Справа № 462/642/13
Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/5479/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника позивача
- ОСОБА_2,

представників відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 31 жовтня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 31 жовтня 2013 року
задоволено позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 28303 грн.
11 коп. боргу та судовий збір у розмірі 229
грн. 40 коп.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 31 жовтня 2013
року задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 31 жовтня 2013 року змінено та
ухвалено нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 28303 грн. 11 коп. задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (адреса: м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, , рах. №
3111) заборгованість за кредитним
договором № б/н від 22 серпня 2007 року в
розмірі 19 618 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот вісімнадцять) грн. 99 коп., яка
складається з: 5853 (п'ять тисяч вісімсот
п'ятдесят три) грн. 19 коп. -
заборгованість за кредитом; 9989 (дев'ять
тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн.
10 коп. - заборгованість по процентах за
користування кредитом; 3276 (три тисячі
двісті сімдесят шість) грн. 70 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 (п'ятсот) грн. -
штраф (фіксована частина).

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року скасовано,
а справу передано на новий розгляд до
цього суду.

В апеляційній скарзі на рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 31 жовтня 2013 року ОСОБА_3 зазначає, що
оскаржуване рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Посилається на
пропуск позивачем встановленого
законом строку позовної давності.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні
позову за пропуском строку позовної
давності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення не відповідає даним вимогам.

Районним судом встановлено, що 22.08.2007
року між сторонами було укладено
кредитний договір шляхом відкриття
кредитного рахунку на ім'я ОСОБА_3,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу строковий кредит у розмірі
7000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим повернення кредиту, що
відповідає строку дії картки. Картка
видана строком на 48 місяців.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК
України).

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі
невиконання позичальником обов'язків,
встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики, а
також у разі втрати забезпечення
виконання зобов'язання або погіршення
його умов за обставин, за які
позикодавець не несе відповідальності,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів, належних
йому відповідно до статті 1048 цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно Умов та правил надання
банківських послуг, наданих позивачем,
мінімальний обов'язковий платіж це
розмір боргових зобов'язань
позичальника, які щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою (далі -
Правила) строк дії картки вказується на
лицевій стороні картки (місяць і рік).
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування
вбачається, що у разі наявності
перевитрати платіжного ліміту по
картці та непогашення його клієнтом на
протязі шести місяців, картка
закривається.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 258 ЦК України встановлено
спеціальну позовну давність і, зокрема,
до вимог про стягнення
неустойки(штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

21 червня 2013 року ОСОБА_3 подала заяву
про застосування позовної давності.

Відповідно до правової позиції,
висловленої Верховним Судом України в
постанові від 19.03.2014 р. у справі №6-14цс
14, відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а
не закінченням строку дії договору.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов»язань
за кредитним договором позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу, а
щодо повернення кредиту в повному
обсязі - зі спливом останнього місяця
дії картки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Однак, судом першої інстанції не
звернуто уваги на те, що загальна
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Із банківської виписки розрахунку
заборгованості вбачається, що останній
платіж відповідач здійснила 27 липня 2009
року, а тому про невиконання
відповідачем договірних зобов'язань
ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо 26.08.2009
року, тобто після несплати чергового
місячного платежу, і саме з цього часу
почався перебіг строку позовної
давності для звернення позивача за
захистом порушеного права.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів про продовження строку дії
кредитного договору, а також доказів
того, що після закінчення строку дії
платіжної картки відповідач
продовжував нею користуватися, або він
отримував у ПАТ КБ «Приватбанк» нову
кредитну картку.

З даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся лише 28.01.2013 року, тобто після
спливу строку позовної давності і
поважності причин його пропуску не
навів.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що оскільки районний суд дійшов
помилкового висновку про те, що
договір, укладений між сторонами,
продовжує свою дію, строк його
виконання не сплив, правових підстав
для застосування позовної давності
нема, то оскаржуване рішення слід
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову за
пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 31 жовтня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: