У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від
29 серпня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 09 жовтня 2014 року в
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «І.Т.В.
Сервіс Плюс» (далі - ТОВ «І.Т.В. Сервіс
Плюс») до ОСОБА_2 про визнання договору
укладеним на підставі нормативного
акта обов'язкової дії та стягнення суми
заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від
29 серпня 2014 року позов ТОВ «І.Т.В.
Сервіс Плюс» задоволено.

Визнано укладеним з 01 грудня 2012 року
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій на основі типового договору
між ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «І.Т.В.
Сервіс Плюс» заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій за період з 01 грудня 2012 року
по липень 2014 року у розмірі 958 грн 14 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 09 жовтня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилено, рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 29 серпня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, врахували правову позицію,
викладену у постанові Верховного Суду
України від 10 жовтня 2012 року у справі №
6-110цс12, правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір в межах заявлених вимог
та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 29 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 09 жовтня 2014
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «І.Т.В.
Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про визнання
договору укладеним на підставі
нормативного акта обов'язкової дії та
стягнення суми заборгованості за
надані послуги, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур