Дата документу 04.09.2014
Справа № 334/5967/14-ц
Провадження № 6/334/646/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого – судді Козлової Н.Ю.

при секретарі – Єфремовій Д.Ю.,

розглянув у судовому засіданні подання
начальника Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про примусове проникнення в
приміщення боржника юридичної особи
ТОВ «Тріумф-авто»,

встановив:

Начальник Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про примусове проникнення в приміщення
боржника юридичної особи ТОВ
«Тріумф-авто» за адресою: АДРЕСА_1, з
метою опису та арешту майна на яке
можливо звернути стягнення.

В поданні зазначено, що з 05.07.2012 року у
Ленінському ВДВС ЗМУЮ перебуває
зведене виконавче провадження № 847 про
стягнення з ТОВ «Тріумф-авто» на
користь Державної комунальної
власності суми боргу. 05.07.2012 року
державним виконавцем винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 33266281 (наказ № 5009/1045/12
виданий 25.05.2012 року Господарським судом
про стягнення з ТОВ «Тріумф-авто» 11418,72
гривень). ВП № 33266384 (наказ № 5009/1045/12
виданий 25.05.2012 року Господарським судом
про стягнення з ТОВ «Тріумф-авто» 358523,40
гривень). ВП № 33249772 (наказ № 5009/1045/12
виданий 25.05.2012 року Господарським судом
про стягнення з ТОВ «Тріумф-авто» 7316,52
гривень). ВП № 33601103 (наказ № 5009/1045/12
виданий 25.05.2012 року Господарським судом
про стягнення з ТОВ «Тріумф-авто» 7316,62
гривень).

08.08.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника, яку направлено сторонам
виконавчого провадження до відома та
до ВДАІ м. Запоріжжя для виконання.

Державним виконавцем зроблені запити
до органів, що реєструють право
власності з метою виявлення рухомого
та нерухомого майна, що належить на
праві власності боржникові. З
відповідей вбачається, що боржник не
має будь-якого рухомого або нерухомого
майна, на яке можливо звернути
стягнення. Але державному виконавцю
стало відомо, що ТОВ «Тріумф-авто»
значиться за адресою: АДРЕСА_1. При
виході за юридичною адресою боржника
було встановлено, що вищевказана
квартира є приватним житлом, мешканці
якого дверей не відчинили, доступу до
приміщення не надали. За їх словами
ніяке Товариство за даною адресою не
зареєстровано. Потрапити до приміщення
державному виконавцю не вдалося.

Таким чином, примусове виконання
рішення суду стало неможливим у зв'язку
з відсутністю доступу до помешкання
боржника з метою опису та решту майна
на яке можливо звернути стягнення.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.30 Конституції
України не допускається проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку
інакше, як за вмотивованим рішенням
суду.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння
боржника-фізичної особи або особи, у
якої знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб, або дитина, щодо якої є
виконавчий документ про її відібрання,
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право безперешкодно входити до
приміщень і сховищ, що належать
боржникам або зайняті ними, проводити
огляд зазначених приміщень і сховищ, у
разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища.

Із матеріалів подання вбачається, що
виконавче провадження було відкрите на
підставі наказу № 5009/1045/12 виданий 25.05.2012
року Господарським судом про стягнення
з ТОВ «Тріумф-авто» на користь
Державної комунальної власності борг у
сумі 384575,26 гривень.

При виході за юридичною адресою
боржника, а саме: АДРЕСА_2, було
встановлено, що вищевказана квартира є
приватним житлом, мешканці якого
дверей не відчинили, доступу до
приміщення не надали. За їх словами
ніяке Товариство за даною адресою не
зареєстровано. Потрапити до приміщення
державному виконавцю не вдалося.

Як вбачається з подання, державним
виконавцем було направлено запит про
наявність належного ТОВ «Тріумф-авто»
нерухомого майна. З відповіді наданої з
Державної Реєстраційної служби
вбачається, що у ТОВ «Тріумф-авто»
нерухоме майно відсутнє. Тобто,
квартира АДРЕСА_3 не належить ТОВ
«Тріумф-авто».

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, ніхто не
може зазнавати безпідставного
посягання на недоторканність свого
житла. При здійсненні своїх прав і
свобод кожна людина може зазнавати
тільки таких обмежень, які встановлені
законом виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві.

Крім того, державним виконавцем не
надано жодного доказу ухилення
боржника від виконання судового
рішення.

Питання про примусове проникнення до
житла повинно вирішуватися не інакше
як шляхом прийняття вмотивованої
ухвали суду з додержанням принципу
верховенства права.

Таким чином, проаналізувавши та
дослідивши матеріали подання, суд
приходить до висновку, що подання
начальника Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про примусове проникнення в
приміщення боржника юридичної особи
ТОВ «Тріумф-авто» не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
примусове проникнення в приміщення
боржника юридичної особи ТОВ
«Тріумф-авто» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Н.Ю.Козлова