АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/25211/13-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/6583/2014 /2014Головуючий у
суді першої інстанції: Батрин
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 04
листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 28 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_6, Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» про стягнення
страхового відшкодування, майнової та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду
з позовом про стягнення з ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_3
страхового відшкодування у розмірі 13
018,17 грн., яке недоплачене страховою
компанією, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3
просили стягнути майнову шкоду у
розмірі 17 805,87 грн. та з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_4 на відшкодування
моральної шкоди 20 000 грн.. Посилалися на
те, що 13 січня 2013 року сталася ДТП за
участю транспортного засобу ОСОБА_3
«Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1,
яким керував ОСОБА_4, та транспортного
засобу «Шевроле», номерний знак
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6. Постановою
Печерського районного суду м. Києва від
01 лютого 2013 року ОСОБА_6 визнаний винним
у вчиненні ДТП. Цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «Шевроле»
застрахована у ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
підставі полісу. ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
виплатила ОСОБА_3 страхове
відшкодування у розмірі 36 481,83 грн.,
розрахованого на підставі звіту №
46/01/13. Проте, позивачі не погоджуються з
вказаною сумою та враховуючи дані
висновку № 4185/13-54 просять суд
задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 28 березня 2014 року
позов задоволено частково; стягнуто з
ПАТ «Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_4 1 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди;
стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 500
грн. майнової шкоди; стягнуто з ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_4 судовий
збір у розмірі 229,40 грн.; стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 229,40 грн.; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зазначає, що відповідно до ч.2 ст.30
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» відшкодовується
різниця між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а не
утилізаційна вартість автомобіля як
сума ринкової вартості технічно
справних складників та вартості
металобрухту складників,які
залишилися. Всупереч цьому положенню,
страховик замовив проведення
розрахунку звіту про оцінку
утилізаційної вартості (№406/01/13) і на
його підставі здійснив страхову
виплату. Для визначення різниці між
вартістю транспортного засобу до та
після ДТП, суд мав би керуватися
комісійним автотоварознавчим
дослідженням № 4185/12-54 від 03.06.2013 р., в
якому відповідно розраховано вартість
автомобіля (як єдиного цілого, а не
сукупності запчастин та агрегатів) до
та після ДТП. Крім того, оцінена
моральна шкода в розмірі 1 500 грн.
занижена та не відповідає фактичним
обставинам справи, оскільки ОСОБА_4
отримав численні пошкодження, три
тижні перебував на стаціонарному
лікуванні, ОСОБА_6 жодного разу не
поцікавився його здоров'ям та не
відвідав його у лікарні.

Представник відповідача ПАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується відповідною
розпискою.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача ОСОБА_4,
представника позивачів ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно -правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

За умовами п.30.2 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в ред.. від 08.01.2012 року, якщо
власник транспортного засобу не
згоден з визнанням транспортного
засобу фізично знищеним, йому
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо - транспортної пригоди, а
також витрати по евакуації
транспортного засобу з місця дорожньо -
транспортної пригоди.

Відповідно до п.22.3 вказаного
Закону, потерпілому відшкодовується
моральна шкода, передбачена п.п.1,2 ч.2
ст.23 ЦК України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК
України. При цьому страховик
відшкодовує не більше ніж 5 відсотків
ліміту, визначеного у п.9.3 ст. 9 цього
Закону.

Судом встановлено, що 13 січня 2013 року
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу ОСОБА_3
«Фольксваген», яким керував ОСОБА_4, та
транспортного засобу «Шевроле» під
керуванням ОСОБА_6.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 01 лютого 2013 року ОСОБА_6
визнано винним у вказаній ДТП (а.с.12).

В результаті ДТП пошкоджено
автомобіль ОСОБА_3 «Фольксваген» та
ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно - мозкової
травми, струсу головного мозку, садно -
волосистої частини голови, забою
лівого колінного суглобу, забою м'яких
тканин лівого стегна, забою
поперекової області (а.с.30).

На час ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_6, як власника
транспортного засобу «Шевроле»,
застрахована у ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
підставі полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/2741965 від
19.04.2012 року (а.с.82). Згідно цього полісу
ліміт відповідальності страховика за
шкоду завдану майну становить 50 000 грн.,
за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю
потерпілого у розмірі 100 000 грн. та
франшиза у розмірі 500 грн. (а.с.11).

Відповідно до звіту № 46/01/13 від 04
лютого 2014 року, складеного ОСОБА_8,
ринкова вартість пошкодженого
автомобіля ОСОБА_3 становить 102 630,92 грн.,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля перевищує його ринкову
вартість; утилізаційна вартість
автомобіля складає 65 983,09 грн. (а.с.85-91).

Страховиком прийнято рішення про
виплату ОСОБА_3 страхового
відшкодування у розмірі 36 647,83 грн. (102
630,92 грн.-65 983,09 грн. + 334 грн. додаткові
витрати -500 грн. франшизи) (а.с.13) та
проведено відповідні платежі (а.с.115-122).

ОСОБА_3 не погодилася з проведеною
оцінкою, та на її заяву ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 здійснено експертне
автотоварознавче дослідження № 4185/13-54
від 03 червня 2013 року, відповідно до
якого розмір матеріального збитку
становить 99 975,68 грн., вартість
пошкодженого транспортного засобу
після ДТП становить 33 991,73 грн. (а.с.15-28).

Згідно п.7.17 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24 листопада 2003 року №
142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 24 листопада 2003 року за
№ 1074/8395, якщо вартість
відновлювального ремонту, з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу складників розукомплектованого
ремонту або аварійно пошкодженого КТЗ,
перевищує його ринкову вартість без
зазначених пошкоджень, то ринкова
вартість такого КТЗ не розраховується.
Відновлення такого КТЗ за принципом
внеску є економічно недоцільним. У
цьому випадку може бути визначена
вартість утилізації КТЗ.

Відповідно до п.7.18 Методики,
вартість утилізації КТЗ визначається
як сума ринкової вартості технічно
справних складників та вартості
металобрухту складників, які
залишилися.

Як встановлено у судовому
засіданні, позивачі продали свій
пошкоджений автомобіль за 4500 доларів
США. Судова автотоварознавча
експертиза не проводилася.

За таких обставин, враховуючи
обґрунтування в рішенні суду першої
інстанції щодо розміру страхового
відшкодування відповідно до звіту
№46/01/13, складеного ОСОБА_8, колегія
також не знаходить підстав для
задоволення позову щодо стягнення
страхового відшкодування відповідно
до звіту №4185/13-54.

Стягуючи з ПАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 1500 грн. суд виходив з характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань позивача. Колегія
вважає замалою стягнуту суму,
враховуючи саме глибину фізичних та
душевних страждань позивача, який з
вини ОСОБА_6 змушений був перебувати на
стаціонарному лікуванні протягом
трьох тижнів з основним діагнозом:
ЗЧМТ, струс головного мозку. Садно
волосистої частини голови. Забій
лівого колінного суглобу. Забій м'яких
тканин лівого стегна. Забій
поперекової області (а.с.30). Крім того
залишилося поза увагою, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року, менш ніж за три тижні до ДТП, у
позивача ОСОБА_4 народився син ОСОБА_11
(а.с.31), який потребував батьківської
турботи в перші дні життя, а дружина -
допомоги чоловіка. Проте замість цього
він змушений був тривалий час
лікуватися в стаціонарі. За весь час
відповідач ОСОБА_6 ні разу не навідався
до нього, не запропонував допомогти ні
йому, ні його родині. За таких обставин
колегія вважає, що рішення в частині
вирішення вимог про стягнення
моральної шкоди підлягає скасуванню з
ухваленням нового про стягнення з
відповідачів на користь позивача
ОСОБА_4 по 5 тисяч гривень моральної
шкоди з кожного.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 28 березня 2014 року скасувати в
частині вирішення вимог про стягнення
моральної шкоди та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту:

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_4
5000 (п'ять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5000
(п'ять тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-