АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц/796/3497/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

15 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_2,ОСОБА_3 про
приєднання до апеляційної скарги на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 квітня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3,ОСОБА_2,ОСОБА_1,третя: особа:
ОСОБА_5,про відшкодування
шкоди,завданої внаслідок залиття
квартири,-

в с т
а н о в и л а:

В липні 2012 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом та зазначала,
що 01.06.2012 року в період з 16.00 год. до 17.00
год. з вини відповідачів, які
проживають в АДРЕСА_6 сталося залиття
належної їй квартири НОМЕР_1 в цьому ж
будинку. Посилаючись на спричинення
вказаним залиттям їй матеріальної та
моральної шкоди, просила стягнути з
відповідачів солідарно на її користь у
відшкодування матеріальної шкоди 30 000
грн. та моральної шкоди 3000 грн..

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 квітня 2013 року позов
задоволено частково. Вирішено стягнути
на користь позивача з відповідачів у
відшкодування матеріальної шкоди 13662
грн.,у відшкодування моральної шкоди 1000
грн. та в рівних частках судові витрати
в розмірі 229,40 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову.
Зазначає, що суд допустився припущень
при ухваленні рішення чим порушив
норми процесуального права, що
призвело до невідповідності висновків
суду обставинам справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб,що з»вилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
обставини справи,колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ст.1166,1167 ЦК України
матеріальна та моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності позивачу.

01.06.2012 року в період з 16.00 год. до 17.00 год.
сталося залиття квартири позивача,яка,
посилаючись на вину відповідачів у
залитті, що проживають в квартирі
НОМЕР_2 цього ж будинку, просила
стягнути з них 33 000 грн. у відшкодування
матеріальної та у відшкодування
моральної шкоди 3 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи з відповідачів солідарно
на користь позивача матеріальну шкоду
в розмірі 13662 грн. та моральну шкоду у
розмірі 1 000 грн.,суд виходив з того, що
вина відповідачів у залитті квартири
позивача за вказаних нею обставин
доведена, а тому відповідачі повинні
нести цивільну відповідальність за
спричинену шкоду ОСОБА_4.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, що регулює
правовідносини, які виникли між
сторонами.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень ,
підтверджених належними доказами, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо вини
відповідачів в залитті квартири
позивача, суд послався на акт від 01
червня 2012 року складений працівниками
житлово-будівельного кооперативу
«Індикатор -10» в складі голови
правління ЖБК «Індикатор-10»
В.І.Мартиненка та слюсаря сантехніка
ОСОБА_7, про обстеження квартири
АДРЕСА_1,тобто позивача згідно з її
зверненням.

В акті зазначено, що при обстеженні
квартири позивача встановлено, що 01
червня 2012 року приблизно у 16.40 мав місце
факт залиття квартири по
вищезазначеній адресі. Дана квартира
розміщена на восьмому поверсі 16-ти
поверхового будинку та має наступні
пошкодження: ванна кімната площею 6 кв.
м, стеля із вмонтованим
освітленням-замокання, жовті плями
площею 30х41 см, тріщини, здуття та
відшарування шпалер. Залиття квартири
виникло внаслідок поломки пральної
машини в вище розташованій квартирі
НОМЕР_2 ( а.с..4).

ОСОБА_7 в своїй заяві від 04
вересня 2012 року стверджує, що 01червня
2012 року в день залиття квартири НОМЕР_1
як слюсар-сантехник він не відвідував
квартиру АДРЕСА_6. і не встановлював
стан сантехнічного обладнання та
пральної машини в цій квартирі. Його
підпис на акті з висновками про причини
залиття в цей день квартири НОМЕР_1
базувався на припущеннях мешканців
квартири НОМЕР_1 та голови ЖБК
«Індикатор-10» Мартиненко В.Г..

За період з 28 серпня 2012 року по дату
складання заяви мають місце
безперервні залиття квартир
НОМЕР_3,НОМЕР_4,що знаходяться нижче
квартири АДРЕСА_1 і у зв»язку з
триваючим залиттям вказаних квартир
ним було оглянуто сантехнічне
обладнання у квартирі НОМЕР_2 та
встановлено, що сантехнічне обладнання
знаходиться у технічно справному стані
та відповідає типовому проекту даного
будинку (а.с.80).

Незважаючи на відсутність в акті від 01
червня 2012 року посилань щодо
обстеження квартири НОМЕР_2, а також
інформації щодо присутності при
складанні акту як мешканців квартири
НОМЕР_1 так і мешканців квартири НОМЕР_2,
при наявності інших доказів про
зворотній висновок щодо причини
залиття квартири позивача, суд вважав
його належним та допустимим доказом
вини відповідачів у залитті квартири
позивача, зазначивши при цьому,що даний
акт не визнаний недійсним та
відповідачами не оскаржувався .

Колегія суддів вважає, що суд в
порушення норм процесуального права
допустився однобічного розгляду
справи, не надавши оцінки доказам
відповідачів наданих на спростування
позову та на підтвердження своїх
заперечень, замість оцінки
вищевказаного акту як доказу в
сукупності з іншими
доказами,безпідставно визнав його
правочином у розумінні ст. 202 ЦК
України.

Так, відповідно до висновку № 8664/12-43
судової будівельно-технічної
експертизи від 15 січня 2013 року під час
огляду квартири НОМЕР_2, яка
знаходиться над квартирою НОМЕР_1
встановлено, що у перегородці
відповідно до поверхового плану між
приміщеннями № 3 ванною та № 4
вбиральні є вертикальна комунікаційна
шахта, у якій проходять загально
будинкові мережі холодної та гарячої
води по всій висоті житлового будинку.
У квартирі НОМЕР_1 позивача цієї
комунікаційної шахти немає, так як
перегородки у приміщеннях квартири, що
мали бути між вбиральнею,коридором та
ванною демонтовані, а як фактично
проходять загальнобудинкові мережі
холодної та гарячої води встановити
візуально не вбачається можливим.

При водорозбірних приладів квартири
НОМЕР_2 відповідачів на предмет
виявлення ознак виконання їх ремонту,
які можливо віднесені до усунення
аварійної ситуації, що призвела до
витоку рідини із систем, не
встановлено. Всі системи знаходяться в
робочому стані і виконують своє
функціональне призначення.

За результатами проведеного огляду
водорозбірних приладів квартири
НОМЕР_2 та пошкоджень на поверхнях
квартири НОМЕР_1, що виникли в
результаті впливу рідини на ці
поверхні, не можливо стверджувати, що
причина залиття квартири НОМЕР_1
виникла внаслідок поломки пральної
машини у квартирі НОМЕР_2. Можливо
залиття квартири НОМЕР_1 було здійснено
у результаті прориву інженерних систем
на інших поверхах цього будинку, де
рідина могла потрапити до квартири
НОМЕР_1 по вертикальній комунікаційній
шахті будинку через перекриття між
квартирами НОМЕР_2 і НОМЕР_1,у зв»язку з
тим, що у квартирі НОМЕР_1 ліквідована
ця комунікаційна шахта.

Таким чином, через значний проміжок
часу з дати залиття, яке відбулося
01.06.2012 року та в зв»язку з робочим
станом водорозбірних приладів у
квартирі НОМЕР_2, не вбачається
можливим достовірно встановити
причину проникнення води до приміщень
квартири АДРЕСА_1.(а.с.58-61).

Крім того , з листа інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві від 04.10.2012 року
вбачається, що під час перевірки з
виїздом на місце квартири АДРЕСА_1
встановлено експлуатацію квартири
після реконструкції,а саме:виконані
будівельні роботи із об»єднання
житлових кімнат з балконами та
перенесено інженерні мережі,без
прийняття її в експлуатацію,чим
порушено ч.8 ст.39 ЗУ «Про врегулювання
містобудівної діяльності» (а.с.88)

Таким чином колегія суддів вважає,що
має місце несанкціоноване втручання з
боку мешканців квартири НОМЕР_1 в
інженерні мережі будинку №10 по вул..
Чорновола в м.Києві, що підтверджується
ліквідацією комунікаційної шахти в
квартирі та дає підстави зробити
висновок про неналежне користування з
боку позивача сантехнічним
обладнанням та відсутністю такого з
боку відповідачів.

Ні в суді першої інстанції,ні в суді
апеляційної інстанції позивачем не
спростовані вказані обставини,як не
доведені обставини залиття її квартири
01.06.2012 року з вини відповідачів.

Колегія суддів, беручи до уваги всі
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини, належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо,а також достатність і
взаємний зв»язок доказів у їх
сукупності, приходить до висновку про
незаконність та необґрунтованість
рішення постановленого по даній справі
та відсутність підстав для задоволення
позовних вимог,а відтак рішення суду
першої інстанції належить скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та заяви
ОСОБА_2,ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 квітня 2013 року
скасувати та ухвалити нове,яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4
до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа:
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :