Справа 235/4494/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Красно армійський
міськрайонний суд Донецької області у
складі

головуючої - судді
Величко О.В.,

при секретарі
Соболь О.С.

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача
ОСОБА_2

за участю представника відповідача
ОСОБА_3

за участю представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Красноармійську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на ? частину квартири,-

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_1 про визнання права
власності на ? частину квартири. В
обґрунтування своїх позовних вимог
вказала, що 22.02.1997 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем
ОСОБА_3 Від шлюбу мають неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2013
року шлюбні відносини між нею та
відповідачем були припинені. За період
перебування в шлюбних відносинах вони
придбали квартиру АДРЕСА_1 Квартира
зареєстрована на ім»я відповідача,
ринкова вартість згідно звіту
оцінювача складає 227300 грн. В останній
час між нею та відповідачем склалися
неприязнені стосунки, у зв»язку з чим
вирішити поділ квартири в
добровільному порядку є неможливим.
Позивачка, звертаючись до суду, просить
визнати сумісною спільною власністю
подружжя квартиру АДРЕСА_1 та поділити
вищезазначене майно між нею та
відповідачем, визнавши за нею право
власності на ? частину квартири та за
відповідачем визнати право власності
на ? частину квартири. Просить також
стягнути з відповідача на її користь
понесені судові витрати: судовий збір у
розмірі 1136,50 грн. та витрати на послуги
оцінювача у сумі 1000 грн.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, наполягала
на їх задоволенні.

Представник позивачки ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, а саме в частині поділу
квартири АДРЕСА_1 визнав повністю, в
частині стягнення судових витрати
позовні вимоги не визнав, оскільки
вважав, що спір можливо було вирішити у
добровільному порядку.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення судових витрат.

Суд, заслухав пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи і
перевіривши їх доказами, вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України
кожна із сторін зобов»язанна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір.

В судовому засіданні встановлено,
що 22.02.1997 року між позивачкою та
відповідачем був укладений шлюб,
зареєстрований Матусівською сільською
Радою Черкаської області 22.02.1997 року,
актовий запис № 8 ( а.с.9).

29.06.1999 року сторонами була
придбана квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі
продажу від 29.06.1999 року, засвідчений
державним нотаріусом Першої
Красноармійської державної
нотаріальної контори ( а. с. 4-5).

Судом встановлено, що з серпня 2013
року між позивачкою та відповідачем
склалися неприязне ні стосунки,
фактично припинились шлюбні відносини,
проте сторони залишаються проживати в
спірній квартирі.

Набуття майна за час шлюбу створює
презумпцію виникнення права спільної
сумісної власності. Це означає, що ні
дружина, ні чоловік не зобов2язані
доводити наявність права спільної
сумісної власності на майно, набуте у
шлюбі. Відповідно до ст. 60 СК України
воно вважається таким, що належить
подружжю.

Відповідно до ст. 69 СК України у
разі поділу майна, що єб»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Доводи відповідача про те , що спір
можливло було вирішити добровільно,
тому в задволенні позовних вимог в
частині стягнення судових витрат, за
його думковю слід відмовити, суд не
може взятии до уваги, оскільки сам по
собі факт виникнення неприязнених
стосунків між сторонами, який був
встановлений в судовому засіданні, вже
свідчить про неможливість вирішення
питання стсосовно поділу майна у
добровільному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про можливість
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ майна, що є об»єктом
права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджає з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 12 постанви Пленуму
Верхосного Суду України від 12.06.2009 року
№ 2 « Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» визнання позову чи
добровільне задоволення вимог
відповідачем після пред»явлення
позову не звільняє його від
відшкодування понесених позивачем
судових витрат при ухваленні рішення
або при закритті провадження у справі у
зв»язку з відмовою позивача від позову
зх мотивів задоволення його вимог
відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 69,70 СК України, ст.ст. 5, 10,11,88,
174,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про розподіл майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності
задовольнити.

Визнати, що майно, а саме квартира
АДРЕСА_1. Є спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Розподілити майно, що є спільною
сумісною власністю подружжя, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3:

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 понесені судові витрати:
судовий збір у сумі 1136,50 грн. , витрати,
пов»язані з розлядом справи у розмірі
1000 грн., а всього 2136,50 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: