Провадження №2/751/2014/14
Рішення

Іменем України

10 листопада 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К.
В.

при секретарі
Шестак К. В.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі між
співвласниками,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі між
співвласниками, в якому просить
поділити в натурі майно, яке належить
йому та відповідачу на праві спільної
часткової власності - квартиру АДРЕСА_1
відповідно до ідеальних часток (1/3
частину квартири та 2/3 частини
квартири) наступним чином: виділити
позивачу кімнату № 7 житловою площею 10,8
кв.м., балкон І площею 0,8 кв.м., шафу ІІІ
площею 0,1 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1,
виділити ОСОБА_3 кімнату № 6 площею 10,3
кв.м., кімнату № 8 площею 13,8 кв.м. в
квартирі АДРЕСА_1, підсобні приміщення,
а саме: кухню № 4 площею 5,9 кв.м.; ванну
кімнату № 3 площею 1,7 кв.м.; вбиральню № 2
площею 1,0 кв.м.; передпокій № 1 площею 7,4
кв.м.; балкон ІІ площею 2,0 кв.м. залишити
у спільному користуванні, судові
витрати покласти на відповідача.
Мотивуючи вимоги тим, що вони з
відповідачем є співвласниками
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Квартира належить їм на праві
спільної часткової власності. Частка
позивача у праві спільної часткової
власності на квартиру становить 1/3
частину квартири, що підтверджується
договором дарування квартири,
посвідченим приватним нотаріусом
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 5 квітня 2004 року за
реєстровим № 890. Право власності на 1/3
частину квартири зареєстроване в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно за реєстраційним номером 4545655, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 3354528, виданим Чернігівським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 16 квітня 2004 року.

Відповідно частка відповідача
становить 2/3 частини квартири, що
підтверджується договором дарування
частини квартири, посвідченим
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 1
серпня 2012 року за реєстровим № 1086.

Між позивачем та відповідачем виникли
спори про порядок користування і
володіння квартирою. Зокрема,
відповідач не визнає, що позивач має
право власності на частину квартири та
стверджує, що договір дарування
квартири від 5 квітня 2004 року за
реєстровим № 890 є недійсним, оскільки
після посвідчення даного договору
померли колишні власник квартири, і цей
договір має бути замінений. Також
відповідач не надає позивачу вільний
доступ до квартири (змінила замок у
вхідних дверях квартири). Це порушує
права позивача щодо володіння,
користування та розпорядження
частиною квартири на власний розсуд.

Позивач намагався дійти згоди з
відповідачем про поділ квартири в
добровільному порядку, з даною метою
звернувся до відповідача та
запропонував укласти договір про поділ
квартири, однак відповідач ухиляється
від укладення договору про поділ
квартири, залишивши його пропозиції
без відповіді, внаслідок чого позивач
змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Згідно технічного паспорту,
виготовленого Чернігівським міським
бюро технічної інвентаризації 23 травня
2012 року квартира складається з трьох
жилих кімнат: кімната № 6 площею 10,3
кв.м., кімната № 7 площею 10,8 кв.м.,
кімната № 8 площею 13,8 кв.м., а також
підсобних приміщень: кухня № 4 площею 5,9
кв.м., ванна кімната № 3 площею 1,7 кв.м.,
вбиральня № 2 площею 1,0 кв.м., передпокій
№ 1 площею 7,4 кв.м., балкон І площею 0,8
кв.м., балкон ІІ площею 2,0 кв.м., шафа ІІІ
площею 0,1 кв.м.

Загальна площа квартири становить 53,8
кв.м., житлова площа - 34,9 кв.м., підсобна -
18,9 кв.м.. Відповідно до ідеальних часток
позивачу належить 11,6 кв.м. житлової
площі (34,9:3), а відповідачу 23,3 кв.м.
житлової площі (34,9:3х2). Тому позивач має
бажання отримати у власність кімнату №
7 житловою площею 10,8 кв.м. та балкон І
площею 0,8 кв.м., шафу ІІІ площею 0,1 кв.м.,
вважає, що інші підсобні приміщення
необхідно залишити у спільному
користуванні.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити. Пояснив, що бажає
виділити собі частину квартири, яка є
наближеною до його розміру частини.
Вважає можливим здійснити
переобладнання кімнати площею 13,8 кв.м.
для проходу в його кімнату. На даний час
не може користуватися своєю власністю,
оскільки не може відкрити один замок на
вхідних дверях.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що позивач
звернувся до суду з вимогою про поділ
квартир в натурі, але мав на увазі
встановлення порядку користування.

Відповідач в судовому зсіданні позовні
вимоги визнала частково. Пояснила, що
визнає право позивача на частину
квартири, але не згодна із
запропонованим варіантом виділення
кімнати, оскільки кімнатою площею 13,8
кв.м. не зможе повністю користуватися.

Вислухавши осіб, які брали участь в
судовому засіданні, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії
договору дарування квартири від 05.04.2004
року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7 - 2/3
частини квартир, ОСОБА_1 - 1/3 частини
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відповідно до копії витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 3354528, виданим Чернігівським
міжміським бюро технічної
інвентаризації 16 квітня 2004 року (а.с. 5)
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_1 -1/3 частина
та ОСОБА_7 - 2/3 частини.

Відповідно до копії договору дарування
частини квартири від 01.08.2012 року ОСОБА_8
передала безоплатно у власність ОСОБА_3
2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Згідно копії технічного паспорта
(а.с.8-9) вбачається, що квартира,
загальною площею 53,8 кв.м., складається з
3-х житлових кімнат площею 34,9 кв.м., у
тому числі: кімната 6 - 10,3 кв.м., кімната 7
- 10,8 кв.м., кімната 8 - 13,8 кв.м.;
допоміжних, площею 16,0 кв.м., у тому числі
передпокій - 7,4 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м.,
ванна кімната - 1,7 кв.м., кухня - 5,9 кв.м., а
також літніх приміщень, площею 2,9 кв.м.,
у тому числі: балкон І- 0,8 кв.м., балкон ІІ
- 2,0 кв.м., шафа ІІІ - 0,1 кв.м.

В силу положень ст. 317, частин 1, 3 ст. 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Статтею 41 Конституції України, статтею
321 Цивільного кодексу України
регламентовано, що право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні, окрім
випадків і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.3 статті
358 Цивільного кодексу України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з правового аналізу
зазначених норм матеріального права,
хоча при визначенні порядку
користування майном у праві спільної
часткової власності і не припиняється
право спільної часткової власності,
але при цьому не повинно порушуватися
чи обмежуватися право власника на
користування майном, що входить до
змісту права власності.

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності.

Позивачем пред'явлені вимоги про
поділ спільного майна - квартири
АДРЕСА_1 в натурі, проте місця
загального користування просить
залишити в спільному користуванні, що є
неприпустимим при виділу частки із
майна, що є у спільній частковій
власності. Виділення у власність
ОСОБА_3 кімнати № 8, площею 13,8 кв.м. буде
порушувати права останньої на
користування своєю власністю, оскільки
ця житлова кімната не є ізольованою і
повинна використовуватися позивачем
для проходу до кімнати № 7, площею 10,8
кв.м., яку він просить виділити йому та
до балкону ІІ, площею 2,0 кв.м., який
залишається, згідно пред'явлених вимог,
у спільному користуванні. Виділення
приміщень згідно пред'явлених позовних
вимог буде порушувати право
відповідача на вільне володіння
майном, що відповідає її частці і
обмежувати її право власності, тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Згідно вимог ст.. 60 ЦПК України
позивачем не надано доказів можливості
виділу частки із майна в натурі.

Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати
позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.. ст. 3, 15, 16, 317, ч. ч. 1,3 ст. 319, ст. ст. 321,
355, 383, ч. 1 ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 ЦК України,
ст. ст. 3,10,11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,
-

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі між
співвласниками - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Новозаводський районний суд міста
Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
К. В. Мороз