Номер провадження 4-с/754/108/14
У Х В А Л А

Іменем України

23.10.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Маковецькій О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяви ОСОБА_1 на дії Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві, заінтересована
особа: Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Приватбанк",

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
скаргою на дії Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у місті
Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що
24.03.2014 року державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Клименко
О.О. було відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом від
24.05.2011 року, заява про примусове
виконання подана 19.03.2014 року. 09.03.2011 року
із прийняттям Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
виконавче провадження» та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» строки
пред'явлення виконавчих документів до
виконання було змінено. Статтею 22
даного Закону визначено, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення - протягом трьох
місяців; інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом. Отже, виконавчий лист, виданий
24.05.2011 року було прийнято до виконання
майже через 3 роки, що порушує термін
його дії та встановлені законодавством
строки прийняття виконавчого листа до
виконання. Заявник вважає дану
постанову про відкриття виконавчого
провадження незаконною, оскільки вона
винесена неправомірно, без дотримання
норм чинного законодавства, а тому
просить суд поновити строк на
оскарження до суду, пропущений у
зв'язку з оскарженням до начальника
ВДВС; визнати дії державного виконавця
Клименко О.О. незаконними та такими, що
порушують вимоги ЗУ «Про виконавче
провадження; скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження як
незаконну; відмовити стягувачу у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку з пропущенням строку в один рік
на подачу даного виконавчого листа до
примусового виконання.

В судовому засіданні представник
заявника вимоги скарги підтримав в
повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник Відділу ДВС Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
державний виконавець Ельбабаєв Б.Б. в
судовому засіданні з вимогами,
викладеними у скарзі, не погодився.
Пояснив, що державний виконавець
вчинив дії передбачені положенням
Закону України "Про виконавче
провадження", а тому підстав для
визнання їх незаконними немає.
Зазначив, що державний виконавець
здійснила технічну помилку щодо
строків прийняття виконавчого
документа до виконання.

Представник заінтересованої особи -
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПриватБанк» в
судовому засіданні просив суд винести
рішення згідно вимог чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає частовому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що
Деснянським районним судом м. Києва
було видано виконавчий лист № 2-2106/11 від
24.05.2011 року про стягнення солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
договором кредиту в розмірі 9371,85
доларів США, що за курсом НБУ становить
74583 грн. 03 коп., а також судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 750 грн.
91 коп. та оплаті ІТЗ в розмірі 120 грн.

24.03.2014 року державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Клименко
О.О. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-2106/11 виданий 24.05.2011 року про
стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість у розмірі 75453,94 грн.
Боржником у даному виконавчому
провадженні є ОСОБА_1 Документ вступив
у законну силу (набрав чинності) 18.04.2011
року, заява про примусове виконання
подана 19.03.2014 року.

Відповідно до постанови старшого
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Омельченко
О.О. про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 28.04.2012 року
при примусовому виконанні виконавчого
листа №2-2106 виданого 24.05.2011 року
Деснянським районним судом м. Києва про
стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів в
розмірі 75453,23 грн. (боржник - ОСОБА_1) було
вставлено, що згідно данних Київського
міського БТІ за боржником нерухомого
майна на праві власності не
зареєстровано, виходом державного
виконавця за адресою: АДРЕСА_1, майна, що
належить боржникові на праві приватної
власності не виявлено, про що складено
відповідний акт державного виконавця.
Встановити місце роботи боржника немає
можливості, оскільки ДПІ не надає
інформації про місце роботи фізичної
особи платника податків. Згідно
відповіді ДАІ за боржником
зареєстровано т.з. ВАЗ 1975 р.в. на який
державним виконавцем накладено арешт,
та оголошено в розшук. Ураховуючи
викладене, керуючись ст.50, 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем постановлено
виконавчий документ повернути
стягувачу. Виконавчий документ може
бути повторно пред'явлений для
виконання в строк до 28.04.2013 року.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч. 2 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «При
виконавче провадження» (зі змінами до
доповненням) державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону: 1)
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 1) посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; 2) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону України «При
виконавче провадження» визначено, що
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення. Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа
до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується. У разі повернення
виконавчого документа стягувачу у
зв'язку з неможливістю в повному
обсязі або частково виконати рішення
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення, а в разі повернення
виконавчого документа у зв'язку із
встановленою законом забороною щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника, - з
моменту закінчення дії відповідної
заборони.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до
виконання…. Про відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову
протягом трьох робочих днів, а за
рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Таким чином, в урахуванням викладеного
вище, зазначених положень Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчий лист №2-2106 виданий 24.05.2011
року Деснянським районним судом м.
Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
коштів в розмірі 75453,23 грн. міг бути
повторно пред'явлений для виконання в
строк до 28.04.2013 року, а оскільки заява
про примусове виконання подана
представником стягувача 19.03.2014 року,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення скарги в
частині скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
24.03.2014 року ВП №42605139.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Протягом судового розгляду стороною
заявника не було надано доказів
(зазначення обставин), які б давали
підстави суду дійти висновку про
обґрунтованість вимоги про визнання
дій державного виконавця Клименко О.О.
незаконними та такими, що порушують
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження», крім того, скаржником не
визначено які саме дії він просить
визнати незаконними в зв'язку з
порушенням Закону України «Про
виконавче провадження».

Вимога про відмову стягувачу у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку з пропущенням строку в один рік
на подачу даного виконавчого листа до
примусового виконання не підлягає
задоволенню з огляду на те, що заборона
стягувачу вчиняти дії, передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження", щодо виконання рішення
суду суперечить вимогам ст. 14 ЦПК
України, положенням Конституції
України та Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод; у триденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод, у разі оскарження постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій. Пропущений з поважних причин строк
для подання скарги може бути поновлено
судом.

Суд вважає посилання скаржника на
поважність пропуску строку для подання
скарги через намагання оскаржити дії
державного виконавця до Відділу ДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві
обґрунтованими, а тому є підстави для
поновлення даного строку судом.

Відповідно до ч.1 ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 15, 30, 62, 75, 202, 383-386 ЦПК України, ст.
5, 7,8, 19, 22, 23, 25, 25 Закону України "Про
виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 на дії Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у місті Києві, заінтересована
особа: Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Приватбанк"
задовольнити частково.

Скасувати постанову про
відкриття провадження ВП № 42605139 від 14
березня 2014 року про виконання
виконавчого листа № 2- 2106/11 виданого 25
травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ КБ "Приватбанк"
заборгованості і сумі 75453 гривні 94
копійки.

В задоволенні інших вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя