Справа № 191/4793/14-ц
Провадження № 2/191/1711/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у

складі: головуючого -
судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря - Каліневич
Ж.В.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Синельникове цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Василівської
сільської ради Синельниківського
району Дніпропетровської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Василівської
сільської ради Синельниківського
району Дніпропетровської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
заповітом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
його батько - ОСОБА_2. Після його смерті
відкрилася спадщина на:

- житловий будинок, що розташований за
адресою : АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0.250
га, ведення особистого підсобного
господарства 0.2783 га, розташовану на
території с. Воронове Василівської
сільської ради.

21.07.2008 року померлий склав заповіт,
посвідчений секретарем Василівської
сільської ради та зареєстрований в
реєстрі за № 87, в якому житловий
будинок та земельну ділянку,
розташовані на АДРЕСА_1, заповідав
позивачу - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України:
спадкоємці, які мають право на
обов'язкову частку спадщини -
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки - відсутні. Мати
позивача розірвала шлюб з померлим 11
червня 1989 року.

У встановлений ст. 1270 Цивільного
кодексу України шестимісячний строк,
після смерті спадкодавця позивач
звернувся до Другої Синельниківської
держнотконтори з заявою про прийняття
спадщини, але постановою № 02-31/1099 від
09.08.2014 року нотаріуса йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що в державному акті не
вказана адреса і це є неналежним чином
оформлення даного документу.

У зв'язку з цим, позивач просить визнати
за ним право приватної власності на
земельну ділянку, цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0.250
га, ведення особистого підсобного
господарства 0.2783 га, розташовану за
адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_2, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача в попереднє
судове засідання не з'явилася, однак
надала заяву про розгляд справи у її
відсутність. Позовні вимоги підтримала
в повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача у
попереднє судове засідання не
з'явилася, однак надала заяву про
розгляд справи у її відсутність. Проти
задоволення позовних вимог не
заперечують.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у
попередньому судовому засіданні
рішення у разі відмови від позову,
визнання позову, укладення мирової
угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього
Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані письмові докази, та оцінивши їх
в сукупності, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1.

З свідоцтва про народження ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_2, вбачається,
що його батьками є : «батько-ОСОБА_3», «
мати - ОСОБА_4».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серія НОМЕР_3, 11.07.1989 року було розірвано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

21.07.2008 року ОСОБА_2 на випадок своєї
смерті зробив таке розпорядження : що
його житловий будинок, розташований за
адресою : АДРЕСА_1; земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд та ведення особистого
селянського господарства, розташована
за адресою : АДРЕСА_1, заповідав ОСОБА_1.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серія IV-ДП
№ 062236, ОСОБА_2 на підставі рішення 16
сесії ІУ скликання Василівської
сільської ради від 20.03.2001 року передана
у приватну власність земельна ділянка,
розташована на території с. Воронове
Василівської сільської ради, передана
для будівництва та обслуговування
житлового будинку 0.250 га., ведення
особистого підсобного господарства
0.2783 га.

Згідно довідки Василівської сільської
ради Синельниківського району № 267 від
01.08.2014 року ОСОБА_2 був зареєстрований
за адресою : АДРЕСА_1, на день своєї
смерті був зареєстрований та проживав
один.

Відповідно до постанови держаного
нотаріуса Другої Синельниківської
державної нотаріальної контори №
02-31/1099 від 09.08.2014 року ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 у зв'язку з
тим, що в державному акті на право
приватної власності на землю не
вказана адреса, а це є неналежним чином
оформлення даного документа.

В матеріалах спадкової справи № 181/2014
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
міститься заява ОСОБА_1 про прийняття
спадщини в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька - ОСОБА_2

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
передбачено відкриття спадщини
внаслідок смерті особи та часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
Останнє місце проживання спадкодавця є
місцем відкриття спадщини, що
передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підствах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин.

Відповідно до ч.1,2 ст.1236 ЦК України
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складання заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008
року відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування ( зі
збереженням її цільового призначення )
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Отже, матеріалами справи встановлено,
що на ім'я ОСОБА_2 було виготовлено
державний акт на право приватної
власності на землю серія IV-ДП № 062236,
зареєстрований за № 24101 від 20.04.2001 року
для будівництва та обслуговування
житлового будинку 0.250 га., ведення
особистого підсобного господарства
0.2783 га., яка розташована на території с.
Воронове Василівської сільської ради,
але в державному акті на право
приватної власності на землю не
вказана адреса. Заповітом померлого
ОСОБА_2 охоплено, крім житлового
будинку, також майно у вигляді
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд та ведення
особистого селянського господарства,
розташованої за адресою : АДРЕСА_1. У
зв'язку з цим до позивача як спадкоємця
перейшло право власності на дану
земельну ділянку за вказаною адресою
від померлого спадкодавця ОСОБА_2

Таким чином, з'ясувавши всі
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими, повністю підтверджені
документально, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217,
1220, 1221,1223, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270, 1276 ЦК України,
п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,
керуючись ст.ст.. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на земельну ділянку,
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку
0.250 га, ведення особистого підсобного
господарства 0.2783 га, розташовану за
адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_2, що
настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення - протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:Т. В. Прижигалінська