ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Справа №2-з-756/344/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва О.В. Диба
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Оболонського районного
суду м.Києва знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

31.10.2014 позивач звернувся до суду із
заявою про забезпечення позову, в якій
зазначив, що відповідач продовжує
здійснювати відчуження земельної
ділянки та садового будинку, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий №:75:806:0025 шляхом
розміщення оголошення в мережі
інтернет про продаж зазначеного майна.
Крім того, позивач зазначає, що
відповідач ОСОБА_2 не виконує рішення
Оболонського райнного суду м.Києва від
19.12.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про витребування
майна, набутого без достатньої
правової підстави, а тому зазначене
нерухоме майно, яке перебуває у
власності відповідача може бути
відчужено, внаслідок чого може бути
неможливе виконання рішення суду.

Посилаючись на зазначене, позивач
просить суд накласти арешт на садовий
будинок та земельну ділянку, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий №:75:806:0025 та
заборонити відповідачу вчиняти
будь-які дії, спрямовані на відчуження
садового будинку та земельної ділянки,
що розташовані за вказаною вище
адресою.

Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення
позову за заявою осіб, які беруть
участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов
забезпечується шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
встановлено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що заява позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача ОСОБА_2, а
саме, на садовий будинок та земельну
ділянку, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий №:75:806:0025
задоволенню не підлягає у зв'язку із
тим, що відповідно до листа відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції в м.Києві за вих.№1195 від 30.07.2014
року, 05.08.2013 року державним виконавцем
було проведено опис й арешт
зазначеного майна, що належить
відповідачу, про що було складено акт
опису та арешту майна. Крім того, було
проведено оцінку вказаного майна, про
що було складено звіт, відповідно до
якого вартість майна була оцінена у 200
000,00 грн.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
вжиття заходів забезпечення позову,
оскільки постановою відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції в м.Києві
вже було здійснено арешт вказаного
вище майна.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості;

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана через Оболонський районний
суд м. Києва до Апеляційного суду м.
Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення;

У разі якщо особи, які беруть участь у
справі не були присутні під час
постановлення ухвали, апеляційна
скарга на ухвалу може бути подана
протягом п'яти днів з моменту її
отримання;

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її апеляційне
оскарження.

Суддя:
О.В. Диба