Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22ц/781/2620/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Музика О. В.
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Чельник
О.І.,

при секретарі - Лазаренко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Оксамитсервіс» на
рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 16
січня 2014 року у справі за його позовом
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
боргу, -

Встановила:

У серпні 2013 року ТОВ «Оксамитсервіс»
звернулося до суду позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення боргу,
мотивуючи його тим, що 30 травня 2011 року
між ПП «Оксамит-Сервіс», яке виступило
виконавцем, правонаступником якого є
ТОВ «Оксамитсервіс», та замовниками
ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір
консалтингу №129 (далі-Договор), згідно
умов якого сторони домовились що
ЗАМОВНИК (ОСОБА_3 і ОСОБА_2.) доручає, а
ВИКОНАВЕЦЬ (ПП Оксамит-сервіс в особі
директора Набок Оксани Михайлівни)
зобов'язується надавати йому правову
допомогу, інформаційні, консультаційні
та довідкові послуги, пов'язані із
забезпеченням господарської
діяльності ЗАМОВНИКА (надалі
«ПОСЛУГИ») щодо стягнення з
громадянина ОСОБА_5 399000 грн. боргу та
штрафні санкції.

Позивач вказав, що відповідно до умов
Договору ним було надано
консалтингові послуги на суму 50500 грн.,
що підтверджується відповідними
актами прийому-здачі результатів
послуг, підписаними сторонами. В свою
чергу відповідачі лише частково
сплатили кошти за надані послуги і
мають заборгованість в розмірі 19 500 грн.
У зв'язку з цим позивач просить
стягнути з боржників 19 500 грн. основного
боргу; 3 874,36 грн. упущеної вигоди; 988,89
грн. 3% річних; 979,31 грн. реальних збитків
та 253,43 грн. судового збору.

Рішенням Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 16
січня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням ТОВ
«Оксамитсервіс» подало апеляційну
скаргу, де посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, і просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що сторони уклавши
договір консалтингу 30 травня 2011 року,
домовились між собою про те, що
ЗАМОВНИК (ОСОБА_3 і ОСОБА_2.) доручає, а
ВИКОНАВЕЦЬ (ПП Оксамит-сервіс в особі
директора Набок Оксани Михайлівни)
зобов'язується надавати йому правову
допомогу, інформаційні, консультаційні
та довідкові послуги, пов'язані із
забезпеченням господарської
діяльності ЗАМОВНИКА (надалі
«ПОСЛУГИ») щодо стягнення з
громадянина ОСОБА_5, що проживає за
адресою АДРЕСА_1 грн. боргу та штрафні
санкції, що згідно розділу 2 пункту 2.1. і
є предметом Договору. (а.с.7)

Відмовляючи в задоволенні вимог щодо
стягнення на користь позивача з
відповідачів боргу за надані послуги
суд першої інстанції послався на те, що
позовні вимоги не ґрунтуються на
законі та доказах, оскільки спірний
Договір між сторонами не укладався.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, правонаступництва.(ст. 512 ЦК
України)

Як убачається із п.1.2 статуту позивача,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Оксамитсервіс»,
державну реєстрацію якого проведено
26.03.2012 року, є правонаступником усіх
прав, майна та обов'язків приватного
підприємства «Оксамитсервіс».

Таким чином, висновки суду про те, що
ТОВ «Оксамитсервіс» неналежний
позивач у справі є помилковими.

Заперечуючи проти позову відповідачі
зазначили, що підписані акти прийому -
здачі результатів послуг містять
відомості щодо стягнення боргу з
селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_5 в розмірі 532 000 грн.,
а предметом Договору консалтингу є
стягнення боргу з фізичної особи
ОСОБА_5 в розмірі 399 000 грн.

Також, відповідачі вказали, що позивач
не виконав умови Договору, оскільки
незважаючи на рішення суду про
стягнення коштів в розмірі 399 000 грн., ці
гроші виконавчою службою не стягнуті.

Представник позивача, не погоджуючись
із запереченнями відповідачів, вказав
про те, що умови Договору не
передбачають безпосереднє отримання 399
000 грн. замовниками, так як послуги
консалтингу передбачають надання
правової допомоги, необхідних
консультацій та інформаційних довідок.

З огляду на зазначені розбіжності між
сторонами щодо трактування умов
Договору, необхідно з'ясувати момент з
якого договір вважається виконаним.

В українському законодавстві відсутнє
чітке визначення терміну «консалтинг»,
а також відсутня чітка класифікація
консалтингових послуг. Проте, з аналізу
змісту Положення про порядок
організації та проведення конкурсів на
право виконання консалтингових
(консультаційних, аудиторських,
юридичних та оціночних) послуг,
затверджене наказом Національного
агентства України з управління
державними корпоративними правами від
15.07.99 р. № 131, можна дійти висновку, що
консалтинг - це надання
консультаційних послуг щодо вирішення
певних задач замовника на основі
дослідження та аналізу конкретної
ситуації.

