Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2014 р.

Полонський районний суд Хмельницької
області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю особи що подала скаргу ОСОБА_1,
його адвоката ОСОБА_2, особи дії яких
оскаржують ся Гапонюка А.В., Яремової
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полонне

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця, про скасування
постанови про відмову у задоволенні
скарги, постанови про закінчення
виконавче провадження , та про
зобов'язання відновити виконавче
провадження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в
якій просив зобов'язати державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Полонського
районного управління юстиції (далі
відділ ДВС) Гапонюка А.В. виконати
рішення Полонського районного суду від
11.04.2013 року, скасувати постанову
начальника відділу ДВС Яремової А.В.
від 13.10.2014 року про відмову у
задоволенні його скарги на
бездіяльність зазначеного державного
виконавця, скасувати постанову
винесену цим державним виконавцем
13.11.2013 року про закінчення виконавчого
провадження, та зобов'язати вказаних
посадових осіб відділу ДВС відновити
виконавче провадження і виконати
згадане рішення суду.

В обґрунтування скарги зазначав, що за
рішенням Полонського районного суду
від 11.04.2013 року зобов'язано ОСОБА_5 не
чинити перешкоди для власників
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 у користуванні заїздом
до подвір`я, зокрема надати змогу
користуватись брамою, а також
звільнити частину подвір`я від речей,
які створюють перешкоди для заїзду до
квартири № 2 транспортних засобів. На
виконання цього рішення суду 3.10.2013 року
державним виконавцем Гапонюком А.В.
відкрито виконавче провадження. 11.09.2014
року ним подано для начальника відділу
ДВС Яремової А.В., скаргу на
бездіяльність цього державного
виконавця, оскільки останній не
виконав рішення суду у вказаній
частині. Яремова А.В., 15.10.2014 року
винесла постанову якою відмовила у
задоволенню його скарги, та з цієї
постанови він дізнався, що виконавче
провадження закрито. Такі дії
зазначених посадових осіб відділу ДВС
вважає незаконними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
адвокат скаргу підтримали і просили її
задовольнити.

Начальник відділу ДВС Яремова А.В.,
державний виконавець Гапонюк А.В.
скаргу не визнали, пояснили, що ними у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження» було виконано
рішення суду в частині зобов'язання
ОСОБА_5 не чинити згаданих перешкод, про
що 11.11.2013 року складено відповідний акт,
та після цього 13.11.2013 року винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши письмові
докази суд вважає скарга задоволенню
не підлягає.

Встановлено, що 03.10.2013 року за заявою
ОСОБА_1 державним виконавцем Гапонюком
А.В. на виконання згаданого рішення
Полонського районного суду винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, якою для боржниці ОСОБА_5
запропоновано добровільно виконати,
зокрема зобов'язати її не чинити
перешкоди для власників квартири № 2,
зазначеного домоволодіння ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у користуванні
заїздом до подвір`я, зокрема надати
змогу користуватись брамою, а також
звільнити частину подвір`я від речей,
які створюють перешкоди для заїзду до
квартири № 2 транспортних засобів.

11.11.2013 року державним виконавцем
Гапонюком А.В. за участю ОСОБА_5, та
ОСОБА_6 (дружини ОСОБА_1) було складено
акт про те, що ОСОБА_5 звільнила частину
подвір`я від речей які створюють
перешкоди для заїзду до квартири № 2
транспортних засобів, зобов'язано
боржницю не чинити перешкоди для
стягувачів у користуванні заїздом в
подвір`я та зобов'язано надати змогу
користуватись брамою.

13.11.2013 року цей же держаний виконавець
виніс постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
виконанням ОСОБА_5 рішення суду.

11.09.2014 року ОСОБА_1 подав скаргу для
начальника відділу ДВС Яремовій А.В., в
якій просив зобов'язати державного
виконавця виконати рішення
Полонського райсуду від 11.04.2013 року,
оскільки він та члени його сім`ї не
мають можливості користуватись брамою,
не мають заїзду в подвір`я, воно не
звільнене від речей, які створюють
перешкоди для заїзду до їхньої
квартири № 2 транспортних засобів.

15.09.2014 року Яремова А.В. відмовила у
задоволенні скарги ОСОБА_1, мотивуючи
тим, що в діях державного виконавця при
виконанні ним згаданого виконавчого
провадження відсутні порушення вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» , та не вбачається
бездіяльність.

Вирішуючи питання законності вимог
скарги суд виходить із наступного.

Згідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню - у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із змісту резолютивної
частини рішення Полонського районного
суду від 11.04.2013 року, воно носить
зобов'язальний характер, та покладає на
боржника ОСОБА_5 обов'язки зокрема, не
чинити перешкоди для власників
квартири № 2 у користуванні заїздом до
подвір`я, надавати для них змогу
користуватись брамою, а також
звільнити частину повір`я від речей,
які створюють перешкоди для заїзду до
квартири № 2 транспортних засобів.

Такі ж самі вимоги були викладені у
виконавчому листу, про що свідчать дані
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 03.10.2013 року.

За приписами ст. 75 названого Закону
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити
певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не
пізніше ніж на наступний день після
закінчення строку, встановленого
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону і не пізніше п'яти робочих днів з
дня його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення,
зокрема постанов, складання актів та
протоколів.

Згідно до пункту 1.5.2. названої
Інструкції акт - документ, що
підтверджує певні встановлені факти
або події.

В матеріалах виконавчого провадження
міститься акт державного виконавця
Гапонюка А.В. від 11.11.2013 року яким
встановлено, що боржник ОСОБА_5
виконала рішення суду.

Також, як вбачається із ухвали
Полонського районного суду від 13.11.2013
року по справі за заявою ОСОБА_5 про
відстрочку виконання рішення суду,
боржниця просила залишити її заяву без
розгляду у зв'язку з добровільним
виконанням рішення.

Наведені обставини свідчать, що на день
винесення державним виконавцем
Гапонюком А.В. оскаржуваної постанови
про закінчення виконавчого
провадження, вимоги рішення суду
боржник ОСОБА_5 виконала, при цьому
державним виконавцем не було допущено
порушень вимог згаданого Закону, які би
давали підстави визнавати незаконною
зазначену постанову.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надано суду
об'єктивних, переконливих доказів, які
би спростовували дані акту держаного
виконавця від 11.11.2013 року, або ж
свідчили про невиконання боржницею на
вказаний час рішення суду.

Оскільки суд не вбачає, що державним
виконавцем Гапонюком А.В. при
здійсненні виконання виконавчого
провадження були допущені порушення
закону, які би призвели до порушення
прав та свобод стягувача, тому
постанова винесена начальником
відділу ДВС Яремовою А.В. від 15.09.2014 року
про відмову у задоволенні скарги
ОСОБА_1 є законною, а відтак підстав для
її скасування та відновлення
виконавчого провадження не має.

Керуючись наведеним ст. 386, 387 ЦПК
України суд,-

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий ________________