Справа № 711/9613/2012
Провадження № 2/307/22/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом ПАТ « Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , де
третя особа орган опіки і піклування
Тячівської райдержадміністрації про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення з житлового будинку
та зняття з реєстраційного обліку,
ПАТ «Державний ощадний банк України»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , де третя особа орган
опіки і піклування Тячівської
райдержадміністрації про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення з житлового будинку та
зняття з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що згідно
до кредитного договору №804081 від 4
серпня 2008 року відповідачу ОСОБА_3
надано кредит в розмірі 470000 гривень з
кінцевим терміном повернення 3 серпня
2018 року і за користування кредитом
встановлено плату в розмірі 20 % річних.
В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника ОСОБА_3 за вказаним
кредитним договором згідно договору
іпотеки №4306 від 04.08.2008 року було
передано в іпотеку банку належне
відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 нерухоме
майно, а саме: житловий будинок
загальною площею 142.6 м.кв., житловою
площею 99.8 м.кв. з надвірними спорудами,
що розташовані в АДРЕСА_1
В порушення умов кредитного договору
відповідач свої зобов'язання не
виконав і часткове погашення кредиту
та щомісячну сплату відсотків за
фактичне використання кредитних
коштів не здійснював, внаслідок чого
станом на 28.09.2012 року допустив
заборгованість перед банком на суму
843772.95 гривень, з яких 466338.64 гривень-
основний борг, 367385.51 гривень-
заборгованість за відсотками , 5012.69
гривень пеня за несвоєчасне погашення
кредиту та 5036.11 гривень пеня за
несвоєчасне погашення відсотків за
користування кредитом.
Письмові вимоги позивача про
дострокове виконання грошових
зобов'язань відповідачами, а також про
звільнення приміщення залишені
відповідачами без задоволення.
А тому, на підставі ст.ст. 3, 33, 39 Закону
України « Про іпотеку», ст. 109 ЖК
України, ст. 6 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» ст.ст. 525 , 526
, 530 , 1050 , 1054 ЦК України просить
постановити рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки, виселити
відповідачів з житлового будинку
АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю
посилаючись на викладені в письмовій
позовній заяві обставини і просить
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
представник третьої особи органу опіки
і піклування Тячівської
райдержадміністрації в судове
засідання не з'явилися, хоч про час та
місце розгляду справи були належним
чином повідомлені, а тому суд в порядку
ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.
Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що
згідно до кредитного договору №804081 від
4 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ «
Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є ПАТ «
Державний ощадний банк України»,
відповідачу ОСОБА_3 надано кредит в
розмірі 470000 гривень з кінцевим
терміном повернення 3 серпня 2018 року і
за користування кредитом встановлено
плату в розмірі 20 % річних( а.с.15-17, 27).
В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника ОСОБА_3 за вказаним
кредитним договором згідно договору
іпотеки №4306 від 04.08.2008 року було
передано в іпотеку банку належне
відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_1 нерухоме
майно, а саме: житловий будинок
загальною площею 142.6 м.кв., житловою
площею 99.8 м.кв. з надвірними спорудами,
що розташовані в АДРЕСА_1( а.с.18-21).
В порушення умов кредитного договору
відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за
вказаним кредитним договором не
виконав і часткове погашення кредиту
та щомісячну сплату відсотків за
фактичне використання кредитних
коштів не здійснював, внаслідок чого
станом на 28.09.2012 року допустив
заборгованість перед банком на суму
843772.95 гривень, з яких 466338.64 гривень-
основний борг, 367385.51 гривень-
заборгованість за відсотками, 5012.69
гривень пеня за несвоєчасне погашення
кредиту та 5036.11 гривень пеня за
несвоєчасне погашення відсотків за
користування кредитом, що
стверджується письмовим розрахунком
заборгованості, дані якого не
спростовані відповідачами. Письмові
вимоги позивача про дострокове
виконання грошових зобов'язань та
можливе звернення стягнення на предмет
іпотеки не виконані( а.с. 12-14, 28-35).
Відповідачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, а також неповнолітній
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають в
житловому будинку АДРЕСА_1 і письмова
вимога позивача про звільнення ними
жилого приміщення не виконана( а.с.36, 39).
Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК
України наслідками порушення
відповідачем зобов'язань щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право позивача достроково
вимагати повернення всієї суми
Згідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
Відповідно до ст. 40 Закону України « Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
А згідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають в ньому. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають в
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора добровільно звільнити його
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.
Відповідно до пунктів 43 і 44 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «
Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
Згідно з частиною четвертою статті 9,
статті 109 Житлового кодексу України,
статей 39 - 40 Закону України «Про
іпотеку» виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом. При цьому суд за заявою
іпотекодержателя одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.
Згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та
статтею 17 Закону України від 26 квітня
2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства»
батьки не мають права без дозволу
органу опіки і піклування укладати
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати
розподіл, обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
У зв'язку із наведеним суди повинні
виходити із того, чи мала дитина право
власності на предмет іпотеки чи право
користування предметом іпотеки на
момент укладення договору іпотеки.
Рішенням Тячівського районного суду
від 6 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
третьої особи без заявлення
самостійних вимог приватного
нотаріуса Тячівського районного
нотаріального округу ОСОБА_4, служби у
справах дітей Тячівської районної
державної адміністрації, ОСОБА_3 про
визнання договору іпотеки недійсним,
яке залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 16 січня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено(а.с.144-153).

