Справа № 464/9572/14-ц
пр.№ 2/464/2026/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко
О.М.

при секретарі Качарабі
П.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Львівського
міського комунального підприємства
«Львівводоканал» про поновлення прав,
зобов»язання вчинити дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з
позовом, збільшивши вимоги якого,
просить зобов'язати відповідача
створити належні умови про права
дитини визначених Законом України «Про
охорону дитинства» на суспільних
відносинах проживаючих з ветераном
війни- інвалідом війни в політиці
Держави в забезпеченню в завданнях
розширити правовий та соціальний
захисти на гарантії прав дитини в
Україні, у забороні скасовувати права
та пільги встановлені законодавством
СРСР та Української РСР та звільнити
від сплати суми боргу в розмірі 4355 грн.
51 коп.; поновити цивільне право;
стягнути з відповідача 63 129 грн.
матеріальної шкоди та 50 000 грн.
моральної шкоди. В обгрунтування
позовних вимог покликається на те, що
він з сім'єю зареєстрований у АДРЕСА_1. В
силу Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Конституції
України, Закону України «Про охорону
дитинства» його сім'я є багатодітною, а
він ветераном війни - інвалідом війни,
відтак, має пільги по оплаті
житлово-комунальних послуг 100 %, які
поширюються також на членів його сім»ї.
Однак, відповідач в порушення норм
законодавства України здійснює
нарахування за надані послуги з
водопостачання та водовідведення без
врахування пільг на членів сім»ї,
принижуючи таким чином його честь та
гідність, як ветерана війни - інваліда
війни та спричиняючи йому моральну
шкоду. Крім того, внаслідок
неправомірного неврахування 100% пільг
та нарахування йому боргів було
безпідставно арештовано його майно,
чим йому заподіяно матеріальної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, дав пояснення аналогічні
змісту позовної заяви, просить позов
задоволити.

Представники відповідача в
судовому засіданні позов не визнали та
пояснили, що за надані послуги з
водопостачання та водовідведення
відповідач здійснює нарахування
згідно нормативів водоспоживання, які
затверджено Рішенням Виконавчого
комітету Львівської міської ради № 161
від 29.02.2008 року, у зв»язку з відсутністю
приладу обліку води за місцем
проживання позивача. Оскільки позивач
є інвалідом війни на нього та його
дружину враховуються пільги в розмірі
100 % у відповідності до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту». До 2001 року
пільга надавалась на інваліда та усіх
членів його сім'ї. Проте, згідно Закону
України «Про державний бюджет на 2001
рік» було визначено, що пільга
надається інваліду, його дружині та
дітям до 18 років. Оскільки донька
ОСОБА_2 у 2001 році була повнолітньою тому
пільги на неї не нараховувались. У 2002
році згідно Закону України «Про
державний бюджет на 2002 рік» пільги
надавались на інваліда та всіх членів
його сім'ї, тому пільги у 2002 році
нараховувались на 4 осіб, які були
зареєстровані у квартирі. Згідно
Закону України «Про державний бюджет»
з 2003 року, а з 08.07.2010 року згідно
Бюджетного кодексу України і по
теперішній час пільга надається
інваліду, його дружині та дітям до 18
років. Тому починаючи з 2003 року
враховувалось пільга на 2 особи -
інваліда ОСОБА_2 та його дружину. Крім
того, з 01.09.2010 року за адресою
проживання позивача нараховується
пільга на 4 осіб як багатодітній сім'ї
відповідно до Закону України «Про
охорону дитинства». Пільга надається
батькам та дітям до 18 років в розмірі 50 %
вартості комунальних послуг. А відтак,
нарахування за послуги водопостачання
здійснюється правомірно. Станом на
01.10.2014 року заборгованість ОСОБА_2 та
членів його сім'ї за послуги
водопостачання та водовідведення
становить 5902,31 грн., оскільки згідно
рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 24.01.2014 року проведено
списання боргу на суму 7623,61 грн. Крім
того, позивач уже звертався із
аналогічними позовними вимогами у 2009
році та рішенням Личаківського
районного суду м.Львова від 22.09.2009 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
було відмовлено, а рішенням
Сихівського районного суду м.Львова
24.01.2014 року відмовлено в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 про
скасування суми боргу та порушення
прав.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, в
якій зареєстровані та проживають також
його дружина ОСОБА_3, доньки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 та внуки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
які є споживачами послуг
водопостачання та водовідведення,
надання яких здійснюються
відповідачем.

