Справа №2-3387/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2014 року Дніпровський районний суд
міста Херсона у складі:

головуючого судді
Гордимова А.В.,

при секретарі
Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Херсоні подання ВДВС Дніпровського РУЮ
у місті Херсоні про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2014 року до суду надійшло
подання щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1.

В обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що на
виконанні відділу ДВС Дніпровського
РУЮ у м. Херсоні знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-3387/10 виданого
11.01.2011 року Дніпровським районним судом
Херсонської області, щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТзОВ ОСОБА_2 боргу в
сумі 432655 гривень 96 копійок.

На даний час боржником рішення суду не
виконано. Борг не сплачено.

Державний виконавець просить
встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України до
виконання зобов`язання, покладеного на
нього рішенням суду, оскільки таке
обмеження передбачене ст. 6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
та в`їзду в Україну громадян України”.

Відповідно до ст. 377 ч. 2 ЦПК України суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець в судове
засідання не з`явився, надав до суду
клопотання, просив справу розглянути
без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність державного
виконавця.

Розглянувши подання, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України”
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема п.2
ч.1 ст.6 цього закону передбачено
можливість тимчасового обмеження у
виїзді за межі України громадянам, які
мають неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачене
міжнародним договором України, або він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов’язань.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свободі пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа
має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

У судовому засіданні встановлено, що на
виконанні відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-3387/10 виданого
11.01.2011 року Дніпровським районним судом
Херсонської області, щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТзОВ ОСОБА_2 боргу в
сумі 432655 гривень 96 копійок.

У добровільному порядку боржник вимоги
про сплату боргу не виконує.

Поняття «ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням» варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Однак, державним виконавцем не було
надано жодних доказів, які б об'єктивно
свідчили про цілеспрямоване ухилення
боржника від виконання покладеного на
нього судовим рішенням зобов'язань при
наявності у нього такої можливості та
про намір останнього вибути за межі
України саме з цією метою.

Суд, враховуючи вищенаведене,
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України, ст.6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України”, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення.

Суддя

А.В.Гордимов