Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2444/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Акцент - Банк» на рішення Кіровського
районного суду міста Кіровограда від
25 червня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Акцент - Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А
Н О В И Л А:

У травні 2014 року Публічне
акціонерне товариство «Акцент - банк»
(далі - Банк) звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Позивач зазначав, що 28.09.2011 року між
Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 10000 грн. зі
сплатою 0.12 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення - 27.09.2014
року. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг складає між ним та Банком
Договір і підтверджується підписом у
заяві. ПАТ «Акцент - Банк» свої
зобов'язання за договором виконав в
повному обсязі, а саме: надав
Відповідачу кредит у розмірі
встановленому договором. В свою
чергу, взяті на себе зобов'язання
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 23939 грн. 13 коп.,
яка складається: з заборгованості по
кредиту, в сумі 9421 грн. 24 коп.;
заборгованості по процентам, в сумі 15
грн. 00 коп.; заборгованості по комісії
за користування кредитом, в сумі 4400
грн.; пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, в сумі 8486
грн. 74 коп.; штрафу (фіксована частина) -
500 грн., штрафу (процентна складова) 1116
грн. 15 коп.

Просив суд стягнути з відповідача
вказану заборгованість та судові
витрати.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 25 червня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто
з відповідача на користь позивача
заборгованості по кредиту в сумі 15452
грн. 39 коп. та судові витрати в сумі 243
грн. 60 коп. В частині позовних вимог
по стягненню пені, в сумі 8486 грн.74
коп., відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ
«Акцент - Банк» просить його змінити
в частині відмови у стягненні пені
та ухвалити нове рішення яким
задовольнити позовну вимогу про
стягнення пені.

В скарзі апелянт зазначив, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника позивача, який
підтримав апеляційну скаргу,
перевіривши в межах ст. 303 ЦПК України
матеріали справи та наведені у скарзі
доводи, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської
області дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Згідно вимог п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір на підставі
досліджених доказів суд першої
інстанції встановив, що 28.09.2011 року
між Банком та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, відповідно до якого
банк надав відповідачу кредит у сумі
10000 грн. зі сплатою 0.12 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення - 27.09.2014
року. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява
разом з Умовами надання банківських
послуг складає між ним та Банком
Договір і підтверджується підписом у
заяві. ПАТ «Акцент - Банк» свої
зобов'язання за договором виконав в
повному обсязі, а саме надав
Відповідачу кредит у розмірі
встановленому договором. В свою
чергу, взяті на себе зобов'язання
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 23939 грн. 13 коп.,
яка складається: з заборгованості по
кредиту, в сумі 9421 грн. 24 коп.;
заборгованості по процентам, в сумі 15
грн. 00 коп.; заборгованості по комісії
за користування кредитом, в сумі 4400
грн.; пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, в сумі 8486
грн. 74 коп.; штрафу (фіксована частина) -
500 грн., штрафу (процентна складова) 1116
грн. 15 коп.

Задовольняючи позов частково та
відмовляючи позивачу у стягненні
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
одночасне нарахування і стягнення
пені та штрафу є застосуванням
подвійної цивільно - правової
відповідальності одного і того ж
виду, за одне і те ж порушення
зобов'язання, що суперечить вимогам
ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509
ЦК України.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей,
штраф є відповідальністю, яка залежить
лише від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання й у
часі визначається з настанням однієї з
подій як невиконання або неналежне
виконання зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Тобто, пеня та штраф є видами
відповідальності за різні порушення
зобов'язань боржником.

Штраф має разовий характер, тобто
вичерпується з настанням самого факту
порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. кредитного
договору № A32BCC9FGP0136 від 28 вересня 2011
року штраф застосовується у випадку
порушення позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених кредитним
договором більш ніж на 30 днів.
Позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми
позову.

Пеня ж, в свою чергу, відповідно до п. 5.1.
кредитного договору сплачується при
порушенні позичальником зобов'язань із
погашення кредиту у розмірі 0,15 % від
суми просроченої заборгованості по
кредиту за кожний день просрочки, але
не менше 1 гривні.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині стягнення штрафу, на
порушення ст. ст. 212 - 214 ЦПК України, суд
на зазначене уваги не звернув та не
врахував, що штраф та пеня, відповідно
до умов кредитного договору, настають
при різних обставинах порушення
зобов'язання зі сторони боржника, а
відтак є різними видами
відповідальності за порушення
зобов'язань боржником. У зв'язку з цим
висновок суду щодо подвійної
відповідальності відповідача за одне і
теж саме порушення зобов'язання є
помилковим.

Згідно п. 5.5 договору сторони дійшли
згоди, що терміни позовної давності
по вимогам про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів
за даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років. А отже,
суд першої інстанції безпідставно
відмовив позивачу у стягненні пені.

Таким чином, вирішуючи спір, суд
першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права,
що згідно з п.4 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
задоволення позову і в частині
стягнення пені, оскільки визначена
банком на підставі умов договору
заборгованість доведена позивачем
належними доказами.

На підставі викладеного,
керуючись ст.307, ст.309, ст.314, ст.316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
Акціонерного Товариства «Акцент -
Банк» задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 25 червня
2014 року, в частині відмови у
стягненні з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Акцент - Банк» пені за невчасне
виконання зобов'язань за договором, в
сумі 8486 грн. 74 коп., скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«Акцент - Банк» пеню за невчасне
виконання зобов'язань за договором, в
сумі 8486 грн. 74 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може
бути оскаржено протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді: