Справа № 752/9318/14-ц
Провадження по справі № 2/752/3899/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва в складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при
секретарі Ляліній А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_2,
третя особа: Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню виплат,
про стягнення надміру сплачених
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2014 року позивач Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації звернувся до
Голосіївського районного суду м. Києва
з позовом до ОСОБА_2, третя особа:
Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню виплат, про
стягнення надміру сплачених коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що
ОСОБА_2 є опікуном малолітнього ОСОБА_3,
який має статус дитини, позбавленої
батьківського піклування, та з 22.10.2013
року на період з 01.10.2013 року по 31.03.2014
року остання отримувала державну
допомогу на дитину, над якою
встановлено опіку.

В подальшому, 19.11.2013 року позивачем було
отримано довідку з
інформаційно-правової бази даних
отримувачів пенсій та допомог
Голосіївського району, згідно якої
встановлено, що відповідачу призначено
пенсію в зв'язку з втратою годувальника
з червня 2013 року.

Оскільки при призначення ОСОБА_2
державної допомоги на дитину, над якою
встановлено опіку не було враховано
розмір пенсії в зв'язку з втратою
годувальника, останній, за період з
01.10.2013 року по 31.12.2013 року, було надміру
сплачено 5527,74 грн..

З огляду на таке, посилаючись на
положення ст. 1212 ЦК України, позивач
просив суд стягнути надміру сплачені
відповідачеві в якості державної
допомоги на дитину, над якою
встановлено опіку грошові кошти в
розмірі 5527,74 грн..

В судовому засіданні представник
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити.
Зазначив, що має місце технічна
помилка, внаслідок чого ОСОБА_2 було
помилково нараховано грошові кошти в
розмірі 5527,74 грн.. також вказав, що
відповідач повинна була повідомити
УПСЗН, що отримує пенсію в зв'язку з
втратою годувальника.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позову заперечувала. Зазначила,
що нею своєчасно та в повному обсязі
було надано всі документи до
Управління, а також повідомлено про
отримання пенсії в зв'язку з втратою
годувальника. Звернула увагу також на
те, що повну розшифровку нарахувань
пенсії позивач отримав 19.11.2013 року,
незважаючи на це 25.11.2013 року УПСЗН
здійснив перше нарахування
відповідачеві, та продовжував їх
здійснювати в подальшому. Також
посилалась на положення ст. 1215 ЦК
України, згідно якої надмірно сплачені
соціальні виплати не підлягають
поверненню.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога на дітей, над якими
встановлено опіку чи піклування,
призначається особам, призначеним в
установленому законом порядку
опікунами чи піклувальниками дітей,
які позбавлені батьківського
піклування. Така допомога вважається
власністю дитини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога на дітей, над якими
встановлено опіку чи піклування,
надається у розмірі, що становить два
прожиткових мінімуми для дитини
відповідного віку. У разі коли на
дитину виплачуються призначені в
установленому порядку пенсія,
аліменти, стипендія, державна
допомога (крім державної соціальної
допомоги, що виплачується на
дітей-інвалідів, відповідно до
законодавства), розмір допомоги на
дитину, над якою встановлено опіку чи
піклування, визначається як різниця
між двома прожитковими мінімумами для
дитини відповідного віку та розміром
призначених пенсії, аліментів,
стипендії, державної допомоги.

Згідно ст. Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю
та пологами жінкам, зазначеним у
частині другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Судом достовірно встановлено, що 22.10.2013
року ОСОБА_2 звернулася до Управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації з заявою про
призначення соціальної допомоги на
дітей, які перебувають під опікою та
піклуванням. (а.с. 5-6)

Як встановлено з вказаної заяви, ОСОБА_2
зазначено, що остання також звернулася
до Управління Пенсійного Фонду України
в Голосіївському районі м. Києва за
допомогою у зв'язку з втратою
годувальника. (а.с. 6)

Таки чином, вбачається, що станом на
дату звернення, а саме на 22.10.2013 року,
позивач володів відомостями по те, що
відповідач зверталася до УПФУ в
Голосіївському районі м. Києва з
відповідною заявою.

Водночас, незважаючи на вказане,
позивачем було прийнято Рішення від
22.10.2013 року про призначення допомоги
сім'ям з дітьми, без попереднього
з'ясування розміру виплат, які отримує
відповідач від Управління Пенсійного
Фонду України в Голосіївському районі
м. Києва.

Як вбачається з копії вказаного
Рішення від 22.10.2013 року про призначення
допомоги сім'ям з дітьми, доданої
позивачем до позовної заяви, на його
примірнику містяться резолюції:
«контролювати призначення пенсії по
втраті годувальника та аліментів» та
«після призначення пенсії по втраті
годувальника, у разі необхідності, буде
зроблено перерахунок».

Як зазначає позивач, довідку з
інформаційно-правової бази даних
отримувачів пенсій та допомог
Голосіївського району останній
отримав 19.11.2013 року, та провів
відповідний перерахунок виплат, що
відображено в Рішенні від 19.11.2013 року
про призначення допомоги сім'ям з
дітьми.

Водночас, як вбачається з наданої
відповідачем виписки по її особистому
рахунку, сформованої станом на 04.06.2014
року, зарахування коштів в якості
призначеної допомоги на дитину, над
якою встановлено опіку, було проведено
позивачем в визначених частинах в
наступні числа: 25.11.2013 року - перший
платіж, 10.12.2013 року - другий платіж,
11.01.2014 року - третій платіж,10.02.2014 року -
четвертий платіж.

Виплати здійснювалися в розмірах,
призначених Рішенням від 22.10.2013 року
про призначення допомоги сім'ям з
дітьми, незважаючи на те, що станом на
проведення першої виплати, а саме 25.11.2013
року, позивачу вже було відомо про
призначення ОСОБА_2 пенсії по втраті
годувальника та її розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не
підлягає поверненню безпідставно
набуті: заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача;
інше майно, якщо це встановлено
законом.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що позивач Управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації провів
виплату ОСОБА_2, володіючи всіма
необхідними документами щодо
призначення останній інших виплат на
дитину, в розмірах, без врахування
вищевказаних виплат, приходжу до
висновку, що такі нарахування
необхідно вважати такими, що проведені
добровільно, з огляду на що вони не
підлягають стягненню.

Посилання представника позивача на те,
що сталася рахункова помилка не
приймаються судом до уваги, оскільки з
матеріалів вбачається, що різниця в
виплатах, яку просить стягнути позивач,
виникла не в результаті допущення
арифметичних помилок при здійсненні
розрахунків, а в результаті
неврахування певних відомостей та, як
наслідок, обрання невідповідної
формули розрахунку.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи всі докази, на які
посилалися сторони, які на підставу
своїх вимог та заперечень, суд
приходить до висновку, що позивачем не
доведено належним чином факт
проведення надмірної виплати
відповідачеві в зв'язку з рахунковою
помилкою з боку органу чи неналежним
виконанням своїх обов'язків з боку
набувача, таким чином, на вказані
правовідносини поширюється дія ст. 1215
ЦК України, що є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 1215 ЦК України, ст.ст. 16, 18
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», ст.ст.10, 57, 60, 88, 213, 215, ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління праці
та соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_2,
третя особа: Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню виплат,
про стягнення надміру сплачених коштів
- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а сторонами, які не
були присутні при проголошенні рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду м. Києва через Голосіївський
районний суд м. Києва.

Суддя:
Антонова Н.В.