Згідно п. 10.3 Договір діє до повного його
виконання. Разом з тим в тексті
Договору відсутнє чітке формулювання
умов, за яких договір вважається
виконаним.

Аналізуючи умови Договору, колегія
суддів звертає увагу на те, що метою
укладення замовниками даного договору
є отримання необхідної правової
допомоги у вигляді консультацій та
інформаційних довідок при здійсненні
захисту своїх цивільних прав,
порушених громадянином ОСОБА_5, який
заборгував замовникам 399 000 грн. боргу.

Про те, що замовник доручає, а
виконавець бере на себе зобов'язання
про стягнення 399000 грн. з ОСОБА_6, умовами
Договору безпосередньо не передбачено.

Відповідно до ст.1, ч.1 ст.3 ЦПК України,
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав цивільних прав є
завданням цивільного судочинства, тому
цивільні спори підлягають вирішенню
судом.

Згідно ч.3 ст. 208, ч.1, 2 ст.213 ЦПК України
розгляд справи в суді закінчується
ухваленням судового рішення, яке
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

З огляду на вказане, цивільний спір між
сторонами вважається вирішеним з
моменту ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення в
справі.

При цьому позитивний результат (в
даному випадку стягнення грошових
коштів) не є метою та предметом
договору. Позитивний результат в даних
договірних відносинах лише
допускається сторонами як один із
варіантів його виконання.

Про це свідчить п.4.3 Договору, згідно
якого в разі отримання замовником
позитивного результату від наданих
виконавцем послуг, замовник виплачує
виконавцю преміальні в розмірі, що
визначаються за погодженням між
виконавцем та замовником.

Цивільний спір між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з
однієї сторони та ОСОБА_5 з другої
сторони був вирішений рішенням
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 19.07.2011 року, яким стягнуто
на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_5 399 000 грн.
боргу.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку, що спірний договір
консалтингу вважається виконаний
позивачем з моменту набрання чинності
даного судового рішення.

При цьому слід зазначити, що навіть в
разі відмови судом в задоволенні
позову ОСОБА_2 спір з ОСОБА_5 вважався б
вирішеним, а Договір виконаним, при
умові надання виконавцем послуг за
Договором всіх необхідних
консультацій та інформаційних довідок.

Той факт, що рішення апеляційного суду
від 19.07.2011 року було ухвалено на користь
ОСОБА_2 є позитивним результатом від
наданих виконавцем послуг, що
передбачено п. 4.3. Договору.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
ОСОБА_3 в судовому засіданні
підтвердили факт надання позивачем
послуг з надання правової допомоги, та
з надання консультаційних і
інформаційних довідок щодо стягнення з
ОСОБА_5 399000 грн. боргу.

Крім вказаного, факт надання послуг та
виконання робіт позивачем,
передбачених Договором,
підтверджується актами виконаних
робіт, а саме 16.11.2011 року на суму 5000 грн.,
16.11.2011 року на суму 2.500 грн., 26.03.2012 року
на суму 43 000 грн., всього на загальну
суму 50500 грн.

Договором передбачено, що остаточний
розрахунок замовник здійснює з
виконавцем протягом 3-х днів після
повного виконання робіт, передбачених
п.2.1 та виставлених на адресу замовника
рахунків.

Встановлено, що рахунок-фактура №1 від
03.01.2013 року на суму 39500 грн. для
здійснення остаточного розрахунку на
адресу відповідачів була направлена
09.01.2013 року, факт отримання якої
відповідачі підтвердили в судовому
засіданні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає що позов в частині
стягнення з відповідачів
заборгованості за договором
консалтингу у розмірі 19 000 грн. підлягає
задоволенню.

Відповідно, підлягає задоволенню
вимога про стягнення трьох процентів
річних від простроченої суми з 01.04.2012
року по 09.12.2013 року - за 617 днів, розмір
якої встановлюється з розрахунку (19 000
грн. х 3% : 365 х 617) : 100 = 963,53 грн.

В задоволенні вимог про стягнення 3874,3
грн. упущеної вимоги та 979,31 грн.
реальних збитків має бути відмовлено
через їх недоведеність.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню, з підстав
передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
солідарно, на користь ТОВ
«Оксамитсервіс» заборгованість за
консалтинговим договором в розмірі 19 000
грн. та три процентів річних в розмірі
963,53 грн., а всього 19963,53 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд апеляційної інстанції
виходячи з положень ст.88 ЦПК України
вважає за правильне стягнути з
відповідачів по 114 грн. 70 коп. з кожного
в рахунок компенсації понесених
позивачем і документально
підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Оксамитсервіс» задовольнити
частково.

Рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 16
січня 2014 року скасувати

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Оксамитсервіс»
заборгованість за консалтинговим
договором в розмірі 19 000 грн. та три
процентів річних в розмірі 963,53 грн., а
всього 19 963,53 грн. (дев'ятнадцять тисяч
дев'ятсот шістдесят три гривні 53 коп.)
та судові витрати в розмірі по 114 грн. 70
коп. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення і може
бути оскарженим безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: