Справа № 521/1609/14-ц
Провадження №2/521/3588/14
14 серпня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси
у складі : головуючого судді - Роїк Д.Я.
при секретарях - Чайковській О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Одеська товарна
біржа, про визнання біржового договору
купівлі-продажу нерухомого майна
ОСОБА_1 звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Одеська товарна
біржа, про визнання дійсним біржового
договору купівлі-продажу нерухомого
майна. Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що за договором купівлі-продажу
нерухомого майна, зареєстрованого 14
липня 2000 року на Одеській товарній
продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 купили в
рівних частках квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте
вказаний договір купівлі-продажу не
був посвідчений сторонами нотаріально,
у зв'язку з чим він вимушен був
звернутися до суду із вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце судового розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки не повідомив.
Представник позивача про час та місце
судового розгляду повідомлена
належним чином, подала суду заяву про
слухання справи за її відсутності, в
заяві також просила суд позов
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 та представник
третьої особи - Одеської товарної біржі
до суду не з'явились, про час та місце
судового розгляду повідомлені
належним чином за останньою відомою
суду адресою, причин своєї неявки до
суду не повідомили.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за договором
купівлі-продажу нерухомого майна,
зареєстрованого 14 липня 2000 року на
відповідач ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 купили в рівних частках
квартиру, що знаходиться за адресою:
Державна реєстрація права власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вказану квартиру
була проведена комунальним
підприємством «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості» 27
липня 2000 р. за реєстровим номером 30 стр.
Проте згаданий договір купівлі-продажу
не був посвідчений сторонами
нотаріально, оскільки сторони договору
були певні в тому, що подальше
нотаріальне посвідчення такого
договору не потрібне.
Між сторонами по договору було
виконано всі умови договору, тобто
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 сплатили вартість
квартири, обумовлену договором, а
ОСОБА_2 звільнила квартиру та знялася з
Таким чином, на час укладення біржового
договору купівлі-продажу нерухомого
дотримано вимоги законодавства щодо
Окрім того, 27 липня 2000 року зазначений
договір, як підстава виникнення права
власності на зазначену квартиру, було
належним чином зареєстровано в КП
«ОМБТІ та РОН», за реєстровим номером 30
стр. 37 кн 370 пр. Вказане підтверджується
відповідним записом на договорі
купівлі-продажу від 14 липня 2000 р.
Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963р.) та ч. 2
ст. 220 ЦК України (2003р.), якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.
Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону
України «Про товарну біржу» від 10.12.1991
року угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню,
то угода вважається укладеною з
моменту її реєстрації на біржі.
Нотаріальне посвідчення договорів
купівлі-продажу нерухомого майна стало
обов'язковим, починаючи з 01 січня 2004 р. у
зв'язку із вступом в силу нового
Цивільного кодексу України, на
підставі якого видано Інструкцію «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затв. Наказом
Мінюсту України №20/5 від 03.03.2004р., яка
використовується нотаріусами при
вчиненні дій з посвідчення відповідних
За до ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Таким чином, суд вважає можливим позов
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі
та визнати дійсним договір
від 14 липня 2000 року, зареєстрований
Одеською товарною біржею, за яким
ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1
купили в рівних частках квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з: 1 - коридор,
2-жила кімната, 3 - кухня, 4 - санвузол, 5 -
стінна шафа, загальною площею 22,1 кв.м.,
корисною площею 21,2 кв.м., житловою
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК
України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати дійсним договір
від 14 липня 2000 року, зареєстрований
Одеською товарною біржею, за яким
ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1
купили в рівних частках квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з: 1 - коридор,
2-жила кімната, 3 - кухня, 4 - санвузол, 5 -
стінна шафа, загальною площею 22,1 кв.м.,
корисною площею 21,2 кв.м., житловою
Рішення може бути оскаржене позивачем
шляхом подання до апеляційного суду
через суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до статей 231-232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише у разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та у разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Суддя:

14.08.2014