Справа № 438/650/13
Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/5550/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю: позивача
ОСОБА_2, представників: КП «ЕКО-МІСТО» -

Андріїшина Л.Ю., ДКП
«Житлово-експлуатаційна контора №1»

м.Борислава -
Гвоздецького М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Державного комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №1» м.
Борислава на рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 16
червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бориславського міського суду
Львівської області від 16 червня 2014 року
задоволено частково позов ОСОБА_2 до
Комунального підприємства «ЕКО-МІСТО»,
Державного комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №1» м.
Борислава, Бориславської міської ради
про відшкодування збитків та моральної
шкоди внаслідок ушкодженого здоров'я.

Стягнуто з Державного комунального
підприємства «ЖЕК №1» м. Борислава на
користь ОСОБА_2 892 грн. 50 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди та 5
/п'ять/ тисяч грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржило Державне
комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора № 1»
м.Борислава.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з неповним
з'ясуванням обставин справи, а також
при недоведених обставинах, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими. Вважає, що судом не
встановлене точне місце падіння
позивачки та отримання саме там
тілесних ушкоджень. Вказує на те, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
документи, які б підтверджували факт
перебування на балансі Державного
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №1»
території, на якій ймовірно сталося
падіння ОСОБА_2 Зазначає, що позивачкою
належними доказами не доведено
заподіяння їй майнової шкоди.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Районним судом встановлено, що 20.12.2012
року позивач ОСОБА_2 після 11 години,
вийшовши з аптеки «Для сім'ї», що
знаходиться у будинку №12 по вул.
Шевченка в м. Бориславі, тримаючись за
поручні, зійшла сходами і ступивши на
тротуар, не маючи більше засобів
страхування, миттєво послизнулась та
впала на правий бік.

Також встановлено, що внаслідок
падіння вона отримала закритий перелом
шийки правої плечової кістки із
зміщенням. У зв'язку з отриманою
травмою ОСОБА_2 перебувала на
стаціонарному лікуванні у
травматологічному відділенні
Бориславської ЦМЛ з 20.12.2012 року по
21.01.2013 року, а з 21.01.2013 року по 21.02.2013 року
- перебувала на амбулаторному
лікуванні.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2,
районний суд виходив з того, що
причиною падіння 20.12.2012 року позивача
було суцільне обледеніння тротуару
внаслідок бездіяльності і належним
чином не прибраної відповідачем ДКП
«ЖЕК №1» м.Борислава прибудинкової
території площею 5586 м.кв., яка належить
до міськземфонду і закріплена за
багатоповерховим будинком по вул.
Шевченка,12 в м.Бориславі,
балансоутримувачем якого є ДКП «ЖЕК
№1», в результаті чого нею було
отримано тілесні ушкодження та
заподіяно майнову та моральну шкоду,
яка підлягає відшкодуванню винною
особою.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як він дійшов до них з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст.1 Закону України " Про
житлово- комунальні послуги",
утримання будинків і прибудинкових
територій - це господарська
діяльність, спрямована на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи
щодо забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України " Про
житлово- комунальні послуги" житлово -
комунальні послуги - це результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих та нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Наказом державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства №150 від 10 серпня 2004 року,
зареєстрованого в МЮ України за №1046/9645
від 21 серпня 2004 року, із змінами та
доповненнями, внесеними наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства №198
від 12 листопада 2004 року, затверджено
перелік послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
відповідно до якого прибирання
прибудинкових територій входить в
компенсацію відповідача - ДКП «ЖЕК №1»
м.Борислава.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими твердження апелянта
про те, що судом не встановлене точне
місце падіння позивачки та отримання
тілесних ушкоджень саме біля будинку
№12 по вул. Шевченка в м. Бориславі,
оскільки дані обставини підтверджені
належними та допустимими доказами,
зокрема показаннями позивача ОСОБА_2,
допитаної як свідок, та показаннями
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та не
спростовані апелянтом, що є його
обов'язком відповідно до вимог ст.ст.10,
60 ЦПК України.

Крім того, доводи апеляційної скарги
ДКП «ЖЕК №1» м.Борислава у тій частині,
що позивач могла отримати перелом руки
в іншому місці, добираючись до лікарні,
є лише припущеннями, які не
спростовують висновків суду.

Безпідставними, на думку судової
колегії, є і твердження апелянта про те,
що позивачкою належними доказами не
доведено заподіяння їй майнової шкоди,
так як витрати на лікування у розмірі 892
грн. 50 коп. підтверджені належними та
допустимими доказами.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовуються
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності(в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Моральну шкоду, зважаючи на її
сутність, не можна відшкодувати в
повному обсязі, оскільки немає (і не
може бути) точних критеріїв майнового
виразу душевного болю. Зважаючи на це,
будь - яка компенсація моральної шкоди
не може бути адекватною дійсним
стражданням, тому будь - який її розмір
може мати суто умовний характер.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, а також
з врахуванням ст.ст. 23,1167 ЦК України,
роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№4 (з наступними змінами) «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової ) шкоди», колегія
судів вважає, що висновки суду щодо
розміру відшкодування моральної шкоди
в повній мірі відповідають обставинам
справи, а тому рішення суду в цій
частині не підлягає зміні.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення у повній мірі відповідає даним
вимогам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора № 1» м.
Борислава відхилити.

Рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 16 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: