Справа № 450/3226/13
Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3534/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді- Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Пстомитівського
районного суду Львівської області від
24 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. З посиланням на ст.ст. 16, 526, 599
ЦК України позивач просив ухвалити
рішення, яким звернути стягнення на
предмет іпотеки за Договором іпотеки
від 28.03.2008 року, укладеного між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_2, а саме земельну
ділянку, площею 0,2020 га, що знаходиться у
с. Шоломинь Пустомитівського району
Львівської області, що належить ОСОБА_2
на праві приватної власності в рахунок
заборгованості по Кредитному договору
№38/161/08-Ф від 28.03.2008 року в сумі 70 765, 15
дол. США, що в еквіваленті становить 565
625, 84 грн., застосувавши процедуру
реалізації майна з прилюдних торгів у
межах виконавчого провадження.
Стягнути суму сплаченого судового
збору в розмірі 3 219, 00 грн.

Заочним рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 213 року
позов задоволено. Звернуто стягнення
на предмет іпотеки за іпотечним
договором, укладеним 28.03.2008 року між ВАТ
КБ «Надра» правонаступником прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_2, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№38/161/08-Ф від 28.03.2008 р. укладеного між
банком та ОСОБА_2 в розмірі 70765,15 доларів
США, що в загальній сумі, в гривневому
еквіваленті становить 565625,84 грн., а саме
на нерухоме майно, земельну ділянку
площею 0,2020 га, що знаходиться у с.
Шоломинь Пустомитівського району
Львівської області, передану для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, кадастровий
номер :02:003:00028.

Встановлено спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів, у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням Закону
України «Про іпотеку».

Встановлено початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій у відповідності до ст. 58 Закону
України „Про виконавче провадження".

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний Банк «Надра» понесені
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 3441,00 грн. ( три тисячі
чотириста сорок одна гривня).

Рішення суду, після залишення ухвалою
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 27 березня 2014
року заяви ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення без задоволення, в
загальному порядку оскаржив
відповідач. Вважає його незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права при неповно
з»ясованих обставинах, що мають
значення для справи.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити. В обґрунтування
вимог покликається на те, що судом
проігноровано ту обставину, що
розрахунок суми заборгованості не
відповідає умовам Кредитного договору
№38/161/08-Ф від 28.03.2008 року, укладеного між
сторонами. Не призначення справи до
розгляду справи в загальному порядку
призвело до неможливості ініціювати
проведення економічної експертизи, для
визначення правильності розрахунків
та подачі у суді першої інстанції заяви
про застосування строків позовної
давності. Судом не було досліджено
строки виконання зобов'язань як по тілу
кредиту так і сплатою відсотків за
користування кредитом, та не
застосовано наслідки спливу позовної
давності. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік і включення
для обрахування пені прострочених
платежів, які мали місце поза межами
позовної давності до основної вимоги,
не ґрунтується на вимогах закону. Разом
з тим, суд першої інстанції не врахував,
що накладення штрафу та пені
обмежується останніми 12 місяцями.

Апелянт тричі не з»вився в судове
засідання при розгляді справи за
апеляційною скаргою, в тому числі двічі
без повідомлення причин неявки. В
останнє судове засідання не з»явився
також представник позивача без
повідомлення причин. За таких обставин
колегія суддів вважає можливим
продовжувати розгляд справи у
відсутності учасників процесу, що
відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК
України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України - фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
засобу не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. При цьому
кожна із сторін зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законим є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
в повній мірі таким вимогам в повній
мірі не відповідає.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги банку,
судом враховано, що згідно ст.1154 ЦК , за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що 28.03.2008 р. між ПАТ «КБ
«Надра» та відповідачем укладено
кредитний договір №38/161/08-Ф, відповідно
до якого ОСОБА_2 отримав кредит в
розмірі 45584,62 доларів США, строком до
28.03.2028 р., зі сплатою процентів у порядку
та розмірах, встановлених у кредитному
договорі.

28.03.2008 р. в забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору
№38/161/08-Ф від 28.03.2008 р. між ВАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки,
згідно якого останній передав позивачу
в іпотеку власне майно, а саме земельну
ділянку площею 0,2020 га, що знаходиться у
с. Шоломинь Пустомитівського району,
передана для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель,
кадастровий номер :02:003:00028.

Договір іпотеки посвідчений приватним
нотаріусом Пустомитівського районного
нотаріального округу 28.03.2008 р. та нею
накладено заборону відчуження
вказаного об'єкту. Відповідно до п.1.2.
договору іпотеки визначена сторонами
вартість предмету іпотеки складає
251382,00 грн.

Згідно п.4.3.3 кредитного договору
відповідач зобов'язався своєчасно
погашати суму кредиту та сплачувати
відсотки за користування кредитом в
порядку і строки, визначені в
кредитному договорі.

Судом враховано, що у відповідності до
ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства. Та що
згідно ч.1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Суд правильно встановив дійсні
обставини і з»ясував, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе обов'язків в нього
виникла заборгованість по кредитному
договору №38/161/08-Ф від 28.03.2008 р., яка
станом на 19.11.2012 року за даними
розрахунку заборгованості надану
позивачем по вищевказаному кредитному
договору така становить 70765,15 дол. США,
що в гривневому еквіваленті становить
565625,84 грн. Вимога позивача направлена
31.01.2013 року відповідачу з пропозицією
виконати взяті на себе зобов'язання,
прете останній не виконана, що зумовило
звернення до суду з позовом 11вересня
2013 року про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
вказаної суми заборгованості
нарахованої на 19.11.2012 року.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про
іпотеку», іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язань нерухомим
майном, що залишається у володінні ті
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
не виконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього божника у
порядку встановленому цім законом.

Згідно з п.1.3 кредитного договору за
користування кредитом позичальник
зобов'язаний сплати банку відповідну
плату. У відповідності до п.1.3.1
кредитного договору для розрахунку
відсотків за користування кредитом
використовується кредитна ставка у
розмірі, який визначений сторонами
договору та складає 12,89 відсотків
річних.

Відповідно до п.5.3. кредитного договору
у разі порушення відповідачем вимог
п.4.3 за виключенням п.п.4.3.3, 4.3.4
кредитного договору, відповідач
зобов'язаний сплатити позивачу штраф у
розмірі 10% від суми кредиту, визначеної
у п.1.1. цього договору, за кожен випадок.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
божником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною третьою статті 33 ЗУ «Про
іпотеку» передбачено, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі: рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Частиною 3 ст. 37 ЗУ «Про іпоетку»
визначено, що Іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності.

З врахуванням означенх норм
матеріального права суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
відповідно до ч. 1 ст. ЗЗ ЗУ «Про
іпотеку», іпотекодержатель - позивач
набув право задовольнити свої вимоги
за основним зобов'язанням: кредитним
договором № 38/161/08-Ф від 28.03.2008 року
шляхом звернення стягнення на передане
в іпотеку нерухоме майно, а саме
земельну ділянку площею 0,2020 га, що
знаходиться у с . Шоломинь
Пустомитівського району Львівської
області передана для обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, кадастровий номер
:02:003:00028.

Вирішуючи спір суд не звернув уваги на
те, що позов пред»явлено 11 вересня 2013
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок боргу за
кредитним договором, сума якого
обрахована станом на 19.11.2012 року і не
вказав у резолютивній частині рішення
суми платежів , які складають суму
боргу.

Поза увагою суду залишилась та
обставина, що позивачем не надано
доказів в підтвердження нарахування 280
доларів США як суми заборгованості
по донарахованим відсоткам.

На вимогу суду апеляційної інстанції
банком надано три розрахунки
нарахованої суми боргу позивачу та в
кінцевому не доведено обґрунтованість
цієї суми, що необхідно врахувати при
розгляді справи.

Враховуючи ухвалення у справі
заочного рішення, відповідач не мав
можливості заявити про застосування
строку позовної давності, а тому
колегія суддів в цій частині частково
погоджується з обґрунтованістю
апеляційної скарги і вважає, що з
врахуванням її мотивів такий строк
необхідно застосувати до сум
нарахованої пені по кредиту та пені по
відсоткам.

Оскільки банком нараховано суму
заборгованості станом на 19.11.2012 року , а
позов пред»явлено 11 вересня 2013 року, то
до стягнення пеня підлягає за період що
передував року до звернення до суду,
однак станом на 19.11.2012 року, тобто з
11.09.2012 року по 19.11.2012 року. Враховуючи
надану банком роздруківку про рух
коштів за спірний період по кредитному
договору, відповідно за вказаний
період сума пені по кредиту становить
167 грн. 37 коп. та пені по прострочених
відсотках 416 грн. 83 коп.

Інші мотиви апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду. Зазначаючи про безпідставне
нарахування суми заборгованості
відповідач не надав суду свого
розрахунку суми боргу та доказів
належного виконання умов договору.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає до задоволення частково.

Рішення суду першої інстанції
необхідно змінити в частині
визначеного судом розміру суми
заборгованості за спірний період,
ухвалити про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок виконання
умов кредитного договору з врахуванням
суми пені по тілу кредиту та відсоткам,
нарахованої в межах року та за
виключенням суми заборгованості по
донарахованим відсоткам, виклавши
відповідним чином резолютивну частину
рішення.

Керуючись ст. ст.303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, п. 3
ч.1 ст. 309, 313 , ч. 2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 24 грудня 2013
року в частині звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором №38/161/08-Ф від
28.03.2008 року, укладеного між банком та
ОСОБА_2 в розмірі 70 765,15 дол. США, що в
загальній сумі, в гривневому
еквіваленті становить 565 625, 84 грн.
змінити, зменшивши розмір
заборгованості за кредитним договором
з 70 765, 15 дол. США на 69 133, 71 дол. США,
виклавши другий абзац резолютивної
частинами в наступній редакції -
звернути стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором, укладеним
28.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра»
правонаступником прав та обов'язків
якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2, в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №38/161/08-Ф від 28.03.2008
року, укладеного між банком та ОСОБА_2,
що станом на 19 листопада 2012 року
становить 69133, 71 дол. США і включає в
себе 43 484, 71 дол. США заборгованості по
кредиту, що еквівалентно до курсу НБУ
становить 347573 грн. 29 коп., 21 397, 71 дол. США.
заборгованості по процентах, що
еквівалентно по курсу НБУ 171 031 грн. 90
коп., 4 458 дол. США штрафу, що
еквівалентно до курсу НБУ 36435 грн. 77
коп., пені по кредиту в сумі 20,94 дол. США,
що в гривневому еквіваленті становить
167 грн. 37 коп. та пені по прострочених
відсотках в сумі 52,15 дол. США, що в
гривневому еквіваленті становить 416
грн. 83 коп., що в загальній сумі, що в
гривневому еквіваленті становить 555 625
грн. 16 коп.

В решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржене у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий

Судді