У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Остапчука Д.О.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7 про
стягнення неустойки (пені) в розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів на утримання доньки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кожен день
прострочення. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що за період з
березня 2011 по квітень 2012 року
відповідачем не сплачувалися аліменти
на утримання дитини, у зв'язку із чим
виникла заборгованість у розмірі 14 710, 39
грн. Враховуючи наявну заборгованість
відповідача по сплаті аліментів на
утримання дитини, позивач просила суд
стягнути з відповідача неустойку за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 32 672, 91 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
від 29 квітня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 19 березня 2014 року
вказане рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_6 пеню в розмірі 4 423
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду апеляційної інстанції
змінити та ухвалити нове рішення, яким
її позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що позивачем не доведено, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла з вини відповідача, розрахунок
суми заборгованості за аліментами,
наданий державним виконавцем,
визначений не з реальних доходів, які
отримував відповідач за оспорюваний
період, тому цей розрахунок не може
бути покладений в основу судового
рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, апеляційний суд виходив з
наявності підстав для звернення з
даним позовом, та сума пені має
нараховуватись у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен місяць окремо.

Проте повністю погодитись з такими
висновками апеляційного суду не можна
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 20 травня 2011 року
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_6 на
утримання дочки ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх
видів доходу щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 24 лютого
2011 року до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 8).

Відповідно до довідки відділу ДВС
Святошинського РУЮ м. Києва
заборгованість за аліментами станом на
01 травня 2012 року становить 14 710, 39 грн
(а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму (постанова Верховного
Суду України №6-81цс13 від 11 вересня 2013
року).

З роз'яснень, викладених у п. 22
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» вбачається, що
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Встановивши, що боржник має
заборгованість по сплаті аліментів,
апеляційний суд дійшов вірного
висновку щодо нараховування суми пені
за кожний місячний платіж окремо, проте
помилково обмежився лише місяцем, коли
боржник мав сплатити чергову суму
аліментів.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
апеляційний суд в порушення
ст.ст. 303, 315 ЦПК України, не надав
належної оцінки наявним у справі
доказам, зокрема, взявши до уваги
розрахунок позивача щодо неустойки
(пені) за несвоєчасну сплату аліментів,
не врахував правової позиції,
викладеної у постанові Верховного Суду
України №6-81цс13, не нарахував пеню за
кожен день прострочення, починаючи з
наступного місяця, який слідує за
місяцем в якому виникла заборгованість
по сплаті аліментів і до дня ухвалення
апеляційним судом рішення,
підсумувавши розміри нарахованої пені
за кожен із прострочених платежів та
визначивши її загальну суму.

Колегія суддів вважає, що рішення
апеляційного суду повинно бути
скасовано, а справа направлена на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
який повинен урахувати зазначене та
вирішити справу з урахуванням
викладених обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 19 березня 2014 року
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук