Справа № 673/796/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 р.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області

в складі:головуючого - судді
Коваля Ф.І.,

при секретарі
Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачів
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника позивачів
ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Деражні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилаються на те, що 6 травня 2013 року
біля 12 год. на вул. Миру в смт.
Вовковинцях Деражнянського району
відповідач, керуючи автомобілем
ВАЗ-21011, державний номер НОМЕР_1,
здійснив на них наїзд, внаслідок чого
позивачу ОСОБА_1 було заподіяно
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
а позивачці ОСОБА_2 - легкі тілесні
ушкодження. Позивачі стверджують, що
внаслідок неправомірних дій
відповідача їм було заподіяно
матеріальну та моральну шкоду, а саме,
позивачу ОСОБА_1 - матеріальну шкоду у
розмірі 1000 грн. та моральну шкоду у
розмірі 2000 грн., а позивачці ОСОБА_2 -
моральну шкоду в розмірі 2000 грн.
Оскільки в добровільному порядку
відшкодувати таку шкоду відповідач
відмовляється, вони просять стягнути
її з нього в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачі та їхній
представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач позов визнав частково. Так,
він пояснив, що керуючи 6 травня 2013 року
біля 12 год. на вул. Миру в смт.
Вовковинцях Деражнянського району, він
при виконанні маневру розвороту
здійснив наїзд на позивачів,
спричинивши їм тілесні ушкодження,
тому не заперечує щодо стягнення з
нього матеріальної шкоди. Позовних
вимог же про відшкодування моральної
шкоди відповідач не визнав,
посилаючись на їх необґрунтованість.

Вислухавши доводи позивачів, їх
представника, відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 6 травня 2013 року
біля 12 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем
ВАЗ-21011, державний номер НОМЕР_1, на вул.
Миру в смт. Вовковинцях Деражнянського
району, здійснив наїзд на позивачів,
внаслідок чого ОСОБА_1 було заподіяно
середньої тяжкості тілесні ушкодження
у вигляді підшкірних крововиливів
зовнішньої поверхні правого
гомілкового ступеневого суглобу,
передньої поверхні грудної клітки
справа з переходом на праве плече,
осаджень шкіри лобно-тім'яної ділянки
зліва волосистої частини голови, струс
головного мозку та перелому
проксимального відділу правої
плечової кістки, а ОСОБА_2 - легкі
тілесні ушкодження у вигляді
підшкірного крововиливу
передньо-внутрішньої поверхні правої
гомілки та осаджень передньої поверхні
верхньої третини правої гомілки.

ОСОБА_4 був власником автомобіля
ВАЗ-21011, державний номер НОМЕР_1, який
він придбав у травні 2013 року у ОСОБА_5 на
підставі усної домовленості.

З'ясовано і те, що наступного дня після
вчинення дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль був ним проданий за
усною домовленістю іншій особі.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами кримінального провадження
№0000215, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань 13
травня 2013 року, за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Зокрема, факт дорожньо-транспортної
пригоди за участю відповідача
підтверджується схемою місця
дорожньо-транспортної пригоди, а вид та
ступінь спричинених внаслідок цього
позивачам тілесних ушкоджень -
висновками експерта №92 та №75 від 21
травня 2013 року.

Крім того, факт заподіяння позивачам
тілесних ушкоджень за наведених вище
обставин підтвердив сам відповідач в
судовому засіданні, визнавши себе
винним у цьому.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Підсумовуючи наведене, суд доходить
висновку про обґрунтованість позовних
вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування
матеріальної шкоди.

Проте, приймаючи до уваги те, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи квитками та фіскальними чеками
сума витрат на придбання ліків,
понесених позивачем ОСОБА_1, в розмірі
785 грн. 69 коп., суд вважає вірним
стягнення матеріальної шкоди провести
саме в такому розмірі.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди, то суд керується вимогами ч.1 ст.
23 Цивільного кодексу України, згідно з
якими особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 цього ж Кодексу
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема,
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, тому, враховуючи характер
душевних страждань, яких зазнали
позивачі внаслідок заподіяних їм
тілесних ушкоджень, а також вимоги
розумності і справедливості, суд
вважає вірним стягнути таку шкоду з
відповідача на користь позивача ОСОБА_1
у розмірі 2000 грн., а на користь
позивачки ОСОБА_2 - у розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Такі
витрати, понесені позивачкою,
складають розмір 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 785
грн. 69 коп. матеріальної та 2000 грн.
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 500
грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243
грн. 60 коп. понесених нею витрат по
сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ф. І. Коваль