Справа № 352/1638/14-ц
Провадження № 2/352/924/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді
Дузінкевича І.М.

секретаря
Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення з приватного житлового
будинку, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 24.07.2014р. звернулася в суд з
позовом до відповідача про виселення з
приватного житлового будинку. Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона являється власником житлового
будинку по АДРЕСА_1, згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом.
Вона проживає разом з сином ОСОБА_3,
2008р.н. та періодично проживає
відповідач- її брат ОСОБА_2 Проживання з
останнім в будинку стало зовсім
нестерпним, оскільки брат зловживає
алкогольними напоями, часто влаштовує
сварки, принижує її. В утриманні
будинку, його ремонті, оплаті
комунальних послуг відповідач участі
не приймає. Крім того, без її дозволу як
власника житла поселив свою дружину та
дітей. Всі вони нищать її майно. Поки
брат зареєстрований у будинку, вона не
може отримати пільги в оплаті за
газопостачання та інші комунальні
послуги. Просила виселити відповідача
з належного їй житлового будинку.

Позивачка у судовому засіданні
позов підтримала та просила його
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, суду пояснив, що у
зазначеному будинку він
зареєстрований та проживає постійно,
оплачує комунальні послуги, майно не
нищить. Позивачка в селі не проживає.
Він іншого житла не має. Просив у позові
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 дійсно належить позивачці
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 21.06.2013р. (а.с.4).
В даному будинку зареєстрований та
проживає відповідач ОСОБА_2, який
являється братом позивачки, що
підтверджується довідкою Павлівської
сільської ради від 04.06.2014р. №465(а.с.5).

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК УРСР якщо
наймач, члени його сім»ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Позивачка не навела суду переконливих
доказів, які б свідчили про
неможливість проживання з
відповідачем. Як ствердила у судовому
засіданні позивачка, в правоохоронні
органи вона не зверталась з приводу
неправомірної поведінки відповідача. А
її заяву до Тисменицького РВ УМВС, суд
оцінює критично, оскільки дана заява
подана лише 05.11.2014р. Твердження
позивачки є голослівними та такими, що
не підтверджені жодними доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що
вимоги позивачки є недоведеними, а тому
у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 157, 116 ЖК УРСР, ст..ст. 386, 391, 405 ЦК
України, керуючись ст.ст. 60, 213-215, 218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про виселення з приватного житлового
будинку - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд.

Головуючий

І.М.Дузінкевич