Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2577/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Спори про відшкодування шкоди
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Карпенко О.Л., Гайсюка О.В.

секретар - Кечкін А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді у режимі
відеоконференції цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28 квітня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Центр
державного земельного кадастру» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

26.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся у суд
з позовом до ДП «Центр державного
земельного кадастру» та просив
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду у сумі 757,58 грн. та
моральну шкоду у розмірі 10000 грн.
Посилався на те , що 05 вересня 2012
року між ДП «Центр державного
земельного кадастру» та ним укладено
договір № 340 на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
щодо складання документів , які
посвідчують право на земельну ділянку ,
надану у власність для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Позивач сплатив обумовлену
договором суму , але відповідач
належним чином не виконав взяті на себе
зобов'язання за договором.
Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 28 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовну заяву залишити без
розгляду , посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.
ДП «Центр
державного земельного кадастру» у
письмових запереченнях просить
апеляційну скаргу відхилити та
залишити рішення суду першої інстанції
без змін. Заслухавши
доповідача, учасників судового
розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог , заявлених
у суді першої інстанції.
Частиною 3 вищезазначеної статті
визначено, що апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.
Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог , з підстав
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Відмовляючи у
задоволенні позову , суд першої
інстанції з посиланням на ст. ст. 526, 610,
612, 613, 614, 1167, 1174 ЦК України дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

При цьому суд зазначив, що
позивачем не доведено наявність вини в
діях відповідача щодо порушення
порядку розроблення технічної
документації із землеустрою за
договором № 340 від 05 вересня 2012
року.
Про те , повністю погодитися з
висновком суду першої інстанції
неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 215 ЦПК
України рішення суду у тому числі
складається із мотивувальної частини
із зазначенням встановлених судом
обставин і визначених відповідно до
них правовідносин.

Оскаржуване рішення вищезазначеним
вимогам ЦПК України не відповідає ,
оскільки судом першої інстанції не
визначено норм матеріального права , що
регулюють спірні правовідносини між
сторонами, а тільки зроблено посилання
на норми ЦК України щодо виконання
зобов'язань.
Згідно ч.3
ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків , встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги
щодо неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права колегія суддів вважає
обгрунтованими враховуючи наступне.

Апеляційним судом встановлено , що 05
вересня 2012 року між ДП «Центр
державного земельного кадастру» та
ОСОБА_2 укладено договір № 340 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, щодо складання
документів , які посвідчують право на
земельну ділянку , надану у власність
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. (
ас. 3-4)
Згідно п.1.4 договору термін
виконання робіт складає 180 календарних
днів , що обчислюється з дати сплати
замовником суми вартості робіт , яка
становить 757,58 грн. ( ас.5)

10.09.2012 року позивач
оплатив 757,58 грн. ( ас.6)
Розробкою технічної
документації займався Знам'янський
виробничий відділ Кіровоградської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» і вона
була виготовлена 23 жовтня 2012 року. (
ас.7-22)
07.11.2012 року виготовлена технічна
документація передана до
Світловодського міськрайонного
виробничого відділу ДП «Центр
державного земельного кадастру» .( ас.71)

14.11.2012 року технічна документація
передана на погодження до відділу
Держкомзему у Світловодському районі
та у подальшому була отримана ОСОБА_2 (
ас.72)

З встановлених обставин справи
вбачається, що спірні правовідносини
регулюються ст. ст. 837, 843, 844, 846, 853, 858, 887 -
891, і за своєю правовою природою
укладений між сторонами Договір є
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт.

Посилання у позовній заяві на ст.
ст. 901,902,906 ЦК України , як на норми
матеріального права , які регулюють
спірні правовідносини є помилковим.
Параграфом 1 Глави 61
Цивільного кодексу України унормовано
загальні положення про
підряд.
Відповідно
до частини 4 статті 837 Цивільного
кодексу України до окремих видів
договорів підряду, встановлених
параграфами 2 - 4 цієї глави, положення
цього параграфа застосовуються, якщо
інше не встановлено положеннями цього
Кодексу про ці види договорів.

Параграф 4 цієї ж
Глави Цивільного кодексу регулює
особливий вид договору підряду -
договір на проведення проектних та
пошукових робіт.
Так, відповідно до норм ст. 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 887 ЦК України
визначено , що за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

Обов'язки підрядника передбачено
ст. 890 ЦК України.
Відповідальність підрядника
за недоліки документації та робіт
передбачена статтею 891 цього ж Кодексу.
Підрядник відповідає за недоліки
проектно-кошторисної документації,
включаючи недоліки, виявлені згодом у
ході будівництва, а також у процесі
експлуатації об'єкта, створеного на
основі виконаної проектно-кошторисної
документації і результатів пошукових
робіт. У разі виявлення недоліків у
проектно-кошторисній документації
підрядник на вимогу замовника
зобов'язаний безоплатно переробити
проектно-кошторисну документацію або
здійснити необхідні додаткові
пошукові роботи, а також відшкодувати
завдані збитки, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Укладений між сторонами договір
не містить інших наслідків невиконання
чи неналежного виконання зобов'язань
за договором. ( п.5.1) ас.3-4
Звертаючись з позовом
ОСОБА_2 посилався на те, що виготовлена
технічна документація не відповідає
вимогам законодавства , а саме :
документація не підписана посадовими
особами, відсутній протокол погодження
договірної ціни за виконання робіт та
акт прийому - передачі виконання робіт
в цілому, акт про передачу межових
знаків в нього викликав сумнів та
підозру.
Разом із тим
останнім не надано доказів суду щодо
звернення до підрядника відповідно до
ст. 891 ЦК України для усунення недоліків
технічної документації.
Доказів заподіяння відповідачем
збитків позивачу суду не надано , а
сплачена позивачем сума 757,58 грн. , як
плата за виготовлення технічної
документації не є збитками у розумінні
ст. 22 ЦК України.
Згідно ст. 22 ЦК
України збитками є: 1) втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

З врахуванням вищезазначеного,
правові підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
сплачених 757,58 грн. - відсутні.
Посилання у
позові на порушення строків
виготовлення технічної документації
спростовується листом від 24.10.2013 року
техніка-землевпорядника ОСОБА_4 ,
згідно якого технічна документація
після 14.11.2012 року була отримана ОСОБА_2 у
відділі Держкомзему у Світловодському
районі , тобто у строк , що не перевищує
180 днів.( ас.72)

Доказів того , що виготовлена
технічна документація не відповідає
вимогам , які до неї ставляться суду не
надано.
Також слід
зазначити , що зміст укладеного між
сторонами договору не містить
відповідальності виконавця у вигляді
відшкодування моральної шкоди, тому
правові підстави для задоволення
зазначеної вимоги відсутні, як
відсутні і докази вини відповідача.

Доводи
апеляційної скарги щодо наявності в
суду першої інстанції підстав для
залишення позову без розгляду
спростовуються наступним.
Наслідки неявки у
судове засідання особи, яка бере участь
у справі визначено у ст. 169 ЦПК України.

Частиною 3 ст.
169 ЦПК України передбачено, що у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає позовну заяву без розгляду.
З матеріалів справи
вбачається, що 25.02.2014 року ОСОБА_2 подав
до суду першої інстанції клопотання , у
якому просив розгляд справи провести
на основі наявних та доданих суду
матеріалів , в порядку письмового
провадження. ( ас.77)
Зазначене клопотання правомірно
витлумачено судом як заяву про розгляд
справи без участі позивача.

Несплата позивачем при зверненні
з позовом судового збору не є
перешкодою для його стягнення за
рішенням суду , виходячи із наслідків
розгляду справи.
Відсутні правові підстави і для
скасування рішення суду першої
інстанції та залишення позовної заяви
без розгляду.
Відповідно до ч.1
ст. 304 ЦПК України справа розглядається
апеляційним судом за правилами,
встановленими для розгляду справи
судом першої інстанції з винятками і
доповненнями , встановленими цією
главою.
Згідно п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду , якщо
позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.
Таким чином реалізація такого права
позивачем можлива тільки на стадії
розгляду справи судом першої інстанції
.
Оскільки позовну заяву
вже розглянуто , прийнято рішення суду ,
то воно може бути оскаржено тільки у
загальному порядку і не може бути
залишено без розгляду позов, який вже
розглянуто судом.
Інші
доводи апеляційної скарги є також
необгрунтованими.
Виходячи з вищенаведеного ,
колегія суддів дійшла висновку , що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
неправильним застосуванням норм
матеріального , що є підставою для його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.
837, 843, 844, 846, 853, 858, 887 - 891 ЦК України , ст. 303,
п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ст. 309, ст.ст. 313, 314,316, 319
ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.
Рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 28 квітня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП
«Центр державного земельного
кадастру» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити.

Судові витрати, пов'язані із
розглядом справи покласти на позивача.
Рішення набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя

Судді :