Справа № 742/4016/14 Провадження №
22-ц/795/2205/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Зарічна Л. А. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Євстафієва О.К., Тагієва С.Р.,при
секретарі:Зіньковець О.О.,за
участю:представника відповідача -
Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 25
вересня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_6 в інтересах
недієздатної фізичної особи ОСОБА_7 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" про
визнання кредитного договору
недійсним,

в с т а н о в и в:

В серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулась з
позовом, в якому просила визнати
кредитний договір № SAMDN5174,
укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_7 19.11.2013 року недійсним,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
оспорюваний договір було укладено її
дочкою, яка за рішенням суду від 20.12.2005
року була визнана недієздатною та є
інвалідом 2-ї групи з дитинства з
порушеною психікою.

Рішенням Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 25
вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено. Визнано кредитний договір
№ SAMDN5174 від 19.11.2013 року, укладений
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7
недійсним.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду в частині незадоволення
судом заяви банку про застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким застосувати
наслідки недійсності нікчемного
правочину, а саме -кредитного договору
від 19.11.2013 року, укладеного між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_7, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги і просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилася. Про час розгляду справи була
повідомлена належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
29.10.2014 поштового відправлення. Надала
письмові заперечення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового розгляду,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки на час укладання кредитного
договору ОСОБА_7 була визнана
недієздатною, такий правочин є
неправомірний і не створює правових
наслідків, будучи недійсним уже в
момент вчинення, оскільки припис
закону існує і забороняє такі дії
зараз і на майбутнє. Такий правочин є
нікчемним. А оскільки в судовому
засіданні опікуном недієздатної особи
не ставилися вимоги про визнання його
дійсним, як такого, що вчинений на
користь недієздатної особи, суд визнав
за необхідне задовольнити вимоги
позивача та визнати такий договір
недійсним.

Проте з таким висновком районного суду
частково не може погодитись колегія
суддів апеляційного суду, оскільки він
не в повній мірі відповідає вимогам
чинного законодавства, яким
регулюються спірні правовідносини.

По справі встановлено, що 19 листопада
2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
недієздатною ОСОБА_7 був укладений
кредитний договір №SAMDN5174 на
отримання кредитних коштів у розмірі
4000 грн. з кінцевим терміном повернення
10 грудня 2112 року, зі сплатою відсотків
за користування кредитом на суму
залишку заборгованості.

Умовами чинності правочину є
дотримання ряду вимог, відповідно до
ст.203 ЦК України, якою, в тому числі, є і
наявність необхідного обсягу
цивільної дієздатності особи, яка
вчиняє правочин.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Прилуцького міськрайонного
суду від 20 грудня 2005 року ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька
АДРЕСА_1 визнано недієздатною з моменту
набрання рішенням законної сили, у
зв'язку з тим, що ОСОБА_7 перебуває на
обліку у лікаря-психіатра, є інвалідом
2-ї групи та за висновком
судово-психіатричної експертизи, яка
проводилася у грудні 2005 року не здатна
розуміти значення своїх дій та
керувати ними.

Рішенням виконавчого комітету
Прилуцької міської ради від 07 лютого 2006
року, ОСОБА_6 було призначено опікуном
над психічно хворою дочкою ОСОБА_7

Частиною 1 ст.226 ЦК України передбачено,
що опікун може схвалити дрібний
побутовий правочин, вчинений
недієздатною фізичною особою, у
порядку, встановленому ст.221 цього
Кодексу. У разі відсутності такого
схвалення цей правочин та інші
правочини, які вчинені недієздатною
фізичною особою, є нікчемним.

Як зазначалося вище, позивач ставить
питання про визнання правочину
недійсним.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року №9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», у
разі якщо під час розгляду спору про
визнання правочину недійсним як
оспорюваного та застосування
наслідків його недійсності буде
встановлено наявність підстав,
передбачених законодавством, вважати
такий правочин нікчемним, суд, вказуючи
про нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

Суд першої інстанції не надав правої
оцінки ст. 226 ЦК України та не звернув
уваги на вищенаведені роз'яснення, що
призвело до ухвалення помилкового
рішення у справі.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 216 ЦК
України, недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
Вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою. Суд може
застосувати наслідки недійсності
нікчемного правочину з власної
ініціативи.

З огляду на викладене вище, договір
№SAMDN5174 від 19 листопада 2013 року, що
укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
недієздатною ОСОБА_7 за яким остання
отримала кредитні кошти у розмірі 3835,95
грн, слід визнати нікчемним,
застосувавши наслідки недійсності
нікчемного правочину, зобов'язавши
опікуна недієздатної фізичної особи
ОСОБА_7 - позивача ОСОБА_6, повернути
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк "ПриватБанк" кошти
отримані ОСОБА_7 за кредитним договором
№ SAMDN5174 від 19.11.2013 в сумі 3835,95 грн.

З позивача на користь відповідача слід
стягнути судові витрати, понесені при
подачі апеляційної скарги і
підтверджені документально (а.с.41).

З відповідача на користь держави слід
сятгнути судовий збір в сумі 243,6 грн. за
розгляд справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.67, 216 ч.1,5, ст.226 ЦК України,
ст.88, 303, 307, 309 ч.1 п.4, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 25
вересня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 в інтересах
недієздатної фізичної особи ОСОБА_7 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" про
визнання кредитного договору
недійсним задовольнити частково.

Визнати кредитний договір № SAMDN5174
від 19 листопада 2013 року, укладений між
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк "ПриватБанк"" та
ОСОБА_7 - нікчемним, застосувавши
наслідки недійсності некчемного
правочину. Зобов"язати ОСОБА_6 - опікуна
недієздатної фізичної особи ОСОБА_7,
повернути Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
"ПриватБанк" кошти отримані ОСОБА_7 за
кредитним договором № SAMDN5174 від
19.11.2013 в сумі 3 835 (три тисячі вісімсот
тридцять п"ять) грн 95 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до державного бюджету м.
Чернігів 243,6 грн судового збору.

Стягнути з опікуна недієздатної
фізичної особи ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" судові витрати в сумі 121,8
грн. за розгляд справи в апеляційній
інстнції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: