Справа № 128/4108/14-ц
УХВАЛА

03 листопада 2014 року

місто
Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі: Гавріловій Т.В.,

розглянувши матеріали заяви про
забезпечення позову ОСОБА_1 до
Товаристава з обмеженною
відповідальністю "Можайське" про
стягнення богру, пені та процентів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ТОВ “Можайське” про
стягнення боргу, пені та процентів,
яким просить стягнути з ТОВ "Можайське"
суму боргу - 576 300, 22 грн, пеню - 2 103 495, 00
грн., проценти за прострочення
боргового зобов"язання - 26 526 грн.

03.11.2014 року судді, в провадженні якого
перебуває справа, передано заяву про
забезпечення позову, в якій позивач
просить в якості забезпечення позову
накласти арешт на грошові кошти на
суму, що не перевищує 2 706 321 грн., які
знаходяться на відповідних
банківських рахунках ТОВ «Можайське» в
АПТ «Укрсоцбанк», Вінницькій філії ПАТ
КБ «Приватбанк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ
«ПУМБ», накласти арешт на грошові кошти
ТОВ «Можайське», що знаходяться у ТОВ
«Ді енд ай еволюшин» за поставлене
насіння соняшнику, заборонити ТОВ
«Вороновицьке ХПП» видавати будь яким
особам зерно, здане на зберігання ТОВ
«Можайське».

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Ознайомившись з заявою, оглянувши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Так, ухвалою Вінницького районного
суду Вінницької області від 15.08.2014 року
було частково задоволено заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову та накладено
арешт на частку в майні СВК “Колос” с.
Шендерів, вартістю 614 911, 32 грн., яка
належить ТОВ “Можайське”, на підставі
свідоцтва про право власності на
майновий пай колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ВІ ХІХ №00766
від 23 січня 2013 року (а.с. 30).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", при встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Крім цього, як вбачається з даної заяви
ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на
грошові кошти на суму, що не перевищує 2
706 321 грн., які знаходяться за його
вказівкою на банківських рахунках ТОВ
«Можайське»: № 7987 в ПАТ
«Укрсоцбанк», МФО банку: 300023, № 2106,
№ 0832, № 1284, № 139 та №
1102, у Вінницькій філії ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО банку: 302689, № 6800
та № 6800 в АТ «Укрсиббанк», МФО
банку: 351005, № 260075967 та № 260523545 в ПАТ
«ПУМБ», МФО банку: 334851, однак не надає
доказів належності даних рахунків
відповідачу, їх призначення та
наявності на них коштів. Наданий
позивачем витяг з мережі інтернет
таких відомостей також не відображає
та не може бути використаний судом як
доказ таких обставин.

Крім цього, позивач просить накласти
арешт на грошові кошти ТОВ «Можайське»,
що знаходяться у ТОВ «Ді енд ай
еволюшин», за поставлене насіння
соняшнику, та заборонити ТОВ
«Вороновицьке ХПП» видавати будь - яким
особам зерно, здане на зберігання ТОВ
«Можайське», однак вказані відомості
не підтверджені жодним доказом.

З огляду на викладене, враховуючи
раніше винесену ухвалу суду про
забезпечення позову від 15.08.2014 року, з
метою недопущення псування майна та
перешкоджання відповідачу у
здійсненні ним підприємницької
діяльності, в задоволенні даної заяви
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький районний суд.
Апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: (підпис)

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: