Справа №485/1596/14-ц 11.11.2014 11.11.2014 11.11.2014
Провадження № 22-ц/784/3001/14
інстанції: Лисенко М.Є.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М.,

суддів:
Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Свіщуку О.В.

за участі позивачки ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4

на рішення Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 29
вересня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

29 липня 2014 р. ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка вказувала, що є бабусею та
опікуном ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з нею та знаходиться на її
утриманні. Посилаючись на те, що після
досягнення повноліття батько не надає
допомогу на утримання дочки, хоча у
зв'язку з продовженням навчання на
денному відділенні у Кримському
державному медичному університеті
імені С.І. Георгіївського за державним
замовленням вона потребує такої
допомоги, позивачка просила стягнути з
відповідача на утримання дитини
аліменти в розмірі ? частини заробітку.

Рішенням Снігурівського
районного суду Миколаївської області
від 29 вересня 2014 р. позов задоволено
частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8
частини усіх видів заробітку (доходу),
починаючи з 01 вересня 2014 р. і по 30 червня
2015 р., на час навчання. Стягнуто з
відповідача 243 грн. 60 коп. судового
збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
вказує, що судом при визначенні розміру
стягнутих аліментів дана невірна
оцінка обставинам спору, неправильно
застосовані норми матеріального права,
порушено норми процесуального права, в
зв'язку з чим просив рішення скасувати
та ухвалити нове рішення про залишення
позовної заяви без розгляду.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, колегія судді дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно
проживає з ОСОБА_3, яка доводиться їй
бабусею, і знаходиться на утриманні
останньої. ОСОБА_5 навчається на
денному відділенні у Кримському
державному медичному університеті
імені С.І. Георгіївського за державним
замовленням і потребує матеріальної
допомоги. Відповідач по досягненню
дочки повноліття матеріальної
допомоги на її утримання не надає.

Задовольняючи позов, суд вважав,
що позивачка як бабуся повнолітньої
ОСОБА_5 має право на звернення з даним
позовом та на отримання аліментів.

Однак, такий висновок суперечить
вимогам норм права, які регулюють
спірні правовідносини.

В силу ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

За такого законом не віднесено до
кола осіб, які мають право на звернення
до суду з позовом про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
особи у зв'язку з продовженням
останньої навчання, бабусі цієї особи.

Також, хоча позивачка й
посилається в позові на те, що є
опікуном повнолітньої ОСОБА_5, але у
справі відсутні докази на
підтвердження такої обставини.

Таким чином, ОСОБА_3 не має право
вимагати стягнення аліментів на
утримання повнолітньої ОСОБА_5, тобто є
неналежним позивачем по справі, що є
підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного
рішення ухвалено судом з порушенням
вимог матеріального права і в силу п. 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 29 вересня
2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: