АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/7308/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«АПЕКС-БАНК» на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 09 квітня 2014
року в справі за поданням державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
,-

в с т а в
н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 року відмовлено
в задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1 з підстав його недоведеності та
ненаданням копії виконавчого
провадження.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«АПЕКС-БАНК» просить скасувати ухвалу
та постановити нову про задоволення
вищевказаного подання, посилаючись на
його обгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника ПАТ
«АПЕКС-БАНК» , обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що Постановою державного
виконавця відділу ВДВС Деснянського
РУЮ у м. Києві ФілатовоюО.С. 29.07.2013 року
відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-1661/13, виданого
Деснянським районним судом м. Києва про
стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ
«Продактив» на користь ПАТ
«АПЕКС-БАНК» заборгованість за
кредитним договором на загальну суму 501
428 грн. 56 коп., витрати по спалті судвого
збору в сумі 3 441 грн. 00 коп. та витрати,
пов»язані з публікацією в пресі
оголошення про виклик відповідача в
сумі 420 грн. 00 коп..

Звернувшись з поданням про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1, державний виконавець Філатова
О.С. зазначала, що судове рішення в
добровільному порядку боржником не
виконується, тому виконавцем розпочато
його примусове виконання. Станом на
10.01.2014 року заборгованість не погашена.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Постановляючи ухвалу про
відмову у задоволенні вказаного
подання, суд виходив з того, що з
наданих суду документів не вбачається,
що державним виконавцем виконано всі
необхідні дії щодо виконання рішення
суду, а саме: не вчинено вихід за місцем
проживання боржника для опису майна,
яке належить йому на праві власності,
не вжиті заходи для з»ясування місця
роботи боржника, для з»ясування
належності майна боржника, запити в БТІ
та УДАІ не направлялись, копію
виконавчого провадження суду не
надано.

Такий висновок суду колегія
суддів вважає, законним та
обґрунтованим, відповідним нормам
матеріального та процесуального
права.

Так, згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням

Аналіз вказаної норми закону
свідчить про те, що «ухилення боржника
від виконання зобов»язань, покладених
на нього рішенням» слід розуміти як
будь-які навмисні, свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов»язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов»язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об»єктивні обставини .

При цьому саме невиконання
боржником самостійно зобов»язань
протягом строку, наданого державним
виконавцем для добровільного
виконання рішення суду, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов»язків і на момент звернення до
суду з поданням, факт ухилення
боржника від виконання зобов»язань
повинен вже відбутися і бути
об»єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10
ЦПК України, наявність умислу та
обставини, які є предметом посилання
суб»єкта подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Задоволення такого подання
можливе лише за умови доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов»язання.

Підставою для звернення до суду з
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,
на думку державного виконавця , стали
ті обставини, що рішення суду боржником
добровільно не виконано і
заборгованість станом на 10.01.2014 року не
погашена.

Проте , невиконання боржником
самостійно зобов»язань протягом
строку, наданого державним виконавцем
для добровільного виконання рішення
суду, не може свідчити про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням обов»язків.

Крім того, державний виконавець
не позбавлений у відповідності до ч.1
ст. 68 Закону України «Про виконавче
провадження», звернути стягнення на
заробітну плату боржника у разі
відсутності в нього коштів на рахунках
у банках чи інших фінансових установах,
відсутностічи недостатності майна
боржника для покриття в повному обсязі
належних до стягнення сум .

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1
вчиняє дії спрямовані на невиконання
рішення суду (приховування доходів,
майна, зміну місця проживання чи місця
роботи , перешкоджання в реалізації
арештованого майна тощо) , заявник не
надав та на наявність таких не вказав.

Не надано заявником доказів і
того, що державним виконавцем у
відповідності до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», вчинено
всі необхідні дії щодо виконання
судового рішення.

Копію виконавчого провадження до
суду першої інстанції заявником також
не надано.

На підставі викладеного, ухвала
суду є законною та обґрунтованою,
висновків якої доводи апеляційної
скарги не спростовують.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «АПЕКС-БАНК»
відхилити.

Ухвалу Деснянського районного
суду м. Києва від 09 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді: