселенню із займаного житла.

Позовні вимоги в частині виселення
відповідачів із спірної квартири
знайшли своє підтвердження в ході
розгляду справи, позовна заява
обґрунтована та така, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" № 1382-IV від
11.12.2003 р. зняття особи з реєстрації
місця проживання здійснюється на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Вимоги позивача в частині усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом зняття відповідачів з
реєстраційного обліку є незаконними,
оскільки зняття з реєстрації
здійснюється на підставі рішення суду
про позбавлення права користування
спірною квартирою, а тому вони не
підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Одночасно пропорційно з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору пропорційно до розміру
задоволених вимог у розмірі 243,60 грн.

На підставі ст. 7 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" № 1382-IV від
11.12.2003 р., ст. ст. 64, 156 ЖК України, ст. ст. 16,
316, 321, 346, 383, 386, 391, 405 ЦК України,
керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 - 215,
224 - 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи:
служба у справах дітей Дзержинського
району департаменту праці та
соціальної політики управління служб у
справах дітей Харківської міської ради
Харківської області, Дзержинський
районний відділ у м. Харкові Головного
управління державної міграційної
служби України в Харківській області
про визнання осіб такими, що втратили
право на проживання, виселення,
анулювання реєстрації фізичних осіб
задовольнити частково.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 визнати такими, що втратили
право користування 18/100 частинами
житловим приміщенням (квартирою), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, частка останньої складає 18/100.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору у розмірі 243,60 грн.
(двісті сорок три грн. 60 коп.)

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Дзержинський районний суд міста
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Головуючий: