Провадження № 2/127/6644/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Гусар Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулись до суду з позовом
до ОСОБА_3 про визнання його таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням. Свої вимоги мотивувала
тим, що вони є власником квартири
АДРЕСА_1. Крім них в квартирі
зареєстрований відповідач - ОСОБА_3
Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.01.2014 року шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний, проте
фактично відносини між сторонами
припинилися в червні 2013 року, з того
часу за місцем реєстрації відповідач
не проживає, квартирою не користується,
однак з реєстрації не знявся. Вважають
своє право власності щодо користування
та розпорядження належним їм житлом
порушеним. У зв'язку з чим і звернулися
до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1, вона ж представник
позивача ОСОБА_2, у судовому засіданні
позов підтримала з підстав, викладених
у позовній заяві, просила його
задовольнити, не заперечувала щодо
заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
розгляду справи, а тому суд ухвалив
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки
позивач не заперечувала проти такого
порядку розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Встановленим судом фактичним
обставинам у справі відповідають
правовідносини, що регулюються нормами
ЖК України в частині користування
жилими приміщеннями в будинках
(квартирах) приватного житлового фонду
та ЦК України щодо захисту права
власності.

Судом встановлено, що позивачі по
справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло, виданим виконкомом Вінницької
міської ради народних депутатів 24.06.1993
року згідно рішення від 24.06.1993 року №447,
свідоцтвами про право на спадщину від
01.12.2010 року, виданими державним
нотаріусом Другої вінницької
державної нотаріальної контори,
зареєстрованими в реєстрі за №2-3664,
№2-3662 та №2-3666.

За вказаною адресою зареєстрований
відповідач по справі ОСОБА_3 (а.с. 19,20).
Між подружжям ОСОБА_1 відповідно до
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.01.2014 року шлюб
розірваний. З червня 2013 року відповідач
не проживає в АДРЕСА_1, в ній не
з'являється, комунальних послуг не
сплачує, будь-яких перешкод в
користуванні квартирою йому ніхто не
чинить. Факт його не проживання
підтверджується актом від 09 вересня 2014
року, складеним мешканцями будинку
АДРЕСА_1.

Договір про користування даним
житловим приміщенням відповідач з
позивачами не укладав.

Суд знаходить обгрунтованою вимогу про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловою площею в
належному позивачам на праві приватної
власності помешканні. Право власності
позивачів на квартиру АДРЕСА_1 згідно
ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено
положенням про те, що право власності є
непорушним. Право позивачів порушено і
підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Аналогічна норма права
користування членом сім'ї власника на
рівні з ним його житлом міститься в ч. 1
ст. 156 ЖК УРСР, яка більш чітко
конкретизує такий обсяг прав
користування житлом, а саме за
відсутності угоди про порядок
користування між власником та членом
його сім'ї, укладеного при вселенні
останнього.

Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК
України передбачено юридичну підставу
втрати членом сім'ї власника (у тому
числі колишнім членом сім'ї власника)
права на користування житлом власника,
а саме - відсутність члена сім'ї
власника житла без поважних причин
понад один рік за таким місцем
проживання (у житлі), якщо інше не
встановлено домовленістю із власником
або за законом.

Враховуючи, що судом не встановлено
чинення перешкод в користуванні
відповідачем квартирою, а також, те, що
відповідач не проживає за місцем
реєстрації його постійного проживання
понад один рік, суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати. З огляду на вказане
положення суд приходить до висновку
про стягнення з відповідача на користь
позивачів сплаченої суми судового
збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316-319, 321, 405 ЦК України, ст. 150, 158 ЖК
України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди в
користуванні належною їм на праві
власності квартирою 29 по вул.Шмідта, 36 в
м.Вінниці, визнавши ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право
користування цією квартирою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя: