Справа № 355/510/13-ц Головуючий у І
інстанції Литвиненко О.Л.Провадження №
22-ц/780/1279/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Баришівського районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Державний нотаріус
Баришівської районної державної
нотаріальної контори Маховка
Володимир Володимирович про визнання
заповіту нікчемним,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
з позовом до ОСОБА_3 про визнання
заповіту нікчемним, посилаючись на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_5 06.03.2010 батьком був складений
заповіт посвідчений державним
нотаріусом Баришівської районної
державної нотаріальної контори
Маховкою В.В. на ім»я дочки ОСОБА_3, де
зазначено що, своє майно: житловий
будинок з господарськими будівлями,
який знаходиться в АДРЕСА_1, земельну
ділянку площею 0,146 га в АДРЕСА_2,
земельну ділянку площею 1,985 га
території Македонської сільської ради
ДП-3, пай 32 Миронівського району
Київської області заповів саме їй.
Оскільки останні роки батько хворів на
онкозахворювання, позивач має сумніви
в тому, що оспорюваний заповіт
складений та підписаний його батьком,
так як підпис на заповіті не відповідає
підпису його батька, а тому просив
визнати даний заповіт нікчемним.

Ухвалою Баришівського районного
суду Київської області 21 травня 2013 року
задоволено клопотання представника
позивача та призначення по справі
посмертну судово-почеркознавчу
експертизу. Проведення експертизи
доручено експертам КНДІСЕ.

Однак, у вересні 2013 року на адресу
суду першої інстанції повернулась
справа з повідомленням експерта про
неможливість проведення експертизи за
наявними матеріалами.

Рішенням Баришівського районного
суду Київської області від 27 листопада
2013 року у задоволені позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з
підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права
просив скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтями 10 та 60 ЦПК України
встановлено обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу свої вимог
або заперечень.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ст. 1247 ЦК Україні, заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складання. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої ст. 207 цього Кодексу.

Пунктом 14 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України , затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 03
березня 2004 року № 20/5 (чинної на момент
посвідчення останнього заповіту)
встановлено, що при посвідченні
правочину визначається обсяг
цивільної дієздатності фізичних осіб,
які беруть участь у ньому. Визначення
обсягу цивільної дієздатності
фізичної особи здійснюється за
паспортом або іншими документами,
передбаченими статтею 43 Закону(крім
посвідчення водія, особи моряка,
інваліда чи учасника Великої
Вітчизняної війни, посвідчення,
виданого за місцем роботи фізичної
особи), які унеможливлюють виникнення
будь-яких сумнівів щодо обсягу
цивільної дієздатності фізичної особи,
яка звернулася за вчиненням

нотаріальної дії. У разі потреби
нотаріусу надається довідка про те, що
особа не страждає на психічний розлад,
який може вплинути на її здатність
усвідомлювати свої дії та (або)
керувати ними.

Згідно ч.7 ст.147 ЦПК України висновок
експерта для суду не є обов»язковим і
оцінюється судом за правилами,
встановленими статтею 212 цього Кодексу.

По справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5

За життя, а саме, 06.03.2010 року останнім
складено заповіт, який посвідчений
державним нотаріусом Баришівської
районної державної нотаріальної
контори Маховкою В.В., за яким ОСОБА_5
заповів своїй дочці - ОСОБА_3 -
відповідачці по справі, все своє майно,
яке складається з житлового будинку з
господарськими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
земельну ділянку площею 0,146 га в
АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 1,985 га
розташованої на території
Македонської сільської ради ДП-3, пай 32
Миронівського району, Київської
області.

У ході розгляду справи судом першої
інстанції представником позивача
заявлялось клопотання про призначення
по справі судово-почеркознавчої
експертизи.

Ухвалою Баришівського районного
суду Київської області 21 травня 2013 року
задоволено клопотання представника
позивача та призначено по справі
посмертну судово-почеркознавчу
експертизу. Проведення експертизи
доручено експертам КНДІСЕ.

У вересні 2013 року на адресу суду
першої інстанції повернулась справа з
повідомленням експерта про
неможливість проведення експертизи за
наявними матеріалами.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2
звертався до ОСОБА_3 з позовом про
усунення від права на спадкування.
Рішенням Баришівського районного суду
від 11.01.2013 року , що набрало законної
сили у задоволенні позову було
відмовлено.

Зазначеним рішенням було
встановлено, що ОСОБА_5 до останнього
дня свого життя перебував при
здоровому глузді та працював на посаді
виконавця робіт дільниці №2 БМУ-5
компанії «Нафтогаз України». Робота
останнього пов»язана з постійними
відрядженнями, до його обов»язків
входило керівництво
виробничо-господарською діяльністю,
організація будівельно-монтажних
робіт, до своєї роботи відносився
ініціативно, виконував її якісно і в
строк, брав активну участь у
громадському житті колективу. За
життя, 06 березня 2010 року, ОСОБА_5 у
Баришівській нотаріальній конторі
склав заповідальне розпорядження на
ім»я ОСОБА_3 Матеріали справи містять
дані про наявність у спадкодавця
іншого майна, неохопленого заповітом (
т.1 а. с.62-65, 70-72).

Третя особа по справі - державний
нотаріус Баришівської нотаріальної
контори Маховка В.В. пояснив суду, що
він особисто посвідчував заповіт
ОСОБА_5 Заповіт було складено
відповідно до вимог чинного
законодавства та інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій.
Перед підписанням було встановлено
особу останнього, перевірено
дієздатність особи, яка робила
заповідальне розпорядження,
роз»яснино порядок підписання.
Заповідач особисто в заповіті зробив
запис та підпис. Заповіт виконаний на
бланку вказаної нотконтори,
зареєстрований, ніяких дефектів бланк
не мав.

У ході розгляду справи судом
апеляційної інстанції позивачем
заявлено клопотання про призначення по
справі судово-почеркознавчої
експертизи.

Ухвалою колегії судді Апеляційного
суду Київської області 14 квітня 2014 року
клопотання позивача задоволено. По
справі призначено посмертну
судово-почеркознавчу експертизу.
Проведення експертизи доручено КНДІСЕ
(м. Київ).

Для проведення експертизи
витребувано додаткові документи, що
містять оригінальні підписи ОСОБА_5, а
саме оригінал заповіту від 06.03.2010 року з
інформаційною довідкою з реєстру(т.2
а.с.121,) оригінал заяви про призначення
та перерахунок пенсії Пенсійного фонду
Бориспільського району Київської
області ( т.2 а.с.138), інформацію з
Українського державного підприємства
поштового зв»язку «Укрпошта» (т.2 а.с.140),
оригінали заяв ОСОБА_5 з підписом
померлого за період 2010-2011 роки з ПАТ
«Укрсоцбанк» (UniCreditBank) про відкриття
поточного рахунку на 5 аркушах (т.2 а.с.144-
148), з ПМК-5БМФ «Укргазпромбуд» заяву
ОСОБА_5 про переведення коштів на
відрядження на картовий рахунок ( т.2
а.с.145), заява про обслуговування
«Мобільний банкінг» (а.с.146), заява про
приєднання додаткових послуг (а.с.147-148).

Матеріали справи в 2-х томах та
оригінали зазначених документів
надіслано до КНДІСЕ.

Проте, у вересні 2014 року матеріали
справи були повернені до Апеляційного
суду Київської області з повідомленням
про неможливість надання висновку
посмертної судово-почеркознавчої
експертизи з повідомленням про
неможливість надання висновку
судово-почеркознавчої експертизи за
наявними в матеріалами (т.2. а.с.151-152 ).

Відповідно до ст.1257 ЦК України
нікчемним є заповіт, складений особою,
яка не мала на це право, а також
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення.

Згідно ст.45 Закону України «Про
нотаріат» при посвідченні правочинів і
вчиненні інших нотаріальних дій,
нотаріусом перевіряється справжність
підписів учасників правочинів та інших
осіб, які звернулися за вчиненням
нотаріальної дії. Нотаріально
посвідчувальні правочини, а також
заяви та інші документи підписуються у
присутності нотаріуса.

Як вже зазначалося, нотаріус
Маховка В.В. підтвердив суду, що підпис
на оспорюваному заповіті здійснено
особисто заповідачем, перед
підписанням заповіту його особу було
перевірено, перевірено також його
дієздатність, заповіт складено та
підписано відповідно до вимог чинного
законодавства та інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій.
Заповіт виконаний на бланку вказаної
нотконтори та належним чином
зареєстрований.

Відмовляючи позивачу у позові про
визнання заповіту нікчемним, суд
виходив з обставин справи і вимог
закону та дійшов правильного висновку,
що при посвідченні заповіту 06 березня
2010 року державним нотаріусом
Баришівської державної нотаріальної
контори Маховкою В.В. вимоги закону
були дотримані повністю, а позивач не
надав жодного доказу на підтвердження
того, що нотаріус допустив порушення
норм чинного законодавства щодо форми
заповіту та його посвідчення.

Суд обгрунтовано відхилив посилання
позивача на те, що у нього викликає
сумнів підпис його батька в заповіті,
виконаний у 2010 році, оскільки він не
схожий на підпис в копії його паспорту.

Згідно вимогам ЦПК України (ч.4 ст.60)
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.; крім того, підпис в
паспорті ОСОБА_5 виконаний у грудні 2000
року, тобто більше ніж 10 років назад від
підписання заповіту (т.1 а.с.6).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

В апеляційній скарзі не наведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баришівського районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: