Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2014 року Гайворонський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді
Поліщука В.В.

при секретарі
Діхтяренко М.Ф.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Гайвороні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
навчання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на навчання дитини.

Позов мотивовано, тим, що вона
проживала з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, який між ними було розірвано
Гайворонським відділом РАЦС.

Від спільного проживання мають
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхня донька з дня
розлучення і по сьогоднішній день
проживає з нею та знаходиться на її
утриманні, що стверджується довідкою
міської ради.

Ст. 51 Конституції України, яка
кореспондує ч.1 ст. 180 СК України,
встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття. У
відповідності зі ст. 141 СК України мати
та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, а «розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини».

В даний час їхня донька ОСОБА_3
навчається в Кіровоградському
медичному коледжі на комерційній
основі. Термін навчання в коледжі з 01
вересня 2013 року по 01.07.2017 року. Згідно
договору про навчання вартість за один
семестр складає 3 750 грн., а за рік
становить 7 500 грн. ( сім тисяч п'ятсот
гривень ). На сьогоднішній день їхня
донька навчається другий рік, фактично
нею було внесено оплату за три
семестри, що разом складає 11 250 гривень.

Статтею 185 СК України встановлений
обов'язок батька брати участь у
додаткових витратах на дитину.

У відповідності з ч. 2 ст. 185 СК України
«додаткові витрати можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно». У
відповідності з п.18 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у випадках
стягнення додаткових витрат мова йде
про фактично понесені або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

Крім того, донька проживає в
гуртожитку, сплачує за проживання по 150
грн. щомісячно, сума за сплату з вересня
2013 року по серпень 2014 року становить 1 800
грн. , а з серпня по вересень 2014 року -
вже по 200 грн.

На день подання позову фактично
зазнані витрати на дитину складають 13450
гривень. За цей рік вона сама, без
відповідача, сплатила за навчання
доньки, що стверджується ксерокопіями
квитанцій.

Вона бажає, щоб суд стягнув з
відповідача половину коштів, які вона
сплатила за навчання доньки - за І
семестр 2013 та за II семестр 2014
навчального року, І семестр 2014
навчального року - 11 250грн. : 2 = 5 625
грн.

Крім того, бажає, щоб суд стягнув з
відповідача половину коштів, які
сплачені нею за проживання доньки в
гуртожитку : 2 200 грн. :2 = 1 100 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала повністю, просить
стягнути з відповідача на її користь -
половину вартості витрат понесених нею
на оплату навчання доньки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що згідно
рішення Гайворонського районного суду
він вже сплачує аліменти на
неповнолітню дитину. З липня 2014 року
ним перераховуються позивачці кошти в
розмірі 600 грн. на місяць на утримання
дитини. Також на його утриманні
знаходяться двоє неповнолітніх дітей
від другого шлюбу. За 2013 рік його
загальна сума доходів склала всього 12000
грн.. Він згоден надавати допомогу на
навчання дитини, але в майбутньому і
проводячи оплату за навчання
щомісячно. Сплатити одноразово 6725 грн.
він не має змоги, оскільки вже сплачує
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала
з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який
між ними було розірвано Гайворонським
відділом РАЦС (а.с. 7).

Від спільного проживання мають
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 8).

В даний час ОСОБА_3 навчається в
Кіровоградському медичному коледжі на
комерційній основі. Термін навчання в
коледжі з 01 вересня 2013 року по 01.07.2017
року. Згідно договору про навчання
вартість за один семестр складає 3 750
грн., а за рік становить 7500грн. (а.с. 10, 11).

Позивачкою ОСОБА_1 було внесено оплату
за три семестри, що разом складає 11 250
гривень.(а.с. 12, 13, 15)

На день подання позову фактично
зазнані витрати на дитину складають 13
450 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні
двоє неповнолітніх дітей від другого
шлюбу (а.с. 31).

Відповідно до ст.185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Отже, положення згаданої статті
застосовується за наявності особливих
обставин до яких закон відносить
насамперед випадки, коли дитина, яка
знаходиться на утриманні батьків,
потребує додаткових витрат на неї у
зв'язку із розвитком певних її
здібностей, страждає на тяжку хворобу,
або є калікою.

Матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів на підтвердження
того, що навчання дитини ОСОБА_3 у
Кіровоградському медичному коледжі
викликане особливими обставинами, які
є підставою для застосування положень
ст. 185 СК України.

У судовому засіданні позивачем не
надано доказів, які б свідчили про
особливі обставини або здібності
дитини, для розвитку яких позивач була
вимушена влаштовувати дитину в
зазначений навчальний заклад та
звертатися до суду з відповідним
позовом.

При вищевикладених обставинах, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 185 СК України, ст. 10, 11, 209,
213-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення додаткових витрат на
навчання дитини в сумі 6725 гривень -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Гайворонський
районний суд), шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
В. В. Поліщук

Дата документу 10.11.2014