Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2707/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

05.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Мурашка С.І.

Суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Зінов'євій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Олександрійської
міської ради Кіровоградської області
до ОСОБА_2 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки, за
апеляційною скаргою Олександрійської
міської ради Кіровоградської області
на заочне рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 вересня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року Олександрійська
міська рада Кіровоградської області
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
та просила зобов'язати відповідача
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку за адресою АДРЕСА_1, на якій
розміщені будівлі та споруди, що
належать ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Позивач зазначав, що відповідач
отримавши право власності на будівлі
та споруди повинен був звернутися до
міської ради з питання оформлення
права користування земельною ділянкою
під будівлями та спорудами, чого не
зробив, та фактично самовільно
використовує земельну ділянку на якій
розміщені будівлі та споруди.

Рішенням Олександрійської міської
ради від 09 серпня 2013 року ОСОБА_2
зобов'язано повернути у місячний
термін з дати прийняття рішення
самовільно зайняту земельну ділянку
під будівлями та спорудами, але до
теперішнього часу зазначене рішення
не виконано.

Заочним рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 вересня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Олександрійська
міська рада Кіровоградської області
просить скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштових відправлень.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням виконавчого комітету
Олександрійської міської ради від 18
травня 2006 року №369 зі складу комплексу
будівель розташованих по АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 виділено 16/25 частин належних
йому на праві власності будівель та
споруд, створено окремий об'єкт
нерухомості та присвоєно об'єкту
адресу АДРЕСА_1.

Рішенням Олександрійської міської
ради Кіровоградської області від 09
серпня 2013 року №1105 зобов'язано ОСОБА_2 у
місячний термін з дати прийняття
рішення повернути самовільно зайняту
земельну ділянку площею 28097,70 кв.м., що
становить 22/50 частин від загальної
площі земельної ділянки площею 63858,42
кв.м., по АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції дійшов висновку, що не
доведено факт самовільного зайняття
відповідачем земельної ділянки і
колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають обставинам справи
та підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до архівної довідки №411
виданої Олександрійським КМБТІ, на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого виконкомом
Олександрійської міської ради 04.06.2008
року згідно рішення виконкому №369 від
18.05.2006 року, ОСОБА_2 є власником будівель
та споруд по АДРЕСА_1 (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що
комплекс будівель та споруд ОСОБА_2
придбав відповідно до договору
купівлі-продажу №125 від 27.10.2004 року, на
який є посилання Олександрійської
міської ради як в позовній заяві так і в
апеляційній скарзі.

Належні відповідачу будівлі та споруди
розташовані на земельній ділянці, яка
знаходиться у постійному користуванні
Державного відкритого акціонерного
товариства «Олександрійська автобаза»
дочірнього підприємства Державної
холдингової компанії
«Олександріявугілля» на підставі
державного акта на право постійного
користування землею КР №318 від 14 серпня
2001 року (а.с.50).

Даних про те, що земельна ділянка
вилучалася у Державного відкритого
акціонерного товариства
«Олександрійська автобаза» дочірнього
підприємства Державної холдингової
компанії «Олександріявугілля» або
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою
визнавався недійсним чи скасовувався,
суду не надано.

Статтею 120 ЗК України (в редакції від
25.10.2001 року) було передбачено перехід
права користування земельною ділянкою
до нового власника житлового будинку
(будівлі споруди), розташованого на цій
земельній ділянці, на підставі
договору оренди.

З 20.06.2007 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін та визнання
такими, що втратили чинність, деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Цивільного кодексу
України» від 27.04.2007 року №997-V, яким було
змінено редакцію частин першої та
другої статті 120 ЗК України.

Зокрема, стаття 120 ЗК України (в
редакції від 27.04.2007 року) не містила
положення про договір оренди як про
єдину підставу права користування
земельною ділянкою, на якій
знаходиться житловий будинок, будівля,
споруда.

Отже, з дати набрання чинності названим
Законом передбачене статтею 120 ЗК
України право власника нерухомого
майна користуватися земельною
ділянкою, на якій знаходиться це майно,
може ґрунтуватися й на інших підставах,
ніж договір оренди земельної ділянки.

Отже, на час придбання позивачем
будівель та споруд (27.10.2004року)
відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, в
редакції, що діяла на час придбання
відповідачем будівель та споруд, при
переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну
ділянку або на її частину може
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди.

Проте, ст.4 ЦК України встановлено, що
основу цивільного законодавства
України становить Конституція України.

Основним актом цивільного
законодавства України є Цивільний
кодекс України.

Актами цивільного законодавства є
також інші закони України, які
приймаються відповідно до Конституції
України та цього Кодексу.

Якщо суб'єкт права законодавчої
ініціативи подав до Верховної Ради
України проект закону, який регулює
цивільні відносини інакше, ніж цей
Кодекс, він зобов'язаний одночасно
подати проект закону про внесення змін
до Цивільного кодексу України. Поданий
законопроект розглядається Верховною
Радою України одночасно з відповідним
проектом закону про внесення змін до
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.377 ЦК України, в
редакції, що діяла на час придбання
відповідачем будівель і споруд, до
особи, яка придбала житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, установлених
договором.

Якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не
визначений, до набувача споруди
переходить право власності на ту
частину земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Ця норма ЦК набрала чинності пізніше
ніж ст. 120 ЗК України, в редакції, що
діяла на час придбання відповідачем
будівель та споруд, які знаходяться на
спірній земельній ділянці.

Законом України від 27 квітня 2007 року
№997-V «Про внесення змін та визнання
такими, що втратили чинність, деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Цивільного кодексу
України», зміст ст.120 ЗК України
приведено у відповідність до ст.377 ЦК
України.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач на
підставі договору купівлі-продажу
придбав будівлі та споруди, які
знаходяться на земельній ділянці, яка
перебуває у постійному користуванні на
підставі державного акта на право
постійного користування земельною
ділянкою, до нього перейшло право
користування земельною ділянкою на
якій знаходяться придбані ним будівлі
та споруди, а тому безпідставними є
доводи позивача про самовільне
зайняття відповідачем земельної
ділянки, що знаходиться під будівлями
та спорудами.

Таким чином, підстав щоб зобов'язати
відповідача звільнити земельну
ділянку, на якій знаходяться належні
йому на праві власності будівлі та
споруди немає.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області відхилити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: