Провадження № 2/537/1413/2014
Справа № 537/6102/14-ц
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2014 року суддя Крюківського
районного суду Полтавської області
Фадєєва С.О., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Добробит»
про скасування заборгованості,
зобов»язання вчинити дії, заборону
вчиняти дії, визнання права на
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду із позовною заявою, де просять
ухвалити рішення, яким визнати
заявлені вимоги відповідача ТОВ
«Добробит» про сплату позивачами боргу
за свої послуги не обгрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню;
розглянути питання про скасування
заборгованості позивачів за липень 2008
року та за період з січня 2009 року по
травень 2009 року включно як такої, що є
простроченою; зобов»язати відповідача
в термін, визначений законодавчими
актами України, здійснити необхідні
дії для припинення порушення майнових
та немайнових прав позивачів,
гарантованих їм Контитуцією та
законами України; заборонити
відповідачу за відсутності договірних
відносин втручатись в особисте життя
позивачів шляхом збирання
недостовірної інформації без їхньої
згоди (борги), спрямовувати на їх адресу
письмові повідомлення про наявність
заборгованості за послуги; заборонити
відповідачу використовувати та
поширювати у будь-якій формі
інформацію про наявність у позивачів
боргу, яка зберігається відповідачем
без згоди позивачів в базах
персональних даних; визнати за
позивачами право на відшкодування
моральної шкоди, яка полягає у тому, що
відповідач збирає, зберігає та поширює
недостовірну інформацію про сім»ю
позивачів, а також у тому, що члени
сім»ї позивачів, особливо пенсіонери,
інваліди, страждають морально і
фізично від того, що вимушені
скаржитися, відстоювати свої права у
суді та жити у квартирі з порушеними з
вини відповідача умовами проживання.

Згідно ч.5 ст.. 119 ЦПК України до позовної
заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Позивачі посилаються на Закон України
«Про захист прав споживачів», але
частина позовних вимог не стосуються
вказаного Закону, а отже, в цій частині
позивачі не звільнені від сплати
судового збору.

Також згідно п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог.

Зміст частини позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 неконкретизований, а саме, не
вказано, які саме заявлені вимоги
відповідача про сплату позивачами
боргу за свої послуги позивачі просять
визнати необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню; яку саме
заборгованість позивачі просять
визнати такою, що є простроченою; в який
саме термін, визначений законодавчими
актами України, позивачі просять
зобов»язати відповідача здійснити
необхідні дії для припинення порушення
майнових та немайнових прав позивачів,
гарантованих їм Контитуцією та
законами України, а також які саме дії.

В силу ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у ст.
119 цього Кодексу, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків, який не може
перевищувати п»яти днів з дня
отримання заявником ухвали.

За викладених обставин, позовну заяву
слід залишити без руху, про що
повідомити позивачів, надавши їм строк
для усунення встановлених недоліків.

Також судом роз»яснюється, що згідно
ст..3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси. Відмова від права
на звернення до суду за захистом є
недійсною.

Відповідно до ст.. 4 цього Кодексу
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

В силу ст.. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Добробит» про
скасування заборгованості,
зобов»язання вчинити дії, заборону
вчиняти дії, визнання права на
відшкодування моральної шкоди -
залишити без руху та надати позивачам
п’ятиденний строк з дня отримання
ухвали для усунення встановлених судом
недоліків.

Попередити позивачів про те, що в разі
неусунення зазначених в ухвалі
недоліків у встановлений строк,
позовна заява буде вважатися
неподаною і повернута позивачам.

Позивачам невідкладно направити копію
ухвали про залишення позовної заяви
без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
С. О. Фадєєва