В судовому засіданні встановлено, що в
порушення умов кредитного договору
відповідач станом на 28.09.2012 року
допустив заборгованість перед банком
на суму 843772.95 гривень, що є підставою
для позивача достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту, в тому
числі вибраним ним способом звернення
стягнення на предмет іпотеки та такі
вимоги позивача є підставними і в
судовому засіданні доведеними.

Враховуючи наведене та той факт, що на
даний час відповідачі після отримання
з банку письмової вимоги про
добровільне звільнення іпотечного
майна його не звільнили, суд вважає, що
позов щодо виселення відповідачів слід
задовольнити та виселити відповідачів
з житлового будинку, який є предметом
іпотеки та розташований в АДРЕСА_1

При вирішенні позовних вимог про
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку за місцем проживання суд
враховує, що згідно до ст. 7 Закону
України « Про свободу пересування та
вибір місця проживання в Україні« від 11
грудня 2003 року , який набрав чинності з
15 січня 2004 року, зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою ), свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не
може самостійно звернутися до органу
реєстрації , зняття з реєстрації може
бути здійснено за зверненням іншої
особи на підставі доручення ,
посвідченого в установленому порядку.

А згідно до ст. 16 цього Закону місце
проживання особи , яке на день набрання
чинності цим Законом підтверджувалося
пропискою , вважається зареєстрованим.

Оскільки після постановлення
остаточного рішення про виселення
відповідачів позивач не звертався з
вимогами до органу реєстрації про
зняття відповідачів з реєстраційного
обліку і йому не відмовлялося в цьому,
то зазначену вимогу суд вважає
передчасною.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на
відповідача ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 209 , 213-215
ЦПК України , ст. 41 Конституції України ,
ст.ст. 9, 109 ЖК України , ст.ст. 3, 33, 40
Закону України « Про іпотеку», ст.ст. 7 ,
16 Закону України « Про свободу
пересування та вибір місця проживання
в Україні «, ст.ст. 525 , 526 , 530 , 1050 , 1054 ЦК
України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором №804081 від 04.08.2008 року в сумі
843772 гривень 95 копійок звернути
стягнення на предмет іпотеки житловий
будинок загальною площею 142.6 м.кв.,
житловою площею 99.8 м.кв. з надвірними
спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1,
який належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом
проведення прилюдних торгів предмета
іпотеки з початковою ціною на рівні не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності,
незалежним експертом на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 з
житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «
Державний ощадний банк України» 3219
гривень сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , а особами , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
М.М.Розман