Справа №482/912/14-ц 03.11.2014 03.11.2014 03.11.2014
Провадження №22-ц/784/2807/14
Головуючий першої інстанції суддя :
Доповідач апеляційного суду: Галущенко
У Х В А Л А

Іменем
України

2014 р., листопада місяця, 03 дня
м. Миколаїв

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів
Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем -
Шпонарською О. Ю..

з участю:

відповідачки - ОСОБА_3

позивачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_3 на рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 08. 09. 2014 р., у справі за

позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 ( треті особи -
садове товариство «Авіатор» ( далі - СТ
«Авіатор», або - Товариство),
Новоодеська районна державна
адміністрація Миколаївської області (
далі- Адміністрація), виконком
Баловненської сільської ради
Новоодеського району Миколаївської
області ( далі - виконком Баловненської
сільради), відділ Держземагенства в
Новоодеському районі Миколаївської
області ( далі - відділ Держземагенства)
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, визнання
державного акту на на право приватної
власності на землю недійсним,
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

встановила:

13.05.2014 р. ОСОБА_4 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 ( треті особи - СТ
«Авіатор», Новоодеська
держдміністрація, виконком
Баловненської сільради, відділ
Держземагенства) про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою,
визнання державного акту на право
приватної власності на землю
недійсним, відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що вона є
членом СТ «Авіатор» та являється
власником садового будинку і
земельної ділянки площею 0, 0400 га. по
АДРЕСА_1 в межах території Товариства.

Рішенням загальних зборів
Товариства від 21.09.2013 р. №5 та рішенням
правління товариства СТ «Авіатор» № 6
від 21.09.2013 р. їй додатково виділена у
користування земельна ділянка площею 0,
0100 га. ( одна «сотка»), яка розташована
між належною їй на праві власності
земельною ділянкою та ділянкою по
АДРЕСА_2 для розміщення свердловини і
вирощування сільгоспкультур.
Відповідач не приймалася у члени
Товариства, але являючись власником
сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_2
(у її правовстановлюючих документах
помилково зазначено: АДРЕСА_3) на
підставі рішення суду, самовільно
захопила передану у користування
земельну ділянку чим порушила її
права, як члена Товариства, завдавши їй
майнової та моральної шкоди.

Посилаючись на неправомірність
цих дій та незаконність виданого
ОСОБА_3, державного акту позивачка
просила про усунення перешкод шляхом
повернення у користування земельну
ділянку площею 0,0100 га. визнати
недійсним виданий відповідачці
державний акт, зобов'язати її
виготовити новий та відшкодування за
її рахунок майнову шкоду у розмірі 1570
грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 08. 09. 2014
р. постановлено про часткове
задоволення позовних вимог.

Цим рішенням постановлено про
усунення перешкод шляхом відновлення
стану цієї земельної ділянки та
повернення її у власність Товариства. З
відповідачки на користь позивачки
стягнуто 1000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог
відмовлено.

Постановлено також про
розподіл судових витрат шляхом
стягнення з ОСОБА_3 на користь
позивачки судових витрат у розмірі 654
грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі
відповідачка ставить питання про
скасування рішення та ухвалення нового
про відмову у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на
необгрунтованість висновків суду та
порушення норм матеріального права.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення в межах,
визначених ст.. 303 ЦПК України, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з положеннями ст. 1 ЦК та
приписами ст. 8 ЦПК України спори, що
виникають між суб'єктами цивільних
правовідносин вирішуються відповідно
до актів цивільного законодавства,
статутів цих суб'єктів та договору.

СТ «Авіатор» є непідприємницьким
товариством правовий статус якого
згідно з вимогами ст. 87 ЦК визначаються
його статутом.

Членство у цьому товаристві
засновується на цивільно-правовій
угоді, яка укладається відповідно до
приписів п.3.2 Статуту, з подальшим
прийняттям рішення та затвердження
його загальними зборами.

Після прийому у члени товариства
кожному садоводу видається членська
книжка, в яку заносяться дані про площу
земельної ділянки, розмір та сплату
членських внесків та інші відомості.

Відповідно до приписів п.2.2- 2.10
Статуту лише член товариства має право
на отримання земельної ділянки у
користування та подальшу її
приватизацію з отриманням
відповідного державного акту.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання сторонами в
момент його вчинення вимог, які
встановлені ч.1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України.

