Справа № 204/2575/14-ц
Провадження № 2/204/1504/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої - судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

за участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представників позивачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представника відповідачки
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення
перешкод в користування власністю
шляхом вселення та передачі ключів від
квартири, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивачі звернулися до
суду з позовною заявою, у якій просили
суд вселити їх в квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_6 не чинити їм
перешкод у праві користування
квартирою і передати ключі від
квартири. В обґрунтування позовних
вимог позивачі посилаються на те, що
рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2013 року визнано за ОСОБА_6 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом від 4
квітня 2014 року позивачам видано
спадщину на 1/2 частину вказаної
квартири. Згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від 4
квітня 2014 року за ОСОБА_1 зареєстровано
право власності на ? частку
вищевказаної квартири. Згідно витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 4 квітня 2014 року за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на 1/4
частку спірної квартири. Квартиру
ОСОБА_1, успадкувала після смерті свого
сина ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_2, успадкувала частину квартири
після смерті її батька ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Після отримання
спадщини 4 квітня 2014 року ОСОБА_2 та її
тітка ОСОБА_3 пішли до відповідачки за
адресою: АДРЕСА_1 для того, щоб
домовитися про спосіб користування
квартирою, але ОСОБА_6 не тільки не
впустила їх до квартири, але спричинила
тілесні ушкодження ОСОБА_3 Згідно
висновку спеціаліста судово-медичного
експерта № 1131 від 7 квітня 2014 року
ОСОБА_3 були спричинені тілесні
ушкодження легкої ступені тяжкості. До
того ж, ОСОБА_6 заявила їм, що ніхто з них
до квартири не зайде. Відповідачка не
реагувала на їхні прохання вирішити
питання мирним шляхом, у зв'язку з чим
вони були вимушені викликати міліцію.
ОСОБА_1 мешкає у м. Марганець, а діти
мешкають у м. Дніпропетровськ. Вона вже
немолода жінка, часто хворіє, тому хоче
жити біля своїх дітей та онуків, та
вселитися в квартиру покійного сина.
Тому, з огляду на вищевикладене,
позивачі були вимушені звернутися до
суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги та просила
їх задовольнити в повному обсязі
посилаючись на підстави, які зазначені
в позові.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні
також підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити в повному
обсязі посилаючись на підстави, які
зазначені в позові.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та просила задовольнити їх
у повному обсязі. Також, додала, що
ОСОБА_1 проживає в м. Марганець
Дніпропетровської області. Після
смерті сина вона, як матір, успадкувала
1/4 частку його квартиру. Вона вже не
молода людина, до того ж часто хворіє.
Тому, хоче вселитися у вищезазначену
квартиру та проживати там разом зі
своїми близькими. Проте, ОСОБА_6 не
надає доступу до їхнього майна, тому
між ними існує конфлікт.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала. Також, пояснила, що ОСОБА_2
успадкувала 1/4 частину квартири свого
батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. 4 квітня
2014 року вона разом з ОСОБА_3, як
представником за довіреністю від
ОСОБА_1, пішли до відповідачки, для того
щоб потрапити у квартиру та домовитися
з останньою про спосіб користування
майном, але ОСОБА_6 їх не впустила, при
цьому нанесла ОСОБА_3 легкі тілесні
ушкодження. Між ними та ОСОБА_6 існує
конфлікт. ОСОБА_2 хоче вселитися в
квартиру свого батька та жити разом з
бабусею, щоб допомагати їй у побуті.

Представник відповідачки у судовому
засіданні ОСОБА_5 позовні вимоги не
визнала та пояснила, що ОСОБА_6
заперечує проти вселення позивачок у
спірну квартиру, оскільки відповідачка
є власницею пропорційно більшої
частини квартири аніж позивачки, а
також тому, що вищезазначена квартира
однокімнатна і її площа становить 24,2
кв.м., тобто у власності ОСОБА_6 - 21,1 кв.м.,
а у власності позивачок - по 6,05 кв.м. на
кожну, що є значно меншим за мінімальну
житлову площу на одну особу,
встановлену законом. До того ж, вона
пояснила, що дійсно 04 квітня 2014 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийшли до спірної
квартири та вимагали від відповідачки,
щоб вона негайно впустила їх до
вказаної квартири оскільки вони є її
співвласниками. Проте, ОСОБА_6 не
пустила їх до спірної квартири, з
підстав неможливості спільного
проживання з позивачками, через що між
ними виник конфлікт. У результаті даної
ситуації між сторонами склалися
неприязні стосунки, що прямо
унеможливлюють спільне користування
та володіння спірною квартирою.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном за власним розсудом.

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2013 року було встановлено факт
проживання однією сім'єю жінки та
чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_6
та ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з
січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, за
ОСОБА_6 було визнано право власності на
? частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.11-17).
Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності, ОСОБА_1
належить ? квартири АДРЕСА_1 (а.с. 23).
Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності, ОСОБА_2
належить ? квартири АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні представником
відповідачки визнано факт наявності
конфлікту між сторонами з приводу
користування спірною квартирою.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
теперішнього часу не мають можливості
користуватися належним їм
вищезазначеним нерухомим майном,
оскільки відповідачка, яка фактично
проживає у квартирі АДРЕСА_1, позбавляє
позивачів можливості в цьому, не
надаючи їм доступ до спірної квартири.

Крім того, факт перешкоджання
позивачам у користуванні належною їм
часткою квартири підтверджується
наявними в матеріалах справи
висновками Красногвардійського РВ ДМУ
ГУМВС України від 04.04.2014 року та від
03.11.2014 року, згідно яких ОСОБА_6 надавала
пояснення, що дійсно не пустила
позивачів до квартири.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що
перешкоди створені відповідачкою
ОСОБА_6 позбавляють позивачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 користуватися та
розпоряджатися належним їм на праві
власності нерухомим майном.

Тому, враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що необхідно
усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
користуванні належною їм частиною
нерухомого майна, а саме 1/2 частиною на
двох позивачів квартири АДРЕСА_1,
шляхом вселення позивачів у
вищезазначену квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно вимогам ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Що стосується позовних вимог позивачів
щодо передачі ключів від квартири
позивачам, то дані вимоги не підлягає
задоволенню, оскільки в системі
цивільного законодавства не існує
такого способу захисту прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Як вбачається з матеріалів
справи позивачами було сплачено
судовий збір за подачу позову у розмірі
по 243 грн. 60 коп. кожним позивачем. Тому з
відповідачки на користь кожної
позивачки необхідно стягнути по 243 грн.
60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 57-61,
88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6
про усунення перешкод в користування
власністю шляхом вселення та передачі
ключів від квартири - задовольнити
частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні 1/4 частиною квартири
АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні 1/4 частиною квартири
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у квартиру
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1
судові витрати за подачу позову у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2
судові витрати за подачу позову у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Т.О. Дубіжанська