Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1163/14-ц
№
провадження 2/453/462/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області справу за позовом
ОСОБА_1 до Верхньосиньовидненської
селищної ради Сколівського району
Львівської області, з участю третьої
особи - ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину домоволодіння у
порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.08.2014 року звернувся в
суд із позовною заявою, в якій просить
визнати за ним право власності на ?
частину житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, розташований у
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
заповітом після смерті матері ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що його матір за
життя володіла вказаним вище житловим
будинком з господарськими будівлями та
спорудами, на який свого часу був
виданий правовстановлюючий документ,
однак такий був втрачений. Це пов'язано
з тим, що житловий будинок побудований
ще у 1975 році його батьками ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 за час перебування у шлюбі, але
був зареєстрований у встановленому
порядку. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спадкоємцями після смерті матері
ОСОБА_4 згідно заповіту є він та його
брат ОСОБА_3 у рівних частинах. Інших
спадкоємців, які б могли претендувати
на обов'язкову частку у спадковому
майні, немає. Брат ОСОБА_3 уже
зареєстрував своє право на ? частину
спірного домоволодіння у
встановленому порядку. Таким чином, на
даний час він є єдиним спадкоємцем прав
на ? частину цього домоволодіння, що
залишились після смерті матері, однак
оформити право власності на частину
такого будинку з господарськими
будівлями та спорудами він не може у
зв'язку із втратою правовстановлюючого
документа на нерухоме майно і
необхідністю у зв'язку з цим звертатися
до суду.

Належним чином повідомлений позивач
ОСОБА_1 у судове засідання 23.10.2014 року не
з'явився, однак до початку судового
розгляду його належно уповноважений
представник ОСОБА_6 подав заяву вх. № 4592
від 23.10.2014 року (а. с. 31), в якій позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив позов задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві (а. с. 3-4), а
справу розглянути у його відсутності
та відсутності позивача за наявними у
ній доказами.

Відповідач Верхньосиньовидненська
селищна рада Сколівського району
Львівської області явку компетентного
представника у судове засідання не
забезпечила, однак до початку судового
розгляду від селищного голови Ю.
Карпінця надійшла заява вх. № 3905 від
09.09.2014 року (а. с. 27), в якій він проти
задоволення позовних вимог не
заперечував, а справу просив проводити
у його відсутності та відсутності
компетентного представника селищної
ради.

Третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився,
однак до початку судового розгляду
подав заяву вх. № 3883 від 09.09.2014 року (а. с.
25), в якій він просив проводити судовий
розгляд справи у його відсутності, а
проти задоволення позовних вимог не
заперечував.

Таким чином, у судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи у
разі, якщо відповідно до положень
вказаного Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу
23.10.2014 року даної справи за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши
належу оцінку доказам по справі, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
слід задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, після
смерті якої він має намір оформити
спадщину, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого
Верхньосиньовидненською селищною
радою Сколівського району Львівської
області 20.09.2004 року (а. с. 10). Спадщина
відкрилася у цей же день, у
відповідності до вимог ст. 1220 ЦК
України.

За життя, а саме 15.07.2004 року, матір
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 за місцем
свого проживання у
Верхньосиньовидненській селищній раді
Сколівського району Львівської
області склала заповіт (а. с. 9, 33), згідно
якого остання належний їй житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований по АДРЕСА_1,
заповіла у рівних частинах синові
ОСОБА_1 та синові ОСОБА_3. Зазначений
заповіт був належним чином посвідчений
уповноваженою посадовою особою
селищної ради, зареєстрований у
Спадковому реєстрі, він не змінений і
не скасований, що стверджується
відповідною відміткою на ньому з
тильної сторони.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
прийняти спадщину, або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 зазначеного
Кодексу спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Зазначена дія
повинна бути вчинена протягом шести
місяців з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
на час відкриття спадщини після смерті
матері ОСОБА_4 постійно проживав з нею,
заяви про відмову від спадщини у
встановленому законом порядку не
подавав. Факт постійного проживання та
реєстрації позивача у АДРЕСА_1
підтверджується копією паспорта серії
НОМЕР_2, виданого Сколівським РВ УМВС
України у Львівській області 26.12.1996
року (а. с. 12), а також копією будинкової
книги для прописки громадян у цьому
будинку (а. с. 14-20).

Судом також встановлено, що
правовстановлюючий документ на
житловий будинок АДРЕСА_1 був
втрачений, однак вказаний об'єкт
нерухомого майна був зареєстрований у
встановленому законом порядку
відповідним органом технічної
інвентаризації.

Так, з копії технічного паспорта на
житловий будинок АДРЕСА_1,
виготовленого КП ЛОР «Стрийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 04.01.2013 року (а. с. 5-8)
вбачається, що реєстрація такого була
здійснена за покійною ОСОБА_4, а сам
будинок збудований у 1975-му році із
добудовою господарських будівель та
споруд у 1991 році. Технічний паспорт
виготовлявся на підставі існуючого
будівельного паспорта. Відповідних
відміток на ньому про самовільне
будівництво не значиться. Той факт, що
спірне домоволодіння не відноситься до
категорії самочинно збудованого
нерухомого майна, а таке свого часу
будувалось батьком позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 на законній підставі, свідчить
також і копія рішення виконавчого
комітету Верхньосиньовидненської
селищної Ради депутатів трудящих
Стрийського району Львівської області
№ 21/3 від 13.11.1963 року «Про дозвіл
будівництва нового житлового будинку
на старому місці гр. ОСОБА_5» (а. с. 21) та
копією належно затвердженого плану
забудови земельної ділянки від 13.11.1963
року (а. с. 22).

Рішенням Сколівського районного суду
Львівської області, ухваленим 11.03.2009
року у цивільній справі № 2-304/09 р. і яке
набрало законної сили (а. с. 34), за братом
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 визнано право
власності на спадщину за заповітом
після смерті матері на ? частину
будинку у АДРЕСА_1.

Згідно довідки
Верхньосиньовидненської селищної ради
Сколівського району Львівської
області вих. № 2768 від 23.10.2014 року (а. с. 36)
адреса спірного житлового будинку
згідно схематичного плану та
відповідно до зміни назв вулиць та
нумерації будинків по селищній раді -
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 вправі успадкувати все
спадкове майно, охоплене заповітом,
зокрема ? частину спірного
домоволодіння з відповідною частиною
господарських будівель та споруд,
оскільки інших спадкоємців після
смерті його матері ОСОБА_4, які б могли
претендували на обов'язкову частку у
спадковому майні, немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи те, що визнання належним
чином уповноваженим представником
відповідача позовних вимог є
безумовним, не суперечить вимогам
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд приходить до
висновку про те, що позов слід
задовольнити.

На підставі вказаного вище, суд вважає
за необхідне визнати за позивачем
ОСОБА_1 право власності у порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_4 на ? частину житлового
будинку АДРЕСА_1, з відповідною
частиною приналежних до нього
господарських будівель та споруд.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 174, 197, 209, 212-215,
218 ЦПК України, виходячи з положень ст.
ст. 1216, 1220, 1233, 1268-1269 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері - ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин