АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Стельмащук П.Я. Провадження
№ 22-ц/789/1153/14 Доповідач - Бершадська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 р. колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1,
ОСОБА_2, представника служби в справах
дітей Перелюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 19 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - служба у справах
дітей Тернопільської районної
державної адміністрації, про надання
дозволу неповнолітній дитині на
виготовлення паспорта для виїзду за
кордон та надання дозволу на виїзд
дитини за кордон без згоди батька,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що її син, ОСОБА_4, був
прийнятий на навчання стаціонарного
відділення Інституту Інформатики та
Управління у м.Жешові, Республіка
Польща, на період з 1 жовтня 2014 року по 30
вересня 2017 року, проте його батько,
ОСОБА_1, відмовляється надати дозвіл на
виїзд дитини за межі території України.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 19 серпня 2014
року позов задоволено.

Вирішено дати дозвіл на виготовлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька, ОСОБА_1.

Вирішено дозволити виїзд
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька, ОСОБА_1, за межі
України до Республіки Польща до
досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
закрити провадження у справі,
посилаючись на те, що судом не було
з"ясовано всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи.

В судовому засіданні апелянт
апеляційну скаргу підтримав, пояснив,
що не заперечує щодо навачння сина за
кордоном, однак у нього інша сім"я і
коштів для оплати навчання сина за
кордоном немає.

ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнала
та вказала, що відповідач погоджувався
надати згоду на виїзд сина в Польщу на
навчання за умови написання нею
розписки про отримання від нього 100 000
грн. на утримання сина. Син ОСОБА_4 в
даний час знаходиться в Польщі на
навчанні і ІНФОРМАЦІЯ_2 року йому
виповниться 18 років.

Представник служби у справах дітей
Тернопільської районної державної
адміністрації вважає рішення таким, що
ухвалене в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_4 та є законним.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відмова
батька у дачі згоди на виїзд дитини за
кордон на навчання суперечить
інтересам дитини та порушує її права як
людини і громадянина України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Відповідно до положень ч.7 ст. 7 та ст.ст.
150, 155 СК України дитина має бути
забезпечена можливістю здійснення її
прав, установлених Конституцією
України. Конвенцією про права дитини,
іншими міжнародними договорами
України, згода на обов"язковість яких
надана Верховною Радою України, батьки
зобов"язані піклуватися про здоров"я
диини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; батьки зобов"язані
поважати дитину; здійснення батьками
своїх прав та виконання своїх
обов"язків мають грунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності; батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Згідно ч.1 ст. 3 до Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої постановою ВРУ №789-ХІІ
від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено
забезпечення визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, сина
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зараховано на
перший курс (бакалаврат) стаціонарного
відділення за напрямком Економіка
Інституту Інформатики та Управління у
м.Жешові, Республіка Польща, на період з
1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року.

Згідно ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з
України і в"їзду в Україну громадян
України", за відсутності згоди одного з
батьків, виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Правилами оформлення і видачі
паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, в редакції затвердженій
Постановою КМУ від 24 березня 2004 року
№380 передбачено, що оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників чи дітей), а у
разі коли батьки не перебувають у шлюбі
між собою - того з них, з ким проживає
дитина, справжність підпису яких
засвідчено нотаріально. За аявністю
заперечень одного з батьків, документ
може бути оформлено на підставі
рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що з метою забезпечення
гарантованих державою прав та
інтересів дитини, її всебічного
духовного та культурного розвитку,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про те, що позивач не
довела наявності у неї коштів для
забезпечення навчання їхнього сина за
кордоном не заслуговують уваги суду і
на законність оскаржуваного рішення не
впливають.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
допущено порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення спору.

Таким чином, рішення суду відповідає
вимогам закону і підстав для його
скасування з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 19 серпня
2014року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.В. Бершадська