02.10.2014 Справа № 756/9679/14-ц
Унікальний №756/9679/14-ц
Провадження №2/756/4006/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

« 02» жовтня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

Головуючого судді
Белоконної І.В.

за участі секретаря
Клімковської Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення безпідставно
отриманих грошових коштів і просить
стягнути з неї 8 618,84 грн та судові
витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що
03.05.1998 від шлюбу позивача з
відповідачем народився син ОСОБА_3. 20
серпня 2010 року шлюб між сторонами було
розірвано. 08 квітня 2010 року Оболонський
районний суд м. Києва ухвалив рішення,
яким зобов'язав стягнути з ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в
розмірі 1/ 4 частини від всіх видів
заробітку, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення ним
повноліття. Починаючи з моменту
виникнення зобов'язань позивач
сплачував аліменти на користь
відповідача шляхом відповідних
відрахувань з його заробітної плати. 20
лютого 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва ухвалив рішення, яким
зобов'язав звільнити ОСОБА_3 та
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у
розмірі 1/ 4 частини всіх видів
заробітку щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 08.10.2013 і
до досягнення дитиною повноліття.

Однак рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 20.02.2014 не виконувалося
і відповідач з 01.10.2013 по 31.01.2014
продовжувала отримувати аліменти на
утримання сина і за цей період із
заробітної плати ОСОБА_1 через його
роботодавця на користь відповідача
було перераховано 8 618,84 грн, в якості
аліментів на утримання дитини. У
зв'язку з чим позивач вирішив
звернутися до суду.

У судове засідання позивач не з'явився,
про час та дату розгляду справи був
повідомлений належним чином, подав
заяву, в якій просив розглядати справу
без його участі, зазначив, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
судового засідання повідомлялася
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не заперечує,
суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно
до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив
ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що позов необхідно
задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

22 квітня 1998 року між позивачем та
відповідачем було укладено шлюб, який
був зареєстрований в Мокрецькій
сільській раді Броварського району
Київської області (а.с.9).

Під час шлюбу сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_3, підтвердженням
чого є свідоцтво про народження серії
НОМЕР_3, видане 18 травня 1998 року
Мокрицькою сільською радою
Броварського району Київської області
(а.с.10).

20 серпня 2010 року шлюб між позивачем та
відповідачем було розірвано,
підтвердженням чого є свідоцтво про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, видане
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві 20 серпня
2010 року (а.с.11).

08 квітня 2010 року Оболонський районний
суд м. Києва ухвалив рішення по
цивільній справі № 2-2309/10, згідно з яким
суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
спільного сина - ОСОБА_3 в розмірі 1/ 4
частини від всіх видів заробітку, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку до його
повноліття (а.с.12).

На підставі рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2010
року по цивільній справі № 2-2309/10 було
видано виконавчий лист № 2-2309/2010 (а.с.13).

Починаючи з 01 травня 2010 року аліменти
сплачувались позивачем на користь
відповідача шляхом відповідних
відрахувань з його заробітної плати і
станом на 27 травня 2014 року у позивача
немає заборгованості по сплаті
аліментів на користь відповідача на
утримання спільного сина ОСОБА_3,
підтвердженням чого є довідка № 1044/02
видана 27 травня 2014 року ДП «Вугілля
України» (а.с.16).

Згідно рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 20 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів та
стягнення аліментів на утримання
дитини (рішення від 20 лютого 2014 року)
звільнено ОСОБА_1 з 09 жовтня 2013 року від
обов'язків по сплаті аліментів на
утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/ 4
частини від усіх видів заробітку
накладених за рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2010
року. Також рішенням від 20 лютого 2014
року зобов'язано стягнути із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/ 4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 08 жовтня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с.17).

Однак відповідач в період часу з 01
жовтня 2013 року по 31 січня 2014 року
продовжувала отримувати аліменти на
утримання ОСОБА_3 і за цей період із
заробітної плати позивача через його
роботодавця ДП «Вугілля України» на
користь відповідача було перераховано
8 618,84 грн в якості аліментів на
утримання ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою № 1045/02, виданою 27 травня 2014
року ДП «Вугілля України» (а.с.18).

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги необхідно задовольнити,
оскільки сума грошових коштів в
розмірі 8 618,84 грн отриманих
відповідачем як аліменти на утримання
ОСОБА_3 в період часу з 01 жовтня 2013 року
по 31 січня 2014 є безпідставно набутим
майном і згідно цивільного
законодавства підлягає поверненню
відповідачем на користь позивача.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача судові витрати в
сумі 243 грн 60 коп, які підтверджуються
долученою до справи квитанцією про їх
оплату (а.с.1).

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 190, 1212
ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 79,
88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно отриманих грошових
коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму
безпідставно набутих грошових коштів в
розмірі 8 618 (вісім тисяч шістсот
вісімнадцять) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судові
витрати в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійки.

Відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
іншими особами, шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано, після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, у разі якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
І.В. Белоконна