Справа № 274/3046/14-ц
Провадження № 2/0274/1346/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13.11.2014 року року Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі: головуючого - судді
Зайцева А.В., при секретарі Рудаковій
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
міського КП "Житловик" до ОСОБА_1 про
виселення та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання такими, що втратили право на
проживання,-

в с т а
н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням шляхом виселення їх з
самовільно зайнятого житлового
приміщення - кімнати АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення
посилаючись на те, що на підставі
рішення Бердичівської міської ради від
06.12.2012 року за № 516 " Про надання згоди на
прийняття гуртожитку по АДРЕСА_1 до
комунальної власності міста, МКП "
Житловик " прийняв на баланс вказаний
гуртожиток, якому на підставі рішення
виконкому Бердичівської міської ради
від 24.01.2013 року за № 26, було надано
статус житлового будинку.

Не зважаючи на відсутність
дозвольних документів на проживання в
кімнаті НОМЕР_1 відповідачка
самовільно зайняла кімнату , що
підтверджується актом складеним МКП "
Житловик " від 30.07.2013 року, і таким чином
порушує законні інтереси та майнові
права власника на розпорядження
нерухомим майном.

Відповідно до ст. 16 ЖК УРСР осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого житлового приміщення.

Крім цього позивач просить
визнати втратившими право
користуванням житловим приміщенням -
кімнатою НОМЕР_1 у вказанному будинку
відповідачів ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3,
які зареєстровані за вказанною
адресою, однак не проживають у спірній
кімнаті тривалий час, разом з тим
реєстрацію за вказанною адресою не
змінюють, чим чинять перешкоди в
користуванні нерухомим майном.

Оскільки відповідачка
відмовляється добровільно знятись з
реєстрації, позивач не може
реалізувати свої права, щодо
розпорядження, володіння та
користування належним йому майном, а
тому змушені звернутися до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримула в
повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1
заявлені до неї позовні вимоги про
виселення не визнала, а заявлені
позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримала.

Представник відповідачки ОСОБА_2
заявлені до неї позовні вимоги не
визнав, а позов щодо виселення ОСОБА_1
підтримує.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

На підставі рішення
Бердичівської міської ради від 06.12.2012
року за № 516 "Про надання згоди на
прийняття гуртожитку по АДРЕСА_1 до
комунальної власності міста", МКП
"Житловик" прийняв на баланс вказаний
гуртожиток, якому на підставі рішення
виконкому Бердичівської міської ради
від 24.01.2013 року за № 26, було надано
статус житлового будинку.

Як вбачається з акту від 30 липня
2013 року, та 17.01.2014 року, відповідачка
ОСОБА_1 самовільно зайняла жилу кімнату
НОМЕР_1 у зазначенному будинку і
проживає в ній без реєстрації, а
відповідачка ОСОБА_2та її син ОСОБА_3
які зареєстровані у спірній кімнаті
НОМЕР_1, фактично не проживають у
вказаній кімнаті понад 7 років,
комунальні послуги не сплачують, проти
чого фактично не заперечують і самі
відповідачі, що стверджується також
показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6

Таким чином, у відповідності до ч.3
ст.116 ЖК УРСР, осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

При цьому, суд вважає доводи
відповідачки ОСОБА_1 про те, що вона
заселилась у спірну квартиру на
законних підставах, а саме з усного
дозволудиректора ПАТ " Бердичівський
завод енергозберігаючих будівельних
матеріалів " на балансі якого перебував
гуртожиток, суд вважає надуманними,
оскільки таких доказів які б доводили
вказані обставини відповідачем суду
не надано, і таких доказів не добуто
судом у судовому засіданні.

Не доведені також у судовому
засіданні і доводи представника
відповідачки ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_2
не проживає разом зі своїм сином у
спірній кімнаті з не залежних від неї
причин, оскільки за сімейними
обставинами змушена проживати в м.
Києві , де свого житла не має, і разом з
своєю сім"єю наймає квартиру, оскільки
таких доказів які б вказували на
поважність причин її відсутності за
місцем реєстрації та проживання суду
не надано.

Відповідно
до ст.71 ЖК України, оскільки
відповідачка ОСОБА_2 разом з сином, не
проживають у спірному житлі більш
шести місяців без поважних причин, тому
вони втратили право користування цим
житлом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про задоволення
даного позову в повному обсязі.

Позивач просить стягнути з
відповідачів на його користь понесені
витрати на оплату судового збору
243 гривень 60 копійок.

Відповідно до ст.214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання щодо розподілу судових витрат
між сторонами.

Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Суд приходить до висновку про
необхідність покладення судових
витрат на відповідачів.

Керуючись ст.10, 62, 79, 88 212 -
215 ЦПК України, ст.71, 116 ЖК України
суд,-

в и р
і ш и в:

Позов міського КП "Житловик" до
ОСОБА_1 про виселення та ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили
право на проживання - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з самовільно
зайнятого житлового приміщення
кімнати НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, без надання
іншого житлового приміщення.

Визнати ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
житлом, а саме: кімнатою АДРЕСА_1.

Стягнути витрати по сплаті
судового збору з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь міського КП "Житловик" по 121.80
грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутнім у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подавати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: