Справа № 152/1961/14-ц
УХВАЛА

іменем України

29 жовтня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді –
Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання –
Мазур В.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Шаргороді в
залі суду подання старшого державного
виконавця відділу ДВС Шаргородського
РУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України,

встановив:

Старший державний виконавець відділу
ДВС Шаргородського РУЮ ОСОБА_1
звернулася до Шаргородського
районного суду з поданням про
обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі
України, яке погоджено з в.о. начальника
відділу ДВС.

В обґрунтування подання зазначила, що в
відділі ДВС Шаргородського РУЮ на
виконанні знаходиться виконавче
провадження за №39894246 по виконанню
виконавчого листа Шаргородського
районного суду Вінницької області за
№152/517/13-ц від 05.08.2013 року про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, 8000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 1100 грн. в рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу, 91,76 грн. судового збору.

20.09.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника та надано строк
для самостійного виконання рішення.
Проте, у добровільному порядку рішення
суду ОСОБА_2 не виконано.

Державним виконавцем вжито заходи щодо
примусового виконання рішення, а саме:
надіслано попередження про
необхідність сплати боргу, перевірено
майновий стан боржника шляхом
надіслання запитів для виявлення його
майна та доходів.

У зв’язку із викладеним старший
державний виконавець відділу ДВС
Шаргородського РУЮ ОСОБА_1 просить
ухвалити рішення, яким тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_2

В судове засідання старший державний
виконавець ВДВС Шаргородського РУЮ
ОСОБА_1 не з’явилася, відповідно до
заяви просить розгляд справи проводити
у її відсутності, подання підтримує у
повному обсязі, просить його
задовольнити (а.с.19).

Частиною 2 статті 377-1 ЦПК України
встановлено, що суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших осіб за
участю державного виконавця.

Оскільки державним виконавцем подано
заяву про розгляд справи у його
відсутності, враховуючи, що в судове
засідання не з’явилися всі особи, які
беруть участь в справі, перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні
немає, тому суд вважає, що справу можна
розглянути без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає,
що подання підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від 28.05.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної і моральної
шкоди та витрат стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 3000 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 8000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, 1100 грн. в рахунок відшкодування
витрат на правову допомогу, 91,76 грн.
судового збору, про що 05.08.2013 року
видано виконавчий лист (а.с.4).

Виконавче провадження по вказаному
рішенню суду відкрито 20.09.2013 року (а.с.5).

Рішення Шаргородського районного суду
від 28.05.2013 року боржником до цього часу
не виконано.

Старшим державним виконавцем
Роздорожною Л.В. вжито заходів щодо
примусового виконання означеного
судового рішення, що свідчать про
повноту вчинення виконавчих дій,
передбачених ЗУ «Про виконавче
провадження». Зокрема, державним
виконавцем надіслано боржнику
попередження про необхідність сплати
заборгованості, перевірено майновий
стан ОСОБА_2 (а.с.6-11,14-16).

З акту державного виконавця від 25.09.2014
року вбачається, що за зареєстрованим
місцем проживання боржник ОСОБА_2
відсутній, майна, належного боржнику за
зареєстрованим місцем проживання, на
яке можна звернути стягнення, не
виявлено (а.с.16).

З відповідей ДПС України встановлено,
що як ФОП ОСОБА_2 станом на 10.12.2013 року не
зареєстрований (а.с.14).

В липні 2014 року державним виконавцем
відібрано пояснення від боржника
ОСОБА_2, в яких останній зазначив, що
визнає наявність заборгованості перед
ОСОБА_3, не здійснював погашення
заборгованості через те, що
непрацевлаштований, зобов’язується у
майбутньому борг сплатити частинами,
21.07.2014 року вніс на погашення
заборгованості 100 грн. (а.с.12-13).

Проте, судом встановлено, що вимога
рішення Шаргородського районного суду
від 28.05.2013 року боржником до цього часу
не виконано, після надання пояснень
державному виконавцеві, ОСОБА_2 заходів
щодо виконання судового рішення не
здійснював.

Отже, судом встановлено, що боржник
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням
Шаргородського районного суду.

Пунктом 18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» встановлено, що державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасового відмовлено у видачі
паспорта у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні чи інші
невиконані зобов’язання, та коли він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу. Громадянинові
України у вказаних випадках може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, що передбачено ч.2 ст.6 ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України».

Частиною 1 ст.377-1 ЦПК України
встановлено, що питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Оскільки судом встановлено, що боржник
ОСОБА_2 не виконує рішення
Шаргородського районного суду від
28.05.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3
до нього про стягнення матеріальної та
моральної шкоди і витрат, а старшим
державним виконавцем ВДВС
Шаргородського РУЮ ОСОБА_1 вжито
заходів щодо примусового виконання
означеного судового рішення, що
свідчать про повноту вчинення
виконавчих дій, передбачених ЗУ «Про
виконавче провадження», то є підстави
для тимчасового обмеження боржника у
праві виїзду за межі України до
фактичного виконання зобов’язань за
вказаним судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, ст.11
ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України»,

ухвалив:

Подання старшого державного
виконавця відділу ДВС Шаргородського
РУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України – задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,
українця, громадянина України у праві
виїзду за межі України шляхом заборони
перетинати державний кордон України –
до виконання зобов’язань за рішенням
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 28.05.2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до нього про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди і витрат.

Виконання цієї ухвали покласти на
Державну прикордонну службу України.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
п’яти днів з дня її проголошення.

Суддя: