ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 листопада 2014 року
Справа № 174/989/14-ц

п/с № 2/174/487/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини та
матері дитини до досягнення дитиною
трирічного віку,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 13
жовтня 2014 року, позивачка зазначила, що
шлюб між нею та відповідачем був
укладений та зареєстрований 08 травня
2014 року відділом державної РАЦС
реєстраційної служби Вільногірського
міського управляння юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 36. В шлюбі з відповідачем у них
народилась спільна дитина - донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на цей час
зареєстрована та мешкає разом з нею за
вказаними вище адресами та фактично
перебуває на її утриманні.

Однак, на цей час, вони з відповідачем
мешкають окремо один від одного та
відповідач добровільно участі в
утриманні дитини не приймає і їй коштів
для цих цілей не надає без поважних на
те причин. Вона на цей час не працює в
зв'язку із перебуванням у відпустці по
догляду за дитиною до досягненню нею
трирічного віку. На дитину вона отримує
щомісячно державну грошову допомогу в
розмірі, визначеному законодавством, з
чого й складається весь її дохід.
Будь-яких інших виплат на їхню з
відповідачем дитину вона не отримує,
інших доходів, крім державної допомоги
на дитину, вона не має, банківських
рахунків, земельних ділянок,
нерухомого майна та транспортних
засобів вона також у власності не має.

Відповідно до ст. 180 СК України,
відповідач, як батько дитини, повинен
нести витрати на її утримання та
надавати їй для цих цілей матеріальну
допомогу. Так само, відповідно до вимог
ст. 75 СК України, вона також має право на
грошову допомогу від відповідача у
вигляді аліментів до досягнення
дитиною трирічного віку, оскільки
розмір її доходу менший від
прожиткового мінімуму, встановленого
діючим законодавством України.

Будь-які причини, що унеможливлюють або
звільняють відповідача від обов'язку
щодо сплати аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та на її
утримання, на цей час відсутні. Стан
здоров'я відповідача дозволяє
утримувати з нього аліменти. Також їй
відомо, що відповідач інших
неповнолітніх дітей не має. Інших
виплат, про що їй достовірно відомо від
самого відповідача, в тому числі й
аліментних, за виконавчими листами на
будь-чию користь на цей час відповідач
не здійснює та з нього примусово
зазначені виплати не стягуються.

Їхня з відповідачем дитина за станом
свого здоров'я на «Д» обліку в медичних
закладах міста та області не перебуває.

На підставі зазначеного та відповідно
до вимог ст.ст. 75, 77, 180, 182 СК України,
позивачка прохає:

1. Стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення дитиною повноліття, у
розмірі 14 частини з усіх видів доходів
відповідача, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

2. Стягнути з відповідача на її користь
аліменти на її утримання до виповнення
дитині трьох років, у розмірі 16 частини
з усіх видів доходів відповідача, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для працездатних осіб.

3. Допустити до негайного виконання
рішення суду про стягнення з
відповідача аліментів в межах суми
платежу за один місяць.

4. Стягнути з відповідача на її користь
понесені нею витрати, пов'язані із
наданням їй юридичної допомоги
адвокатом в розмірі 150 грн.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги та їх обгрунтування
підтримала в повному обсязі. З її
додаткових пояснень витікає, що
відповідач перебуває на обліку в
центрі зайнятості як безробітний,
проте державної допомоги протягом
місяця вже не отримує, має дохід
близько 1 тис. грн. від тимчасових
заробітків, без оформлення трудової
книжки. Він провідує дитину, гуляє з
нею, але матеріальної допомоги на
утримання дитини та самої позивачки не
надає. Позивачка отримує близько 1500
грн. державної допомоги на дитину та на
себе до досягнення дитиною трирічного
віку.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи за
його відсутності та заперечень проти
позову не надав, проте сам був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання належним чином.
Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК
України, та враховуючи відсутність
заперечень з боку позивача проти
винесення заочного рішення у справі,
суд на місці ухвалив - розгляд справи
проводити заочно, за відсутності
відповідача, який не з'явився в судове
засідання без поважних причин.

Згідно копії свідоцтва про народження,
ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її
батьками зазначені сторони.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 уклали шлюб 08 травня 2014 р.,
актовий запис № 36 відділу ДРАЦС
Вільногірського МУЮ Дніпропетровської
області.

Згідно копії паспорта громадянки
України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
зареєстрована за місцем проживання
АДРЕСА_1.

Згідно довідки про склад сім'ї, з ОСОБА_1
зареєстровані за місцем проживання
АДРЕСА_1:

син - ОСОБА_4, 2009 р. н., дочка ОСОБА_3, 2014 р.
н., співмешканець її матері - ОСОБА_5, 1939
р. н., син співмешканця - ОСОБА_6, 1972 р. н.

Згідно квитанції від 10.10.2014 р. позивачка
сплатила адвокату ОСОБА_7 150.00 грн. за
юридичну допомогу.

Згідно довідки адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Дніпропетровській області, від 22.10.2014
р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований
за місцем проживання в АДРЕСА_2.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникають із
факту невиконання встановленого
законом обов'язку батьком дитини щодо
участі в утриманні спільної дитини та
щодо утримання матері дитини до
досягнення дитиною трирічного віку.

Суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну дитину, доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
з позивачкою та перебуває на її
утриманні, власних доходів не має, при
цьому позивачка і дитина мають
задовільний стан здоров'я, оскільки про
інше дані відсутні. Доходи позивачки
складаються з державної допомоги в
зв'язку з народженням дитини та по
догляду за дитиною у віці до 3 років.
Також позивачка має на утриманні
дитину, сина ОСОБА_4, 2009 р. н., від іншого
шлюбу.

Відповідач не працевлаштований,
перебуває на обліку в центрі
зайнятості як безробітний, проте
державну допомогу не отримує, має дохід
з тимчасових заробітків, близько 1 тис.
грн., проте коштів позивачці на
утримання спільної дитини та коштів на
утримання самої позивачки не надає, має
задовільний стан здоров'я, інших виплат
за виконавчими листами він не
здійснює, інших непрацездатних осіб на
утриманні не має.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд
приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК
України, стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, позивача та
відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) одного із батьків, з
якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ч.ч.1,2,4,6 ст. 84 СК України, право на
утримання має дружина, з якою проживає
дитина у віці до трьох років,
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу. Право
на утримання має дружина, з якою
проживає дитина, і в разі розірвання
шлюбу. Згідно ч.2 ст.91 Сімейного кодексу
України, жінка і чоловік, які не
перебувають у шлюбі між собою, мають
право на утримання в разі проживання з
нею, ним їхньої дитини, відповідно до
частини другої-четвертої статті 84 та
статей 86 і 88 цього Кодексу.

Суд доходить висновку, що будь-які
причини, що унеможливлюють або
звільняють відповідача від обов'язку
щодо сплати аліментів на утримання
дитини та дружини, на цей час відсутні,
ніяких заперечень проти позовних вимог
він не надав. Стан здоров'я відповідача,
розмір його доходів дозволяють йому
працювати та сплачувати аліменти на
утримання дитини, із розрахунку ?
частини його доходу. Окрім того,
відповідач, має можливість надавати
матеріальну допомогу позивачці, на
утримання її самої, до досягнення
дитиною віку трьох років, сплачуючи
аліменти у розмірі 1/6 частини свого
доходу. Суд вважає, що розмір аліментів,
що був визначений позивачкою,
відповідає вимогам справедливості на
розумності.

Приймаючи до уваги обґрунтування
позову позивачкою, відсутність
заперечень проти позову з боку
відповідача, оцінивши в сукупності та
взаємозв'язку всі представлені та
досліджені в судовому засіданні
докази, керуючись законом, суд доходить
висновку про задоволення позову в
повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд дійшов висновку про
покладення судових витрат на
відповідача, відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір»,
стягнувши з нього в дохід держави
України судовий збір - 243.60 грн., за
задоволені майнові вимоги (стягнення
аліментів), та на користь позивачки -
150.00 грн., для відшкодування судових
витрат, в виді оплати юридичної
допомоги адвоката.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 169, 212-215, 222-233, 292-294, 367 ч.1 п.1 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8,
уродженця м. Вільногірська,
Дніпропетровської області,
зареєстрованого за місцем проживання
АДРЕСА_2, не працевлаштованого, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки
м. Вільногірська, Дніпропетровської
області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за
місцем проживання АДРЕСА_1, аліменти на
утримання дитини, доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи стягнення з дати подачі
позову до суду, тобто, з 13 жовтня 2014
року, і до дня досягнення дитиною
повноліття, та аліменти - на утримання
самої ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини його
заробітку (доходу), щомісячно,
починаючи стягнення з дати подачі
позову до суду, тобто, з 13 жовтня 2014 р.,
до досягнення дитиною, донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
України судовий збір - 243.60 грн., за
задоволену майнову вимогу про
стягнення аліментів, та на користь
ОСОБА_1 - 150.00 грн., для відшкодування
судових витрат, в виді оплати юридичної
допомоги адвоката.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу його проголошення, надіслати
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення сторонам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.