Справа № 459/1706/14
Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/6091/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 31 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до ДП
«Львіввугілля» про стягнення
моральної шкоди завданої професійним
захворюванням,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ДП «Львіввугілля» 11 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В решті
позовних вимог відмовлено. Стягнуто з
ДП Львіввугілля» в користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи. Апелянт не погоджується з
розміром моральної шкоди. Посилається
на те, що понад 12 років пропрацював в
шкідливих умовах праці зазначає, що в
результаті шкідливих умов праці в
нього погіршився стан здоров»я. Вважає
обґрунтованим розмір моральної шкоди у
сумі 30000 грн. просить рішення суду
змінити та стягнути в його користь 30000
грн. моральної шкоди.

Оскільки в судове засідання не
з"явились особи, які беруть участь у
справі, колегія суддів вважає, що
розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України слід проводити без участі
останніх та без здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

З 25.08.1993 року позивач працював у різних
відокремлених підрозділах на
підземних роботах ДП «Львіввугілля»,
що стверджується відповідними
записами в трудовій книжці. (а.с. 8-9)

Згідно з наказом від 19.12.2005 року
позивач звільнений з роботи за станом
здоров»я на підставі п.2 ст.40 КЗпП
України. (а.с.9)

Відповідно до акту розслідування
професійного хронічного захворювання
від 7 грудня 2005 року позивачу
встановлено професійне захворювання.
(а.с.23-24)

Довідкою МСЕК від 25 січня 2006 року
позивачу вперше встановлена 3 група
інвалідності та 50 % втрати професійної
працездатності.

Згідно з довідкою МСЕК від 14.01.2010
року позивачу встановлено 60 % втрати
професійної працездатності
безтерміново.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.1 ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим органом моральної шкоди
працівникові проводиться у разі, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, позивачеві заподіяна
моральна шкода, яка спричинена
моральним та фізичним стражданням з
приводу ушкодження здоров»я,
погіршення життєвих умов, що потребує
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя та
обгрунтовано визначив розмір
заподіяної моральної шкоди в сумі 11 000
грн.

Висновок суду відповідає встановленим
обставинам справи та дослідженим
доказам, які знаходяться в матеріалах
справи: акту розслідування
професійного хронічного захворювання,
довідкам МСЕК, виписці-епікризі,
витягу з медичної картки.

Колегією не береться до уваги
твердження апелянта про недостатній
розмір моральної шкоди, яку суд першої
інстанції стягнув в його користь, у
зв»язку з наступним.

Відповідно до ст.23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливостей їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральну шкоду, зважаючи на її
сутність, не можна відшкодувати в
повному обсязі, оскільки немає (і не
може бути) точних критеріїв майнового
виразу душевного болю. Зважаючи на це,
будь - яка компенсація моральної шкоди
не може бути адекватною дійсним
стражданням, тому будь - який її розмір
може мати суто умовний характер.

А відтак, колегія суддів погоджується з
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, оскільки такий відповідає
засадам розумності, виваженості та
справедливості.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду .

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 31 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.