АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/13906/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/10047/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Кравець
Д.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 28
жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 червня 2014 року в
справі за заявою ОСОБА_3,
заінтересована особа: Головне
управління юстиції у м. Києві про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася із заявою про
встановлення факту належності
договору дарування квартири за
адресою: АДРЕСА_1, посвідченого 05 липня
1997 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, за реєстровим номером
серії НА № 0966405, який зареєстрований в
Єдиному реєстрі спеціальних бланків
нотаріальних документів від 01 липня 1997
року. Посилається на те, що відповідно
до вказаного договору вона є власником
квартири, проте в договорі дарування
квартири невірно зазначена дата
отримання бланка, тобто зазначено, що
бланк використаний 05 липня 1997 року, а в
Єдиному реєстрі внесено дату 01 липня 1997
року. ОСОБА_3 зазначає, що наявність
вказаної помилки позбавляє її
можливості вільно розпоряджатися
належною їй квартирою, оскільки при
укладенні будь-яких правочинів з
приводу даної квартири, нотаріуси
вимагають привести у відповідність
документи, які мають місце у Єдиному
реєстрі спеціальних бланків
нотаріальних документів.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 17 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити заяву ОСОБА_3 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що суд помилково відмовив у
задоволенні заяви на підставі п.6 ч.1
ст.256 ЦПК України, не врахувавши при
цьому положення ч.2 ст.256 ЦПК України,
відповідно до якої у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
липня 1997 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 укладено договір дарування,
який посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за № 3744, за умовами якого
ОСОБА_3 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1
(а.с.6).

Судом встановлено, що серія та номер
спеціального бланку, на якому
викладено договір дарування - НА №
0966405. За інформацією довідки з Єдиного
реєстру спеціальних бланків
нотаріальних документів спеціальний
бланк нотаріального документу серії НА
№ 0966405 був використаний 01 липня 1997 року
(а.с.8).

Внаслідок помилки нотаріуса невірно
зазначена дата отримання бланка, проте,
з урахуванням положень ст.256 ЦПК
України, факт належності заявнику
договору дарування квартири,
посвідченого 05 липня 1997 року за
реєстровим номером серії НА № 0966405,
який зареєстрований в Єдиному реєстрі
спеціальних бланків нотаріальних
документів від 01 липня 1997 року не може
бути встановлений судом, оскільки
прізвище, ім'я та по батькові ОСОБА_3 в
договорі дарування зазначено вірно, а
тому суд прийшов до вірного висновку
про відмову у задоволенні заяви. З
вимогами щодо виправлення помилки у
договорі заявник не зверталася.

Заява належним чином розглянута
судом першої інстанції, всім
дослідженим доказам дана належна
правова оцінка.

Підстав для скасування рішення суду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 17 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-