Справа № 433/1209/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014 року,Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у с.м.т. Троїцьке матеріали
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов вищезазначений позов,
в обґрунтування якого зазначено, що 17
листопада 2012 року між позивачкою та
відповідачем відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Троїцького районного управління
юстиції у Луганській області
зареєстровано шлюб під актовим записом
№ 51. Від вказаного шлюбу вони мають
дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка
вказує, що їх шлюб розпався через
несумісність характерів, наявність
протиріч та різні погляди на життя.
Вона та відповідач проживають окремо. В
подальшому збереження шлюбу між
відповідачем та позивачкою на думку
останньої не можливе, так як вказане
суперечить її інтересам. Позивачка
просить суд розірвати шлюб, прізвище
після розірвання шлюбу залишити
шлюбне.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, просила справу розглянути
без її участі, позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заяву про визнання
позовних вимог та розгляд справи без
його участі.

Дослідивши та проаналізувавши докази
по справі, суд встановив наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_2 сторони з 17 листопада 2012 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Шлюб було зареєстровано відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Троїцького районного управління
юстиції у Луганській області. Згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
від вказаного шлюбу сторони мають
дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб
розривається судом, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їх права, а також
права їх дітей.

Відповідно до ст.16 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року чоловіки і жінки користуються
однаковими правами щодо одруження під
час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною
припинення шлюбно-сімейних відносин
являється те, що між сторонами
втрачено почуття любові одне до
одного. Сім'я розпалася та існує
формально. Оскільки подальше спільне
проживання подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін,
шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. Шлюб - це сімейний союз, при
цьому слово «сімейний» засвідчує, що
шлюб створює сім'ю, а слово «союз»
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує
стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Для
поваги до права дружини або чоловіка
на пред'явлення вимоги про розірвання
шлюбу потрібен прояв другим з подружжя
власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та
звернулася до суду з цим позовом,
наполягає на розірванні шлюбу.
Збереження шлюбу можливе на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги,

взаємодопомоги та підтримки, тобто на
тому, що є моральною основою шлюбу, а
позивачка не має намір зберігати шлюб
з відповідачем. Суд вважає, що причини,
що спонукають позивачку наполягати на
розірванні шлюбу є обґрунтованими і
подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б її
інтересам, що має істотне значення,
внаслідок чого шлюб підлягає
розірванню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Післяшлюбне прізвище позивачки слід
визначити як ОСОБА_1, так як позивачка
не ставить питання про зміну її
прізвища на дошлюбне.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК
України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити у
повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який було зареєстровано 17 листопада 2012
року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Троїцького
районного управління юстиції у
Луганській області під актовим записом
№ 51.

Позивачці після розірвання шлюбу
прізвище визначити - ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним
законної сили направити до відділу
реєстрації актів цивільного стану
Троїцького районного управління
юстиції Луганської області, для
виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається згідно розпорядження ВССУ №
2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення
територіальної підсудності справ» в
апеляційному суді Харківської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя