Справа № 450/4391/13
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/5870/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 14 травня
2014 року у справі за позовом компанії
«Четлайн Лімітед» до ОСОБА_2, третя
особа - ТзОВ «Інтеркартпатсервіс», про
стягнення упущеної вигоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
компанії «Четлайн Лімітед» 31200 грн.
збитків у виді упущеної вигоди, що були
завдані незаконними діями ОСОБА_2 за
період 22.07.2013 - 22.11.2013 року шляхом
відмови повернути незаконно набуте
(збережене) майно, а саме будинок
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
компанії «Четлайн Лімітед» 312 грн.
понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі стверджує про
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування обставин, що мають значення
для справи. Посилається на те, що
виходячи з пропозиції від 16.07.2013 року у
її системному зв»язку з ст.1212 ЦК
України, позовна вимога про стягнення
упущеної вигоди підлягає пред»явленню
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не лише до
нього. Зазначає, що суд жодним чином не
обґрунтував, на якій правовій підставі
плата, визначена станом на 16.09.2013 року,
може бути застосована до
правовідносин, що мали виникнути в
минулому - станом на 22.07.2013 року. Вважає,
що в ході судового розгляду не було
досліджено, якою мала бути орендна
плата станом на 16.09.2013 року. Посилається
на те, що пропозиція від 16.07.2013 року була
отримана ним лише 22 липня 2013 року. На
думку апелянта, позивач не довів, що
об»єкт нерухомого майна об»єктивно був
би зданий в найм (оренду) з наступного
дня після його звільнення. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Оскільки в судове засідання не
з"явились особи, які беруть участь у
справі, колегія суддів вважає, що
розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України слід проводити без участі
останніх та без здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

28 квітня 2006 року Компанія «Четлайн
Лімітед» та ТзОВ «Інтеркартпатсервіс»
уклали договір позики строком до 31
травня 2012 року.

Відповідно до п.1.4 вказаного договору
та в забезпечення виконання такого
укладено іпотечні договори.

Згідно з іпотечним договором від 6.06.2006
року компанії «Четлайн Лімітед»
передано в іпотеку житловий будинок
АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на жилий будинок.

Рішенням Сколівського районного суду
Львівської області від 15 липня 2011 року,
яке набрало законної сили, звернуто
стягнення в рахунок погашення
заборгованості ТзОВ
«Інтеркартпатсервіс» перед компанією
«Четлайн Лімітед» в розмірі 1 286 221
доларів США 79 центів на майно ОСОБА_2, а
саме на житловий будинок АДРЕСА_1.
(а.с.5-8)

Крім того вказаним рішенням суду
ОСОБА_2 виселено та знято з реєстрації з
будинку АДРЕСА_1. (а.с.8-зворот)

Згідно з витягом про державну
реєстрацію прав від 20.11.2012 року
компанія «Четлайн Лімітед» є власником
вищезазначеного будинку. (а.с.15)

18 липня 2013 року компанією Четлайн
Лімітед» направлено ОСОБА_2пропозицію
про укладення договору найму (оренди)
житлового будинку строком на 1 рік і
оплатою 6000 грн. в місяць. (а.с.16)

Також у даній пропозиції відповідача
попереджено про те, що протягом 5 днів з
моменту отримання такої він не
звільнить приміщення, то буде
вважатися таким, що прийняв пропозицію.

Пропозиція була отримана відповідачем
22 липня 2013 року, однак від укладення
договору найму останній відмовився,
приміщення не звільнив. (а.с.18-19)

Статтями 316, 317, 319 ЦК України
встановлено, що право власності на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за власною волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає право власнику вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Передбачаючи право власника жилого
будинку, квартири на відчуження цих
об'єктів, закон не передбачив при
відчуженні попереднім власником житла
на користь нового власника збереження
права користування житлом за колишнім
власником і перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом (житлового
сервітуту) членів сім'ї колишнього
власника тощо у випадку зміни власника
будинку, квартири.

Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків, в результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Частиною 2 вказаної статті визначено,
що збитками є доходи, які б особа б
могла реально одержати за звичайних
обставин , якби її право не було
порушено.

Упущена вигода - це такі негативні
майнові наслідки у майновій сфері
потерпілого, які виражаються у
неодержанні ним доходів, які б він міг
одержати у разі належного виконання
зобов'язання.

Приписи законодавства про можливість
відшкодування збитків повинні
застосовуватись з врахуванням
наданого статтею 22 Цивільного кодексу
України поняття збитків, що визначає їх
як втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права, доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода).

Звертаючись з позовом про стягнення
збитків, позивач повинен самостійно
визначити, в чому саме полягають
завдані йому збитки, важливим
елементом доказування наявності
реальних збитків є встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками
потерпілої сторони. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи - наслідком
такої протиправної поведінки.

Відсутність причинного зв'язку як
складової цивільного правопорушення
робить неможливою відповідальність
відповідача.

З указаних норм законодавства України
випливає, що особа, яка має на меті
відшкодувати збитки у вигляді упущеної
(втраченої) вигоди, повинна довести, що
вона гарантовано отримала би
відповідну вигоду у разі, якщо б її
право не було порушено іншою особою,
тобто у разі належного виконання
зобов'язання іншою особою.

Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Ця норма покладає на позивача обов'язок
довести, що ці доходи дійсно були б ним
отримані у разі належного виконання
відповідачем своїх обов'язків.

Отже, умовами відповідальності у
вигляді відшкодування збитків є
встановлення факту їх наявності,
порушення стороною зобов'язання та
причинний зв'язок між порушенням
зобов'язання і завданими збитками. При
цьому на кредитора покладається
обов'язок доведення факту порушення
зобов'язання, наявності збитків і їх
розміру та причинно-наслідкового
зв'язку між порушенням зобов'язання й
понесеними збитками.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обгрунтовано виходив
з того, що позивач є власником будинку,
відповідач користується таким без
правових підстав та не повертає
вказаний будинок позивачу, оскільки
від укладення договору найму останній
відмовився, а відтак підставною є
вимога про стягнення з відповідача
збитків у виді упущеної вимоги, що були
завдані незаконними діями ОСОБА_2

Висновок суду відповідає обставинам
справи та доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що позов
пред»явлений лише до нього, хоча
будинком користується також ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, колегією суддів не приймається
до уваги, оскільки відповідно до ст.33
ЦПК України позивач клопотання про
заміну відповідача не подавав, а сам
ОСОБА_2 в запереченнях на позов не
наводив обставин про наявність підстав
для залучення співвідповідачів -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Твердження апелянта про
необґрунтованість розміру упущеної
вигоди, колегією суддів визнається
безпідставним у зв»язку з наступним.

Згідно з інформаційно-консультаційним
висновком, проведеним суб»єктом
оціночної діяльності - заступником
директора ТОВ «Судекс» ОСОБА_6, від 16
вересня 2013 року, ймовірна місячна
орендна плата за проживання у будинку
АДРЕСА_1 складає 7800 грн. (а.с.20)

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однак апелянтом не подано жодного
належного та допустимого доказу на
спростування висновку щодо вартості
місячної оренди будинку,
представленого позивачем.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд
вірно визначив розмір упущеної вигоди
в сумі 31200 грн. за період з 22 липня 2013
року по 22 листопада 2013 року.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції відповідають обставинам
справи і нормам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не свідчать
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права, про
неправильність висновків суду, такі не
грунтуються на матеріалах справи та
спростовуються дослідженими доказами.

В зв"язку з наведеним колегія
суддів вважає, що суд, дослідивши
докази та давши їм належну оцінку,
ухвалив рішення про задоволення
позову, що відповідає вимогам закону, а
тому нема підстав для його скасування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 14 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Павлишин О.Ф.

Судді:
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.