АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц/796/1604/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Литвинова
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

13 лютого 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого судді - Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1,подану в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Райп»,ОСОБА_2,3-я особа: ОСОБА_4 про
визнання договору недійсним ,-

в с т
а н о в и л а:

В вересні 2013 року позивач
пред»явив вказаний позов та зазначав,
що 23 квітня 2012 року в м. Ніжин на вулиці
Прилуцькій з вини відповідача
ОСОБА_2,який керував автомобілем «ВАЗ
11173» д.н.з . НОМЕР_1,сталася ДТП,
внаслідок якої було пошкоджено його
автомобіль «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2,яким
керував ОСОБА_4.

Оскільки на момент ДТП
цивільно-правова відповідальність
відповідача ОСОБА_2 була забезпечена
страховим полісом ТДВ СК «Плюс» серії
АА № 4035798 від 27.04.2011 року,
правонаступником якого є ТДВ СК «Райп»,
26.04.2012 року він подав заяву до
страховика про виплату страхового
відшкодування. Проте йому було
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування в зв»язку з тим, що бланк
полісу складений з порушенням
Інструкції про заповнення бланку
полісу обов»язкового страхування,
затвердженого Розпорядженням
Держфінпослуг від 17.12.2004 року № 3103 і не
містить відомості про особу, що уклала
договір від імені страховика,а саме:
ПІП та займана посада, якщо це був
працівник або ПІП та код агента, якщо це
був агент, не зазначено місце видачі
поліса, що скріплюється печаткою
страховика. За даними центральної бази
даних МТСБУ встановлено, що бланк
вказаного полісу був втрачений.

Посилаючись на те,що він має право
звернутись до особи про відшкодування
шкоди лише в разі визнання договору
страхування недійсним,просив
задовольнити його позов.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 05 грудня 2013 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове про
відмову в задоволенні
позову,посилаючись на відсутність
підстав для визнання договору
страхування недійсним.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представника відповідача
ОСОБА_2,обговоривши доводи апеляційної
скарги,обставини справи, колегія
суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позовні вимоги та
визнавши договір обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності серії АА № 4035798 від
27.04.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ
Страхова компанія «Плюс»,
правонаступником якого є ТДВ СК «Райп»,
суд виходив з того, що зазначений
договір страхування не відповідає
вимогам закону і зазначену обставину
визнала представник ТДВ СК «Райп». Крім
того , відповідно до п.п.4,5 ст.203 ЦК
України правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом та має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Проте, колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, що регулює
правовідносини, які виникли між
сторонами, а тому не можна вважати таке
рішення законним та обґрунтованим.

Встановлено, що 23 квітня 2012 року в м.
Ніжин на вулиці Прилуцькій з вини
відповідача ОСОБА_2, який керував
автомобілем «ВАЗ 11173» д.н.з. НОМЕР_1,
сталася ДТП, внаслідок якої було
пошкоджено належний на праві власності
ОСОБА_3 автомобіль «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_4.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 27.06.2012 року винним у
вчиненні ДТП при вказаних обставинах
визнано ОСОБА_2.

На момент настання
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ СК
«Плюс» ,що підтверджується полісом
серії АА № 4035798 від 27.04.2011 року, в
зв»язку з чим зазначена страхова
компанія взяла на себе зобов»язання
забезпечити відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров»ю та майну
потерпілих при експлуатації
транспортного засобу ОСОБА_2 на
території України.

В зв»язку з зазначеним ОСОБА_3
звернувся до страховика з заявою про
виплату йому страхового відшкодування.

Відмовляючи у виплаті страхового
відшкодування, ТДВ СК «Райп» -
правонаступник ТДВ СК «Плюс», у
відповіді направленої ОСОБА_3 23.10 2012
року зазначив, що копія полісу,що є в
розпорядженні страховика свідчить про
нікчемність договору обов»язкового
страхування, оскільки бланк полісу
заповнений в порушення Інструкції про
заповнення бланку полісу
обов»язкового страхування,
затвердженого Розпорядженням
Держфінпослуг від 17.12.2004 року № 3103 і не
містить відомості про особу, що уклала
договір від імені страховика, а саме:
ПІП та займана посада, якщо це був
працівник або ПІП та код агента, якщо це
був агент, не зазначено місце видачі
поліса, що скріплюється печаткою
страховика, в графі «сплачена» не
зазначено вид платіжного документу
«квитанція,прибутковий
ордер,тощо),відсутній підпис
страховика, що дає підстави вважати про
незацікавленість страхувальника в
умовах страхування. Запропоновано
заявнику звернутися до суду з позовом
до особи, яка завдала своїми
протиправними діями матеріальної та
моральної шкоди ( а.с.11).

У відповіді від 09.08.2013 року ОСОБА_3 МТСБУ
визнало, що договір страхування
цивільно-правової відповідальності
посвідчений полісом серії АА № 4035798 від
27.04.2011 року є чинним до того часу поки
його не визнано судом недійсним, не
зазначивши,що вказаний поліс був
втрачений.

В подальшому позивачем надано витяг з
центральної бази даних МТСБУ про
втрату бланку полісу страховиком.

Колегія суддів, надавши оцінку
вказаним обставинам у їх сукупності,
вважає,що підстави для визнання
договору страхування
цивільно-правової відповідальності,
посвідченого полісом серії АА № 4035798
від 27.04.2011 року відсутні і вказаними
діями страхова компанія намагається
усунутися від виконання своїх
обов»язків за вказаним договором.

Так, визнавши факт наявності у
страхової компанії копії вказаного
поліса та вважаючи, що його зміст
свідчить про недійсність договору
страхування, а також з його втратою,
відповідач ТДВ СК «Райп» не провело
службового розслідування щодо
обставин отримання оригіналу поліса
ОСОБА_2,та сплату ним страхової премії,
не поставила питання, як сторона у
договорі про його недійсність, що дає
підстави вважати такі дії фактичним
визнанням страховиком даного договору
і не бажання виконати обов»язків щодо
оплати страхового відшкодування.

Колегія суддів при цьому звертає увагу
на взаємовиключні обставини щодо
наявності у страховика копії полісу, в
якому зазначено про отримання ним
27.04.2011 року об 11.00 годин страхової
премії у розмірі 518 грн. 40
коп.,посвідченого його печаткою, і в той
же час наявності даних про втрату
бланку цього полісу (а.с.8,10).

Відповідно до ст.983 ЦК України договір
страхування набирає чинності з моменту
внесення страхувальником першого
страхового платежу, якщо інше не
встановлено договором.

Зазначаючи про відсутність у полісі
серії АА № 4035798 від 27.04.2011 року,який
виданий відповідачу ОСОБА_2 виду
платіжного документу
«квитанція,прибутковий ордер,тощо ) за
яким сплачена страхова премія, що на
його думку свідчить про недійсність
договору страхування, страховик не
надав доказів про не надходження йому
такої оплати,що дає підстави вважати
відповідними дійсності пояснення
ОСОБА_2 про отримання ним оригіналу
полісу після оплати страхової премії,
як це передбачено ст. 983 ЦК
України,оскільки за загальними
правилом страхове свідоцтво (поліс)
видається страхувальнику тільки після
сплати страхового платежу і таким
чином підтверджується факт

укладення договору та вступу його в
дію.

Крім того, колегія суддів вважає, що не
може бути визнаний договір страхування
з зазначених судом підстав, за позовом
особи, яка не є стороною цього договору,
за умов, що сторонами договору він не
був оспорений і визнання страховиком
позову в даному випадку лише свідчить
про уникнення останнього від цивільної
відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції, як таке, що не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316 ЦПК
України,колегія суддів,-

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 05 грудня 2013 року скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Райп», ОСОБА_2, 3-я особа: ОСОБА_4 про
визнання договору недійсним.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -