Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/7007/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції, третя особа Житомирська
міська рада про визнання права
власності на житлове приміщення за
набувальною давністю

за апеляційною скаргою Житомирської
міської ради на рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 09
вересня 2014 року

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції та просила визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1, площею
30,15 кв.м., за набувальною давністю. В
обґрунтування вимог зазначала, що з 1990
року проживає в спірній квартирі, в яку
заселилася з дозволу квартиронаймача
ОСОБА_2 Зареєструвати місце проживання
за вказаною адресою не змогла через
аварійність вказаного будинку. У 1993
році, у зв'язку з аварійністю вказаного
будинку, ОСОБА_2 було відселено з
квартири АДРЕСА_1, а вона залишилась
проживати у квартирі й надалі.
Посилаючись на те, що право власності
на квартиру АДРЕСА_1 ні за ким не
зареєстровано, а вона користується
вказаною квартирою більше двадцяти
років, добросовісно заволоділа спірним
нерухомим майном і продовжує
безперервно відкрито ним володіти,
просила позов задовольнити.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 09 вересня 2014 року
позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,15
кв.м. (жила площа 20,91 кв.м.) за
набувальною давністю.

В апеляційній скарзі Житомирська
міська рада просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову. Апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України у п.9 та
п.13 постанови №5 „Про судову практику в
справах про захист права власності та
інших речових порав" при вирішенні
спорів, пов'язаних із набуттям права
власності за набувальною давністю,
суди повинні враховувати, що володіння
є добросовісним, якщо особа при
заволодінні чужим майном не знала і не
могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності.

Відповідачем за позовом про визнання
права власності за набувальною
давністю є попередній власник майна
або його правонаступник. У разі якщо
попередній власник нерухомого майна не
був і не міг бути відомим давнісному
володільцю, то відповідачем є орган,
уповноважений управляти майном
відповідної територіальної громади.

З матеріалів справи видно, що вказана
квартира на підставі ордера НОМЕР_1
серії 05 від 07.03.1973 року, виданого
виконавчим комітетом міської ради
депутатів трудящих м. Житомира,
виділялась ОСОБА_2 (а.с.4).

На підставі рішення Житомирського
міськвиконкому №289 від 28.05.1992 р. ОСОБА_2
05.01.1993 року отримала інше жиле
приміщення по АДРЕСА_6 (а.с.5).

Згідно з довідкою комунального
підприємства „Виробниче
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№3" Житомирської міської ради від 18
липня 2014 року №381 житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1, перебуває на
балансі комунального підприємства
„Виробниче ремонтно-експлуатаційне
підприємство №3" Житомирської міської
ради, інвентарний номер - 310241. Квартира
АДРЕСА_1 перебуває в комунальній
власності міста Житомира (а.с.35).

Крім того, рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 18 жовтня 2012
року, яке на даний час не скасоване та є
чинним, ОСОБА_1 у позові до
територіальної громади в особі
Житомирської міської ради про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю відмовлено.
Вказаним рішенням встановлено, що
спірна квартира АДРЕСА_1 перебуває в
комунальній власності міста Житомира
(а.с.83).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на
це уваги не звернув та необґрунтовано
задовольнив вимоги ОСОБА_1 до відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції, який є неналежним
відповідачем.

Навіть за умови, коли б власник майна не
був відомий, на що посилається позивач,
згідно з вищевказаними роз'ясненнями
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України належним відповідачем у спорі
про визнання права власності за
набувальною давністю мав би бути орган,
уповноважений управляти майном
відповідної територіальної громади.

За таких обставин, коли суд вирішив
спір за позовом до неналежного
відповідача, рішення суду відповідно
до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Житомирської
міської ради задовольнити.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 09 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції про
визнання права власності на житлове
приміщення за набувальною давністю
відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: