Номер провадження: 22-ц/785/7610/14
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І.,
суддів Процик М.В., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання
Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 15 липня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, треті особи Перша одеська
державна нотаріальна контора, Одеська
міська рада, орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
про визнання договору дарування,
договору купівлі-продажу недійсними та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом; за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання договору дарування
недійсними; за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2
про вселення; за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про визнання
недійсним договору дарування та
визнання угоди, що мала місце купівлі -
продажу, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2000 року ОСОБА_2 звернулась з
позовною заявою до Центрального
районного суду м.Одеси про визнання
недійсним договір дарування від 10.03.2000
року, укладений між ОСОБА_10,ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_6.(т.1, а.с.4-6). 20.07.2000 року
ОСОБА_2 подала уточнення до позовної
заяви та просила визнати недійсним
договір дарування, укладений 17.03.2000
року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1, а.с.38-40).
ОСОБА_2 неодноразово доповнювала та
змінювала свої позовні вимоги, тим
самим просила визнати договір
дарування від 05.04.2000 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 недійсним; визнати договір
купівлі-продажу від 29.04.2000 року між
ОСОБА_7 та ОСОБА_11, ОСОБА_12 недійсним та
визнати за нею, ОСОБА_2, право власності
в порядку спадкування за заповітом
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право
на житло від 26.02.1993 року.

ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_10 07.08.2000 року
звернулися з зустрічною позовною
заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якій
просять визнати недійсним договір
дарування, укладений 10.03.2000 року між
ними та ОСОБА_6, визнати недійсним
договорів дарування, укладений 17.03.2000
року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та визнати
недійсним договір дарування, укладений
між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 05.04.2000 року (т.1,
а.с.53-55).

21.09.2000 року ОСОБА_3 звернувся з позовною
заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_5,ОСОБА_7 про
визнання договору дарування від 10. 03.2000
року, укладений між ним та ОСОБА_6
недійсним, визнати договір дарування
укладений 17.03.2000 року між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 та визнати недійсним договір
дарування, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 05.04.2000 року (т.2, а.с. 75-76).

21.09.2000 року ОСОБА_6 звернулася з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10 про вселення
(т.2, а.с.77), який 23.09.2010 року уточнила,
визначивши відповідачем ОСОБА_2 та
просила суд вселити її - ОСОБА_6 та її
доньку ОСОБА_14 в квартиру АДРЕСА_1.

(т.2, а.с. 269).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 10.04.2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4; ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7; ОСОБА_11, ОСОБА_12, треті
особи Перш одеська державна
нотаріальна контора, Одеська міська
рада, орган опіки та піклуванн
Приморської районної адміністрації
про визнання договору дарування,
договору купівлі-продаж недійсними та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом - відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
договору дарування недійсними -
відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_12
та ОСОБА_11 про визнання недійсним
договору дарування та визнання угоди,
що мала місце, купівлею продажем
-відмовлено.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про вселення -
задоволено. Вирішено вселити ОСОБА_6 та
її доньку ОСОБА_14 квартиру АДРЕСА_1 (т.3,
а.с.122-127).

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 14.10.2013 року апеляційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 10.04.2013 року були відхилені (т.3, а.с.
240-246).

18.02.2014 року представник ОСОБА_2
звернулась з заявою про перегляд
вищезазначеної судового рішення за
нововиявленими обставинами (т. 4, а.с. 3-5),
яка в подальшому була уточнена заявою
від 27.03.2014 р. (т.4, а.с. 24-27).

Ухвалою судді Приморського районного
суду м. Одеси Абухін Р.Д. від 27.02.14 р. (т.4,
а.с. 19-20) заяву прийнято до провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 15 липня 2014 року в задоволенні
заяви було відмовлено (т.4, а.с. 156-158).

Не погоджуючись з прийнятим
процесуальним рішенням заявник подала
апеляційну скаргу на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 15 липня 2014 року, в якої посилалась
на порушення норм процесуального
права, зокрема на невідповідність
ухвали суду в частині мотивування
прийнятого процесуального рішення
вимогам ЦПК України, в тому числі
відсутності оцінки обставин, які
заявлені стороною як нововиявлені (т.4,
а.с. 161-163).

В судовому засіданні заявник та її
представник апеляційну скаргу
підтримали, просили скасувати ухвалу
та прийняти нову ухвалу про
задоволення поданої заяви.

ОСОБА_6 проти задоволення заяви
заперечувала.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримали.

Інші учасники в судове засідання не
з'явились, про час та місце проведення
судового засідання повідомлялись
належним чином. Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК
України, неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою
для скасування рішення.

Предметом перевірки в апеляційному
порядку є ухвала районного суду
прийнята за результатами розгляду
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами. Згідно зі
ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України ухвала
суду, що постановляється як окремий
документ, складається з: 1) вступної
частини із зазначенням: часу і місця її
постановлення;

прізвища та ініціалів судді (суддів -
при колегіальному розгляді); прізвища
та ініціалів секретаря судового
засідання; імен (найменувань) сторін та
інших осіб, які брали участь у справі;
предмета позовних вимог; 2) описової
частини із зазначенням суті питання, що
вирішується ухвалою; 3) мотивувальної
частини із зазначенням мотивів, з яких
суд дійшов висновків, і закону, яким
керувався суд, постановляючи ухвалу; 4)
резолютивної частини із зазначенням:
висновку суду; строку і порядку
набрання ухвалою законної сили та її
оскарження.

Приймаючи процесуальне рішення суд
першої інстанції повинен був здійснити
перевірку заявлених підстав для
перегляду рішення за нововиявленими
обставинами та прийняти мотивоване
рішення з цього приводу.

Разом з тим, оскаржена ухвала
вищевказаним вимогам закону не
відповідає та була прийнята з
порушенням норм процесуального права.

Так, як роз'яснив ВССУ у п. 14 вказаної
постанови вирішуючи питання про
відкриття провадження у зв'язку з
нововиявленими обставинами, суд має
перевірити відповідність заяви про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинам як
загальним правилам щодо змісту і форми
позовної заяви, встановленим статтею 119
ЦПК, змісту судового наказу,
встановленого статтею 103 ЦПК, так і
вимогам щодо змісту, передбаченим
статтею 364 ЦПК. Заява про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами
оплачується судовим збором за ставкою,
визначеною пунктом 10 частини другої
статті 4 Закону України від 8 липня 2011
року № 3674-VI «Про судовий збір». У разі
невідповідності заяви зазначеним
вимогам або якщо зі змісту заяви і
доданих до неї документів неможливо
встановити дату, коли заявник дізнався
або повинен був дізнатися про
відкриття або встановлення
нововиявлених обставин, то суд,
відповідно до вимог статті 121 ЦПК, має
залишити заяву без руху та надати
заявникові строк для усунення
недоліків.

Колегія суддів зауважує, що
встановлення законодавцем вимог
цивільно-процесуальної форми
здійснено з метою створення умов для
належного здійснення судочинства та
реалізації прав та свобод учасників
провадження.

Прийнявши до свого провадження заву
яка не повному обсязі відповідала
вимогам ЦПК України суд першої
інстанції ускладнив процедуру
розгляду поданої заяви, та створив
умови, що сприяли подальшому порушенню
норм процесуального права. Зокрема як
свідчить звукозапис судових засідань,
головуючий по справі неодноразово
намагався уточнити, які самі обставини
сторона вважає нововивченими, не
перевіривши якими саме доказами
приєднаними до поданих заяв вони
підтверджуються, фактично не
мотивуваши прийняте процесуальне
рішення.

Як роз'яснив Пленум ВССУ в п. 20
постанові від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» за
змістом частини другої статті 307 ЦПК
апеляційний суд відповідно до наданих
йому повноважень має право постановити
ухвалу про скасування ухвали суду
першої інстанції про залишення заяви
про перегляд судового рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами без
задоволення, постановленої з
порушенням норм процесуального права,
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції, до
повноважень якого законом віднесено
вирішення цього питання. Нормами ЦПК не
передбачено права апеляційного суду
постановляти ухвалу про задоволення
такої заяви і скасування ухваленого
судом першої інстанції судового
рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
знайшли своє часткове підтвердження, а
тому апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, ухвала
Приморського районного суду м. Одеси
від 15 липня 2014 року підлягає
скасуванню, а цивільна справа
поверненню до суду першої інстанції
для продовження розгляду заяви за
нововиявленими обставинами На
підставі викладеного та керуючись ст.
ст. ст. ст. 303, 304, 307, 311, 314, 315, 317, 365 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 15 липня 2014 року задовольнити
частково.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 15 липня 2014 року - скасувати.

Цивільну справу повернути до суду
першої інстанції для продовження
розгляду заяви за нововиявленими
обставинами

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та подальшому оскарженню
в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.І. Дрішлюк

М.В.
Процик

Є.С. Сєвєрова