Єдиний унікальний номер 741/1363/14-ц
Провадження № 2/741/450/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка
06 листопада 2014
року

Носівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді
Киреєва О.В.,

з участю секретаря
Мотляха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
територіальної громади с. Мрин в особі
Мринської сільської ради Носівського
району Чернігівської області про
визнання права власності на нерухоме
майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним
позовом, мотивуючи його тим, що
житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до
типу колгоспних дворів. Вони (позивачі)
та ОСОБА_4 були членами даного
колгоспного двору, після ліквідації
колгоспних дворів в установленому
порядку не отримали свідоцтва та не
зареєстрували права власності на
нього. В вересні 2014 року вони (позивачі)
вирішили офіційно зареєструвати право
власності на вищезазначений житловий
будинок, звернулися до реєстраційної
служби Носівського РУЮ, але в
реєстрації права власності їм було
відмовлено в зв'язку з тим, що
реєстраційна служба не наділена правом
визначення часток у праві спільної
сумісної власності на нерухоме майно
колгоспного двору, а також через те, що
заміна свідоцтва, виданого на
колгоспний двір, відповідно до чинного
законодавства, не передбачена. В
зв'язку з цими обставинами вони
(позивачі) змушені звернутися до суду
за захистом свого майнового права.

Позивачі просили суд визнати за ними
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 з приналежними до нього
будівлями та спорудами, по 1/4 частині за
кожним, як членами колишнього
колгоспного двору.

В судове засідання позивачі не
з'явилися, направили заяви, в яких
зазначили, що позовні вимоги
підтримують в повному обсязі, просять
задовольнити, справу розглянути без їх
участі.

В судове засідання представник
Мринської сільської ради Носівського
району Чернігівської області не
з'явився, до суду направив заяву, в якій
зазначив, що сільська рада позов
визнає, просив справу розглядати без
участі їх представника.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4
не з'явився, направив заяву, в якій
зазначив, що позовні вимоги визнає,
проти задоволення позову не заперечує,
просив розгляд справи проводити без
його участі.

Суд розглядає справу у відсутності
сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд
розглядає справу без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові
докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до
типу колгоспного двору, станом на 15
квітня 1991 року в ньому були
зареєстровані ОСОБА_4 (голова
колгоспного двору), ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтверджується копіями
довідок виконавчого комітету
Мринської сільської ради № 708/3-14 від 9
липня 2014 року (а.с. 11) та № 3-14/659 від 19
червня 2014 року (а.с. 12).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ
№ 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору, яке було придбане до
15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за
нормами, що регулювали власність цього
двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно
колгоспного двору належало його членам
на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір
частки члена двору встановлюється
виходячи з рівності часток усіх членів
двору, включаючи неповнолітніх і
непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6
вищезазначеної постанови, право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні.

За таких обставин ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/4 частині
житлового будинку АДРЕСА_1, як членам
колишнього колгоспного двору.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачі не зареєстрували у
встановленому порядку право власності
на належний їм житловий будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В судовому засіданні встановлено, що в
вересні 2014 року позивачі зверталися до
реєстраційної служби Носівського РУЮ з
метою реєстрації за собою права
власності на вищезазначений житловий
будинок, але їм було відмовлено в
зв'язку з тим, що реєстраційна служба не
наділена правом визначення часток у
праві спільної сумісної власності на
нерухоме майно колгоспного двору, а
також через те, що заміна свідоцтва,
виданого на колгоспний двір,
відповідно до ЗУ «Про державну
реєстрацію речових права на нерухоме
майно та її обтяжень», не передбачена,
що підтверджується копією листа
реєстраційної служби Носівського РУЮ
№ 02.3-5/117 від 4 вересня 2014 року (а.с. 14).

З матеріалів справи видно, що на
будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна
документація (а.с. 23-25).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, позивачів необхідно
визнати власниками житлового будинку
АДРЕСА_1, по 1/4 частині за кожним.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 392 ЦК
України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від
22 грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності», ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником
1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з
приналежними будівлями та спорудами
(веранда, крильце, сарай, сарай, погріб,
огорожа).

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, власником
1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з
приналежними будівлями та спорудами
(веранда, крильце, сарай, сарай, погріб,
огорожа).

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, власником
1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з
приналежними будівлями та спорудами
(веранда, крильце, сарай, сарай, погріб,
огорожа).

На рішення сторонами та третьою особою
може бути подана апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
О.В.Киреєв