Номер провадження 2/754/4209/14
Справа №754/9202/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2014 року Деснянський районний
суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

при секретарі Базік А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа:
Відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Деснянського
РУ ГУ МВС України в м.Києві про
виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось
до суду з позовом (з урахуванням
уточнень позовних вимог) до
відповідача про виселення з квартири
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що у зв'язку з
порушенням ОСОБА_1 укладеного між нею
та ТОВ «Український промисловий банк»
умов кредитного договору від 16.10.2007року
№ 1781/ФКВ-07-07, банком була розпочата
процедура примусового стягнення
заборгованості. 27.11.2012р. Деснянським
районними судом міста Києва виданий
виконавчий лист про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь
Банка в розмірі 1015612,61грн. 13.06.2013р.
керуючись та дотримуючись норм Закону
України «Про виконавче провадження» в
рамках виконавчого провадження
виготовлено висновок про незалежну
оцінку описаного нерухомого майна, а
саме квартири АДРЕСА_1 Враховуючи, що
перші прилюдні торги 09.09.2013року не
відбулися у зв'язку із відсутністю
зареєстрованих покупців, Банк виявив
бажання залишити за собою непродану
квартиру та 05.02.2014року отримав
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо торги не
відбулись. У спірній квартирі
зареєстрована та проживає відповідач
ОСОБА_2

Банком на підставі ч.2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 109 ЖК
України відповідачу неодноразово
направлялись письмові вимоги про
добровільне звільнення жилого
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання вимоги. Проте відповідач
з квартири не виселилася, чим порушує
права Банку, як власника, вільно
володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю. На
підставі викладеного, Банк, як власник
квартири, просить виселити відповідача
з спірної квартири.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
викладених підстав зазначених в
позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні, визнала, що квартира
належить Банку, однак пояснювала, що
має намір викупити свою квартиру.

Представник Відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Деснянського РУ ГУ МВС України в
м.Києві в судове засідання не з'явився,
надіслав заяву, в якій просив вирішити
справу у відповідності представника до
вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2007 року між
ТОВ «Український промисловий банк»,
який передав (відступив) ТОВ «Дельта
Банку» права вимоги за кредитним та
забезпечувальним договорами,
внаслідок чого ТОВ «Дельта Банк»
замінює ТОВ «Український промисловий
банк» як кредитора та ОСОБА_1 укладено
договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 з метою
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором від
16.10.2007 року № 1781/ФКВ-07-07 передала в
іпотеку банку належну їй на праві
власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні
29.05.2012р. рішенням Деснянського
районного суду міста Києва задоволені
позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»
стягнута заборгованість за кредитним
договором з ОСОБА_2 в сумі 1015612,61грн та
судові витрати.

Згідно п.4.1 іпотечного договору,
іпотекодержатель набуває право
звернення стягнення та реалізувати
предмет іпотеки.

05.04.2013р. винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа № 2-2231/2013,
виданого 27.11.2012р. Деснянським районним
судом міста Києва, на підставі
вказаного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.04.2013р. з метою забезпечення виконання
рішення Деснянського районного суду
міста Києва, державним виконавцем
здійснено опис та арешт нерухомого
майна за адресою: АДРЕСА_1.

13.06.2013р., відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження»
виготовлено висновок про незалежну
оцінку нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до договору №11-1295/13 від
14.08.2013р. передано ТОВ «Укрспецторг
групп» для реалізації на прилюдних
торгах.

Відповідно до акту про передачу майна в
рахунок погашення боргу стягувача від
29.11.2013року прилюдні торги, що були
призначені на 09.09. 2013року, вважаються
такими, що не відбулися, в зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.

Оскільки іпотекодержатель виявив
бажання придбати предмет іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна, вказаним актом переможцем
прилюдних торгів визнано ПАТ «Дельта
Банк».

Згідно свідоцтва, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
05.02. 2014 року, право власності на майно,
що складається з квартири АДРЕСА_1,
вартістю 486664,00грн, загальною площею
45,8кв.м, має дві кімнати, належить ПАТ
«Дельта Банк», оскільки торги не
відбулись і стягувач - ПАТ «Дельта
Банк» виявив бажання залишити за собою
непродане майно.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з пояснень сторін та
довідки форми № 3 КП «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Деснянського району
м.Києва від 18.06.2014 року №1903, у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає
колишній власник квартири - ОСОБА_1.

При розгляді справи судом встановлено,
що відповідач, проживаючі у квартирі
позивача проти його волі перешкоджає
йому у здійсненні ним права власності
щодо майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України,
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом.

Частиною 3 ст.109 ЖК України, встановлено,
що звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги, якщо сторонами не погоджено
більший строк. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Згідно ст.40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Банк, звернувши стягнення на предмет
іпотеки в позасудовому порядку та
набувши право власності на предмет
іпотеки, неодноразово звертався до
відповідача з письмовими вимогами про
добровільне звільнення займаної ним
квартири протягом одного місяця з дня
отримання вимоги.

Відповідач, як у наданий банком строк,
так і в подальшому, після відкриття
провадження у справі, квартиру не
звільнила.

Враховуючи, що банк набув право
власності на спірну квартиру, колишній
власник квартири ОСОБА_2 втратила право
користування вказаною квартирою.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову про виселення
ОСОБА_2 з належної Банку квартири
АДРЕСА_1

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», судове рішення,
яке набрало законної сили, про
виселення осіб з жилого приміщення, є
підставою для зняття з реєстрації
місця проживання цих осіб.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати,
пов'язані з розглядом справи в сумі
243,60грн.

Керуючись ст. 109 ЖК України, ст.40 Закону
України «Про іпотеку», ст.319 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
третя особа: Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Деснянського РУ ГУ МВС України в
м.Києві про виселення про виселення -
задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судові витрати в розмірі
243,60грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
Бабко В.В.