Згідно посвідчення НОМЕР_1 виданого
04.05.1998р., позивач є інвалідом ІІІ гр. і
має право на пільги встановлені для
ветеранів війни- інвалідів війни .

У зв»язку із відсутністю в квартирі
позивача приладів обліку за надані
послуги ЛМКП «Львівводоканал»
здійснює нарахування згідно
нормативів водоспоживання, які
затверджено рішенням Виконавчого
комітету Львівської міської ради № 161
від 29.02.2008 року.

Відповідно до ст.67 ЖК УРСР плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Згідно ст.68 ЖК УРСР наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. До комунальних послуг
відносяться, зокрема, централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо (ст.13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»). На
підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» інвалідам
війни надані пільги, в т.ч. 100-процентна
знижка плати за користування
комунальними послугами (газом,
електроенергією та іншими послугами)
та скрапленим балонним газом для
побутових потреб в межах середніх норм
споживання.

Відповідно до ч.5 ст.51 Бюджетного
кодексу України при наданні пільг та
здійсненні видатків з бюджету щодо їх
виплати до членів сім'ї пільговика
належать: дружина (чоловік), їхні
неповнолітні діти (до 18 років);
неодружені повнолітні діти, визнані
інвалідами з дитинства I та II групи або
інвалідами I групи; особа, яка проживає
разом з інвалідом війни I групи та
доглядає за ним, за умови що інвалід
війни не перебуває у шлюбі;
непрацездатні батьки; особа, яка
знаходиться під опікою або піклуванням
громадянина, який має право на пільги,
та проживає разом з ним.

Судом встановлено, що у відповідності
до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» ОСОБА_2, як
інваліду війни та його дружині ОСОБА_3
надана пільга у розмірі 100% по оплаті за
житлово-комунальні послуги. Доньки
позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які
зареєстровані в АДРЕСА_1 є
повнолітніми, а тому надані позивачу
пільги до них не застосовуються, як не
застосовуються і до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, які є внуками позивача. Однак,
на 4 осіб ( ОСОБА_5 та її 3 неповнолітніх
дітей) з 01.09.2010р. враховується пільга на
4-ох осіб як багатодітній сім'ї
відповідно до Закону України «Про
охорону дитинства». Пільга надається
батькам та дітям до 18 років в розмірі 50%
вартості комунальних послуг.

Виходячи із вищезазначених обставин,
суд приходить до висновку про
правомірність нарахування плати за
послуги водопостачання та
водовідведення із врахуванням 100%
пільни на лише на позивача та його
дружину.

Крім того, судом встановлено, що
рішенням Личаківського районного суду
м.Львова від 22.09.2009 року та рішенням
Сихівського районного суду м.Львова
від 24.01.2014р., які набрали законної сили,
ухвалених у справах за позовами як
ОСОБА_2 так і відповідача, нарахування
позивачу плати за послуги
водопостачання та водовідведення
визнано таким, яке здійснено у
відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чином, обставини щодо законності
та правомірності нарахування плати за
послуги водопостачання та
водовідведення споживачам квартири
АДРЕСА_1 встановлені рішенням
Личаківського районного суду м.Львова
від 22.09.2009 року та рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 24.01.2014 року
та потребують доказуванню в даній
справі.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України
передбачена відповідальність у
вигляді відшкодування моральної шкоди
завданої неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю.

Відповідно до роз»яснень, що містить п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» спори про
відшкодування моральної шкоди
розглядаються, якщо право на її
відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень, положень
Цивільного кодексу та іншим
законодавством, яке встановлює
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди, при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію
Закону "Про захист прав споживачів" чи
інших законів, що регулюють такі
зобов'язання і передбачають
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Моральною шкодою є втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб (п.3
Постанови Пленуму Верховного суду
України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди"). Така може полягати
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності,
прав, наданих споживачам, інших
цивільних прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Частина 2 статті 60 ЦПК України визначає,
що докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Проте позивачем, всупереч вказаних
вимог, не подано суду жодних доказів,
які б свідчили про заподіяння йому
моральної шкоди, а тому в задоволенні
вимоги про відшкодування такої слід
відмовити.

На підставі ст.ст.3, 11, 16, 1167 Цивільного
кодексу України, ст.ст.67, 68, 162 Житлового
кодексу, ст.ст.13, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» та
керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволені позову ОСОБА_2 до
Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал» про
поновлення прав, зобов»язання вчинити
дії, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Львівської
області через Сихівський районний суд
м.Львова протягом 10 днів після його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з часу отримання його копії.

Головуюча: