Справа № 473/4451/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої - судді
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання - Лукіянчиній Т.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків у вигляді
упущеної вигоди.

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 року позивач ОСОБА_1, фізична
особа-підприємець основним видом
діяльності якого є пасажирські
перевезення, звернувся в суд з позовом
до відповідача ОСОБА_2 про
відшкодування збитків у вигляді
упущеної вигоди у сумі 16790,4 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що відповідач зберігав з
09.07.2013 року на території ВАТ
«Вознесенський спецагропромтранс»
транспортний засіб належний йому -
автобус «Сетра» номерний знак НОМЕР_1,
який був арештований державним
виконавцем відділу ДВС Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Долженко А.С. на виконання рішення суду
про стягнення з нього на користь ВАТ
«Вознесенський спецагропромтранс»
грошових коштів, яке в подальшому було
скасоване, 29.10.2013 року державним
виконавцем також було скасовано всі
заходи примусового виконання рішення
суду.

Посилаючись на те, що відповідач
відмовлявся передати йому з 05.11.2013 року
до 19.12.2013 року майно, яке було передано
йому на зберігання, що підтверджується
актами державного виконавця, через що
він втратив доходи, які б мав при
можливості використання транспортного
засобу у сфері перевезення пасажирів
за маршрутом
Вознесенськ-Дніпропетровськ, позивач
просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав вказуючи, що
будучи відповідальною особою по
зберіганню арештованого майна
позивача він 06.11.2013 року передав
вказане майно (автобус «Сетра»
номерний знак НОМЕР_1) державному
виконавцю відділу ДВС Вознесенського
міськрайонного управління юстиції
Долженко А.С., який 19.12.2013 року передав
його власнику ОСОБА_1, він не
перешкоджав 06.11.2013 року на передачу
транспортного засобу ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

В судовому засіданні встановлено що
09.07.2013 року було укладено окремий вид
договору зберігання, а саме зберігання
арештованого майна, за умовами якого
державний виконавець відділу ДВС
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Долженко А.С.
передав зберігачеві ОСОБА_2 належний
позивачу ОСОБА_1 транспортний засіб -
автобус «Сетра» номерний знак НОМЕР_1,
обтяжений зобов'язанням ОСОБА_1 за
рішенням суду сплатити на користь ВАТ
«Вознесенський спецагропромтранс»
грошові кошти.

Згідно статті 955 ЦК України положення
параграфу 1 цієї глави застосовуються
до окремих видів зберігання, якщо інше
не встановлено положеннями цього
Кодексу про окремі види зберігання або
законом, а у відповідності до статті 951
цього кодексу збитки завдані
поклажодавцеві втратою (нестачею) або
пошкодженням речі, відшкодовуються
зберігачем:

1. у разі втрати (нестачі) речі - у
розмірі її вартості;

2. у разі пошкодження речі - у
розмірі суми, на яку знизилася її
вартість.

Транспортний засіб належний позивачу
не був втрачений чи пошкоджений, збитки
у вигляді упущеної вигоду вказаною
правовою нормою, як підстава
відшкодування поклажодавцем не
передбачена. Тобто, зберігач має
обмежену відповідальність за
договором зберігання.

Актом державного виконавця від 05.11.2013
року підтверджено, що відповідач
ОСОБА_2 відмовився передати
транспортний засіб державному
виконавцю для подальшої передачі
ОСОБА_1

Актом державного виконавця від 06.11.2013
року підтверджено, що відповідач
ОСОБА_2 передав транспортний засіб
державному виконавцю, тобто договір
зберігання арештованого майна
закінчився, але транспортний засіб
продовжував перебувати на території
ВАТ «Вознесенський
спецагропромтранс».

Представник позивача в судовому
засіданні підставою позовних вимог
зазначав обставини, які викладені в
статті 1166 ЦК України, тобто як спір, що
виникає із позадоговірних зобов'язань
про відшкодування шкоди. В судовому
засіданні ним не надано доказів щодо
наявності вини відповідача ОСОБА_2, яка
полягає у незаконному утримані
транспортного засобу з 07.11.2013 року по
19.12.2013 року, оскільки повноваженнями
щодо розпорядження транспортним
засобом у цей період мав державний
виконавець, ОСОБА_2 безпосередньо у
позивача вказаний автомобіль не
приймав і повернути його мав тому, хто
йому передав вказаний автомобіль, що й
було ним виконано.

Крім того, представником позивача не
виконано свій обов'язок щодо доведення
розміру тих доходів, яких ОСОБА_1
отримав би у випадку експлуатації
транспортного засобу для здійснення
пасажирських перевезень за маршрутом
«Вознесенськ-Дніпропетровськ». Дані
про здійснення періодичних маршрутів
транспортним засобом - автобусом
«Сетра» номерний знак НОМЕР_1 у
березні-квітні 2013 року не підкріплені
іншими об'єктивними даними як то -
протоколом огляду технічного стану
транспортного засобу, копією
страхового полісу цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, які діяли в 2013
році і без яких експлуатація
транспорту не можлива.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування збитків у вигляді
упущеної вигоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня виготовлення рішення суду в
повному обсязі.

Рішення суду в повному обсязі
виготовлено 31.10.2014 року.

Суддя:
О .Є. Старжинська