Частиною першою ст. 203 ЦК
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3
ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України,
особа, яка вимагає визнання угоди
недійсною повинна довести факт
порушення своїх прав та інтересів.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_3. не приймалася у члени
товариства , але володіє наданою її
батьку ОСОБА_5 на підставі рішення
Баловненської сільської ради № 9 від
28.01.1997 р. земельною ділянкою АДРЕСА_2
площею 0,0400 га. та побудованим на ній
садовим будиночком з
господарсько-побутовими спорудами, в
порядку спадкування за законом на
підставі рішення Новоодеського
районного суду від 14.05.2013 р.

Із схеми номерації розподілених у
товаристві земельних ділянок між його
членами вбачається, що на вул.. Дачній
облік земельних ділянок починається
від номера 71 та закінчується номером 87.

Тобто така, запроваджена з часу
заснування, номерація земельних
ділянок у товаристві виклює можливість
обліку земельних ділянок на цій вулиці
під номером 11.

Позивачка стала власником
земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 0, 0400
га. у товаристві на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6
від 23.06.2008 р.

В подальшому їй за рішенням
загальних зборів та правління від
21.09.2013 р. надана у користування земельна
ділянка площею 0,0100 га. для улаштування
свердловини та вирощування
сільгоспкультур.

Зазначена земельна ділянка
розташована поряд із земельною
ділянкою АДРЕСА_2.

Даними кадастрової зйомки
підтверджено, що у фактичному
користуванні відповідачки перебуває
земельна ділянка площею 0, 0503 га.

Правовстановлюючого документу,
який би підтверджував право власності
чи право користування ОСОБА_3
надлишками землі, матеріали справи не
містять.

Таким чином доведено, що частиною
земельної ділянки з розташованою на
ній свердловиною, що належить
позивачці, відповідачка користується
неправомірно.

При цьому відповідачка не
оскаржувала у встановленому законом
порядку правомірність надання
товариством цієї земельної ділянки у
користування позивачки.

Суд повно та всебічно дослідив
зазначені обставини, дав належну
юридичну оцінку наданим доказам і
прийшов правильного висновку про
наявність підстав для усунення
перешкод у користуванні земельної
ділянки та повернення її законному
власнику.

В частині відмови у задоволенні
позовних вимог рішення не оскаржується
і за таких обставин, його законність в
цій частині, колегією суддів не
обговорюється.

Що стосується висновків суду про
стягнення моральної шкоди, то його
ухвалено судом на підставі достовірних
доказів, які свідчать про те, що шкоди
завдано внаслідок моральних страждань
позивачки з приводу порушення її прав
користувача земельної ділянки та
неможливість користування
свердловиною для задоволення потреб
садоводства.

Її розмір визначено судом з
врахуванням обставин правопорушення з
боку відповідачки, ступеню її вини,
глибини та тривалості моральних
страждань, вимог розумності та
справедливості.

Доводи апеляційної скарги
відповідачки про те, що вона не
порушувала права позивачки не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються достовірними доказами,
яким суд дав належну юридичну оцінку і
які свідчать про те, що саме внаслідок
неправомірних перешкод з боку ОСОБА_3,
позивачка позбавлена можливості
вільно користуватися переданою їй у
користування земельною ділянкою
площею 0,0100 га.

При цьому правомірність надання
земельної ділянки у користування
позивачки відповідачка не оспорює.

Доводи щодо набуття права
власності на земельну ділянку АДРЕСА_3
також не заслуговують на увагу,
оскільки суд дійшов вірного висновку
про те, що такий номер присвоєно
органом земельних ресурсів помилково,
але це не впливає на обгрунтованість
позовних вимог та висновки суду,
оскільки фактично відповідачка займає
земельну ділянку на АДРЕСА_2 і саме вона
створює перешкоди позивачці, земельна
ділянка якої межує із земельною
ділянкою відповідачки.

Інші доводи також не можуть бути
враховані при апеляційному перегляді,
оскільки не спростовують висновків
суду.

Наведене не дає підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
-відхилити, а рішення Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 08. 09. 2014 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але з цього часу на протязі двадцяти
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
О.І. Галущенко

Судді:
Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова