Справа № 751/9793/14 Провадження №
22-ц/795/2274/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Філатова Л. Б. Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко
С.П.,суддів:Кузюри Л.В., Позігуна М.І.,при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщення суду апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 09 жовтня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ТОВ "Технополіс-1"
про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 09 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
дане рішення скасувати, та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позовних вимог в повному обсязі.

Незаконність судового рішення апелянт
обгрунтовує неповним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Так, апелянт
зазначає, що від відповідача він
отримав лише пропозицію про проведення
технічного огляду придбаного товару,
проте відповідач ухилився від свого
обов'язку проведення експертизи для
встановлення істотних недоліків або
неналежної якості товару, визначеного
у ч. 4 ст. 17 Закону України „Про захист
прав споживачів".

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового розгляду, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

По справі встановлено, що 03 серпня 2014
року між ОСОБА_5 та ТОВ «Технополіс-»
укладено договір купівлі-продажу,
згідно з яким позивач купив
соковижималку „ZELMER" JE1000/ZJE10 вартістю 777
грн. 90 коп.

Факт купівлі товару та його вартості
підтверджується касовим чеком від
03.08.2014 (а.с.4). На соковижималку магазином
було встановлено гарантійний строк 24
місяця.

04 серпня 2014 року позивач звернувся до
відповідача та передав придбану ним
соковижималку „ZELMER" JE1000/ZJE10 із
заявленими недоліками: «не
сбрасывается жмых, остается внутри,
потом попадает в сок». Даний факт
підтверджується актом прийому у
ремонт №1491109 від 04.08.2014 року.

Згідно акту технічного огляду від 08
серпня 2014 року соковижималки „ZELMER"
JE1000/ZJE10 дефектів виробничого характеру
не виявлено, технічні та функціональні
параметри відповідають інструкції
виробника (а.с.6).

26 серпня 2014 року позивач ОСОБА_5
звернувся до ТОВ «Технополіс-1» із
заявою про повернення йому грошових
коштів в сумі 777 грн., оскільки
соковижималка не виконує своє
функціональне призначення та має
дефекти виробництва (а.с.5).

На зазначену вище заяву ОСОБА_5 02
вересня 2014 року відповідачем надано
відповідь, із змісту якої вбачається,
що відсутні дефекти та істотні
недолікі товару, тому вимоги про
повернення коштів, сплачених за
соковижималку, не підлягають
задоволенню (а.с.7).

Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що
споживач - фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника.

Права та обов'язки споживачів
визначені ст. 4 Закону. Зокрема, цією
статтею передбачено, що споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право на: 1) захист своїх прав
державою; 2) належну якість продукції та
обслуговування; 3) безпеку продукції; 4)
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію, її
кількість, якість, асортимент, а також
про її виробника (виконавця, продавця);
5) відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Права споживача у разі придбання ним
товару неналежної якості визначені ст.
8 вказаного Закону. Так, згідно з ч.1 цієї
статті у разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
недоліків споживач, в порядку та у
строки, що встановлені законодавством,
має право вимагати: 1)пропорційного
зменшення ціни; 2)безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк;
3)відшкодування витрат на усунення
недоліків товару. У разі виявлення
протягом встановленого гарантійного
строку істотних недоліків, які виникли
з вини виробника товару (продавця,
виконавця), або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника: 1)
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника).

Частинами 3, 5-12 ст.8 Закону визначено
порядок пред'явлення вимог споживачем
та їх розгляд і вирішення відповідним
суб'єктом. При цьому, визначення
поняття «істотний недолік», «недолік»
наведено у п.п. 12, 15 ст. 1 Закону. Так,
«недоліком» є будь-яка невідповідність
продукції вимогам нормативно-правових
актів і нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем); в
той час як «істотним недоліком» є
недолік, який робить неможливим чи
недопустимим використання товару
відповідно до його цільового
призначення, виник з вини виробника
(продавця, виконавця), після його
усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а)він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Таким чином, товаром з істотним
недоліком є товар, який містить всі три
критерії істотності та одну
факультативну ознаку, що визначені в
Законі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено тієї обставини,
що придбаний ним товар має істотні
недоліки або є товаром неналежної
якості.

Апеляційний суд повністю погоджується
з таким висновком, оскільки судом
першої інстанції обставини справи
з'ясовані в обсягу, необхідному для
правильного вирішення спору,
відповідно до встановлених обставин,
правильно визначено суть і характер
правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд повністю погоджується
із висновком суду першої інстанції про
те, що позивачем не надано жодного
доказу про наявність істотніх
недоліків придбаного товару, які дають
йому право на розірвання цього
договору купівлі-продажу та повернення
сплачених за товар коштів.

Актом технічного огляду від 08 серпня 2014
року підтверджено, що у товарі дефектів
виробничого характеру не виявлено,
технічні та функціональні параметри
відповідають інструкції виробника.

В разі незгоди із даним актом, позивач
мав право у відповідно до п. 13 Порядку
гарантійного ремонту (обслуговування)
або гарантійної заміни технічно
складних побутових товарів,
затвердженого постановою КМУ від 11
квітня 2002 року за № 506, подати
відповідачу заяву із вимогою направити
товар на експертизу.

Така заява ОСОБА_5 не подавалась.

Доводи апелянта про те, що саме
відповідач на підставі ч. 4 ст. 17 Закону
України „Про захист прав споживачів"
повинен був провести експертизу, не
заслуговують на увагу, оскільки дана
норма закону застосовується в разі,
коли під час гарантійного строку
необхідно визначити причини втрати
якості продукції, проте згідно
наданого акту технічного огляду у
товарі дефектів виробничого характеру
не виявлено, технічні та функціональні
параметри відповідають інструкції
виробника, згоду на проведення
експертизи позивач не надавав, тому у
відповідача був відсутній обов'язок
організувати проведення експертизи.

Апеляційний суд також враховує, що
позивачем як в суді першої інстанції,
так і в апеляційному суді не заявлялося
клопотання про проведення експертизи
на підтвердження того факту, що
придбаний товар має істотні недоліки
або є товаром неналежної якості.

За наведених обставин рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим, таким, що прийнято з
дотриманням норм процесуального і
матеріального права.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 09 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: