Справа №591/2784/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Грищенко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1967/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В.
Б.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 10 жовтня 2014 року

у справі за позовом приватного
підприємства «Імперіал» до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4,

про стягнення заборгованості за
договором,

в с т а
н о в и л а:

24.04.2014 року позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 12.03.2014 року з ОСОБА_3 був
укладений договір про надання
інформаційних послуг з придбання
нерухомого майна, за які відповідач
зобов'язувався сплатити 1,5% від
комерційної вартості знайденого для
покупки об'єкту. Позивач свої обов'язки
по договору виконав та запропонував
відповідачу квартиру АДРЕСА_1, однак,
укладення договору купівлі-продажу
квартири відбулося 04.04.2014 року не з
відповідачем, а з його матір'ю ОСОБА_4, а
за отримані від позивача послуги
відповідач не розрахувався. Вважає, що
ОСОБА_3 порушені умови укладеного
договору та просить стягнути з нього
заборгованість з оплати інформаційних
послуг у сумі 7231 грн., неустойки в сумі
36155 грн. та судові витрати.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 10 жовтня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
приватного підприємства „Імперіал"
заборгованість за договором від 12.03.2014
року за надані послуги в сумі 7231 грн. та
7000 грн. неустойки.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування і
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що предметом укладеного з
позивачем договору є надання послуг,
пов'язаних з придбанням квартири для
себе особисто, а не для третіх осіб і
цікавила його однокімнатна, а не
двокімнатна квартира, яку придбали
його батьки. Крім того, договір
купівлі-продажу квартири укладали його
батьки та публічне акціонерне
товариство «Сумбуд», як власник цієї
квартири у новобудові та яким жодних
договорів з позивачем на реалізацію
цієї квартири не укладалося. Вказує на
положення п. 6.2 договору, яке суд також
не врахував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
Шпаківського М.М., який заперечив проти
задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
19.07.2011 року між приватним підприємством
«Імперіал» та товариством з обмеженою
відповідальністю «СКС Консалд»
укладено договір, предметом якого є
надання позивачем інформаційних
послуг з продажу об'єктів нерухомості
товариства по АДРЕСА_4 АДРЕСА_5,АДРЕСА_6
з наступним оформленням договору
купівлі-продажу. В наданому замовником
при укладанні зазначеного договору
переліку об'єктів інвестування, які УКБ
ВАТ «Сумбуд» набуває у власність за
умовами договору №03/06 від 03.06.2011 року,
укладеного між ТОВ«СКС Консалд» та УКБ
ВАТ «Сумбуд», вказані конкретні
квартири, серед яких і квартира АДРЕСА_2
(після присвоєння постійної поштової
адреси - АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

12.03.2014 року між ПП „Імперіал"
(виконавцем) та ОСОБА_3.(замовником)
укладений договір про надання
інформаційних послуг з придбання
однокімнатної квартири шляхом підбору,
показу та пропонування для придбання
квартир за відповідними параметрами,
які влаштовують замовника ОСОБА_3 За
надання таких послуг останній
зобов'язався оплатити виконавцю їх
вартість в розмірі 1,5% від комерційної
ціни об'єкта нерухомості у момент
вчинення нотаріально посвідченого
правочину шляхом внесення повної суми
в касу. Умовами п.п.5.2 п.5 цього договору
передбачена відповідальність
замовника у випадку самостійного
придбання об'єкту нерухомості за
адресою, наданою позивачем, на своє
ім'я, або на родичів, знайомих чи третіх
осіб, у вигляді неустойки в
п'ятикратному розмірі вартості послуг.

Сторонами також складено та підписано
оглядовий акт, який є додатком до
договору і має таку ж юридичну силу
(п.п.6.5 п.6 договору), з якого вбачається,
що позивачем запропоновано
відповідачу п'ять варіантів квартир,
серед яких і двокімнатна квартира
АДРЕСА_1, стартовою вартістю 482130 грн.,
яка 24.03.2014 року була оглянута ОСОБА_3 В
ньому також зазначено, що придбання
двокімнатної квартири буде
оформлятися на батьків замовника -
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 5, 6).

04.04.2014 року ОСОБА_4 (мати відповідача)
придбала в публічного акціонерного
товариства «Сумбуд» квартиру АДРЕСА_3
за ціною 482130 грн. (а.с.61-62).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
наявності підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
вартості інформаційних послуг та
неустойки, оскільки виконавець,
надавши відповідну інформацію, виконав
свої зобов'язання за договором, а
замовник, скориставшись цією
інформацією, самостійно придбав
квартиру на ім'я своєї матері, і
зобов'язань по оплаті послуг, наданих
ПП «Імперіал», не виконав, чим порушив
умови вказаного договору.

Проте, колегія суддів з таким висновком
суду погодитись не може, оскільки він
не відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд першої інстанції зазначених вимог
процесуального закону не дотримався.

Так, зі змісту зазначених вище
правочинів вбачається, що їх сторонами
є приватне підприємство «Імперіал»,
покупець ОСОБА_3 та товариство з
обмеженою відповідальністю «СКС
Консалд», яке на підставі укладених зі
сторонами даного спору договорами,
виступає як продавець запропонованої
відповідачу квартири, тобто її власник,
та споживач наданих інформаційних
послуг позивачем.

Сторонами договору купівлі-продажу
квартири, укладеного 04.04.2014 року, є
публічне акціонерне товариство
«Сумбуд», тобто продавець і власник в
одній особі та ОСОБА_4 - покупець
нерухомості.

Зі змісту цього договору вбачається, що
відчужувана квартира належала
продавцю - ПАТ «Сумбуд», на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 10.12.2011 року,
зареєстрованого 24.12.2011 року в КП
«Сумське МБТІ» (а.с.61-62).

Таким чином, на момент укладення між
позивачем та відповідачем договору від
12.03.2014 року зазначений в оглядовому
акті продавець - товариство з обмеженою
відповідальністю «СКС Консалд», не
було власником запропонованої
відповідачу квартири, повноважень на
її продаж не мало. Відповідно, власник
цієї квартири - публічне акціонерне
товариство «Сумбуд», зобов'язань перед
позивачем щодо продажу цієї квартири
відповідачу не має, не є стороною
укладених зі сторонами спору
правочинів, що вказує на його
відсутність у картотеці позивача.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610, п.п.3,4 ч.1 ст.611 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Підпунктом 6.2 п.6 договору передбачено,
що у випадку надання продавця, який
відсутній у картотеці виконавця,
замовник звільняється від оплати по
договору, але може скористатися
послугами позивача з організації та
проведення угоди з оплатою за
домовленістю.

За таких обставин та враховуючи, що
інформація про об'єкт нерухомості, що є
предметом договору купівлі-продажу від
04.04.2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та
ПАТ «Сумбуд», отримана не через
агентство - ПП «Імперіал», а через
оголошення в засобах масової
інформації, газету «Панорама»№12 за 16-26
березня 2014 року (а.с.59-60), а також, що
позивач надав відповідачеві
недостовірну інформацію щодо
продавця, який не був титульним
власником квартири, підстав для
стягнення як оплати за договором так і
неустойки не вбачається.

З огляду на зазначене рішення
місцевого суду на підставі п. 1, п. 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст.
309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 10 жовтня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову приватного
підприємства «Імперіал» до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_4, про стягнення
заборгованості за договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -