АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника
позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі
договору про надання правової допомоги
в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
09 вересня 2014 року в справі за заявою
ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання права власності
на Ѕ частину автомобіля, шляхом
накладення арешту на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа № 757/25257/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/12612/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на транспортний засіб «Honda Accord»
4D CU26696E, державний номерний знак
НОМЕР_1, 2008 року випуску, чорного
кольору, зареєстрованого на ім'я
ОСОБА_4, з забороною вчинити певні дії
(утриматися від відчуження/передачі
права власності на майно/розу
комплектації транспортного засобу,
тощо).

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 09 вересня 2014 року в
задоволені заяви ОСОБА_3 про
забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності на Ѕ
частину автомобіля, шляхом накладення
арешту на автомобіль - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
представником позивача ОСОБА_2 подано
апеляційну скаргу в якій вона просить
скасувати ухвалу Печерського
районного суду м.Києва від 09 вересня 2014
року і постановити нову ухвалу якою
задовольнити заяву позивача про
забезпечення позову та накласти арешт
на транспортний засіб.

Зокрема, посилається на те, що судом
першої інстанції при постановленні
вищевказаної ухвали було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримала доводи
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників судового розгляду, вивчивши
матеріали справи і перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи
позивачу ОСОБА_3 у заяві про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на автомобіль, виходив з того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, зокрема завірених
належним чином копій документів, на
підтвердження наведеного не було
надано.

Колегія судів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд,
суддя має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Враховуючи, те що між сторонами виник
спір, який має майновий характер без
вказаного забезпечення позову може
утруднитись виконання можливого
рішення суду, тому суд першої інстанції
помилково не забезпечив позов
зазначеним способом.

Отже, суд першої інстанції помилково
відмовив позивачу у задоволенні заяви
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобіль, а тому
ухвала Печерського районного суду м.
Києва від 09 вересня 2014 року підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про задоволення заяви позивача
про забезпечення позову та накладення
арешту на транспортний засіб, оскільки
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі
договору про надання правової допомоги
в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 09 вересня 2014 року скасувати
та ухвалити нову, наступного змісту.

Заяву позивача ОСОБА_3 про
забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права власності на Ѕ
частину автомобіля, шляхом накладення
арешту на автомобіль - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Honda Accord»
4D CU26696E, державний номерний знак НОМЕР_1,
2008 року випуску, чорного кольору,
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: