Справа № 366/3360/14-ц
Провадження № 2/366/562/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2014 року Іванківський
районний суд Київської області у
складі: головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Іванків
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним,
-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач
звернувся з вказаним позовом до суду,
посилаючись на те, що 03.04.2013 року між
сторонами у письмовій формі було
укладено договір дарування грошових
коштів, відповідно до умов якого
відповідач подарував позивачу 439450 грн.,
що за курсом НБК ставило еквівалент 55000
доларам США.

Відповідно до п. 7 Договору
дарування, він підлягав нотаріальному
посвідченню не пізніше 10.04.2013 року.

Позивач свої зобов'язання виконав
- гроші передав, а відповідач,
посилаючись на свою зайнятість
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору.

Позивач просив визнати договір
дарування грошових коштів, який був
укладений між ним та відповідачем
03.04.2014 року дійсним.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлено, позов
визнав у повному обсязі, просив
розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та наявні в ній
докази, знаходить, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

За правилами ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову, суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено,
що правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян належить
вчиняти у письмовій формі.

Зважаючи на ст. 209 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках,
встановлених законом або домовленістю
сторін.

Виходячи зі змісту ст. 717 ЦК
України за договором дарування одна
сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно ( дарунок) у власність.

Положеннями ст. 718 ЦК України
визначено, що дарунком можуть бути
рухомі, в тому числі гроші та цінні
папери, а також нерухомі речі.

Відповідно до ст. 719 ЦК України
договір дарування валютних цінностей
на суму, яка перевищує
п'ятдесятикратний розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному
посвідченню.

З огляду на ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилялася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Судом установлено, що 03.04.2014 року
між сторонами у справі було укладено
договір дарування грошових коштів,
відповідно до умов якого позивач
подарував відповідачу 439450 грн. Вказана
обставина підтверджується письмовим
договором дарування грошових коштів
від 03.04.2013 року, розпискою ОСОБА_1 про
отримання вказаних грошових коштів від
03.04.2013 року, а також виписками з
банківських рахунків, які
підтверджують наявність у позивача на
час дарування цих коштів.

Відповідно до п. 7 договору
дарування, він підлягав нотаріальному
посвідченню до 10.04.2013 року. Проте,
Відповідач в силу об'єктивних причин, а
саме відсутності значної суми коштів
для вчинення Договору не може протягом
півтора року здійснити нотаріальне
посвідчення договору та виконати
зобов'язання, які він взяв, приймаючи в
дар грошові кошти.

Згідно зі ст. 1 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" від 19.02.1993 року № 15-93 до
поняття "валютні цінності" віднесено
також і валюту України. Оскільки
предметом договору дарування є грошові
кошти у валюті України на суму, що
перевищує встановлену ст. 719 ЦК України
граничну суму коштів, оспорюваний
договір дарування мав бути посвідчений
нотаріально.

Позивач неодноразово звертався з
проханням визначити час та дату для
нотаріального посвідчення договору,
проте останній ухиляється від його
посвідчення.

Враховуючи вище перелічені
правові норми в розрізі наданих суду
доказів, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову у
повному обсязі, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, відбулося повне виконання
договору, але відповідач ухиляється
від його нотаріального посвідчення.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 208, 209, 220, 717, 718
ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір дарування
грошових коштів у сумі 439450 грн., який
був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3
квітня 2013 року дійсним.

Стягнути з відповідача на
користь держави судовий збір у сумі 3654
грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Іванківський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів, починаючи з дня наступного після
його проголошення, відповідачем з дня
отримання його копії.

Суддя:
Н.П.Слободян