Номер провадження 2/754/6059/14
У Х В А Л А

Іменем України

09.10.2014 року Суддя Деснянський
районний суд м. Києва СЕНЮТА В.О.,
розглянувши заяву представника
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», в особі
Черкаської обласної дирекції до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Райффайзен ббанк
Аваль» в особі Черкаської обласної
дирекції звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва із позовом до
відповідача ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4
про стягнення боргу.

Разом із позовною заявою,
письмові матеріали справи містять
заяву про забезпечення позову, шляхом
накладення арешту на транспортний
засіб марки JAC HFC1020KR, 2008 року випуску,
номер кузова № НОМЕР_1. Подану заяву
обґрунтовує тим, що позивачем подано до
суду позовну заяву до відповідача про
звернення стягнення на заставне майно
в рахунок погашення заборгованості за
кредитними договорами. Господарським
судом Черкаської області ухвалою від
12.10.2012 року було порушено провадження
про банкрутство відносно ПП «Канівська
транспортно-експедиційна компанія
«КАРТЕК». В ході проведення
ліквідаційної процедуро було
з'ясовано, що більша частина майна, яке
належить ПП Канівська
транспортно-експедиційна компанія
«КАРТЕК» і перебуває в заставі була
відчужена застоводавцем без згоди
Банку в порушення вимог ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та ЗУ «Про
заставу». Серед відчуженого майна є
автомобіль на якій представник
позивача просить накласти арешт.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України
передбачено, що суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити
заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

З письмових матеріалів справи
вбачається, що позивач звернувся до
суду з позовною заявою про стягнення
боргу, однак прохальна частина містить
інші вимоги.

У п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

В даній письмовій заяві
представником позивача не наведено
достатньо підстав, що могли б свідчити
про те, що невжиття саме таких заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим в подальшому
виконання рішення суду. Таким чином,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні заяви повинно бути
відмовлено.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 151,152 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», в особі
Черкаської обласної дирекції до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали, шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя: