Провадження №2/761/5974/2014
У Х В А Л А

іменем України

22 вересня 2014 року суддя
Шевченківського районного суду м.
Києва Мальцев Д.О., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби України
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовною заявою до Державної
виконавчої служби України про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Ухвалою суду від 26 серпня 2014 року
вказану заяву було залишено без руху та
надано позивачу строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали для усунення недоліків,
оскільки заява була подана з
порушенням вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України,
а саме: позовна заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Зокрема, відповідно до приписів ст. 7
ЦПК України, мова цивільного
судочинства визначається статтею 14
Закону України «Про засади державної
мовної політики».

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про засади державної мовної
політики», судочинство в Україні у
цивільних, господарських.
Адміністративних і кримінальних
справах здійснюється державною мовою.
У межах території, на якій поширена
регіональна мова (мови), що відповідає
умовам частини третьої статті 8 цього
Закону, за згодою сторін суди можуть
здійснювати провадження цією
регіональною мовою (мовами).

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що додатки до позовної
заяви складені іноземною мовою та
відсутні докази, які свідчать про те, що
мова якою вони викладені є
регіональною на території України, що
унеможливлює вирішення питання щодо
відповідності наданих документів
положеннями ЦПК України, а отже і
відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119
ЦПК України, позовна заява повинна
містити ціну позову щодо вимог
майнового характеру.

Згідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
сплачується 1 відсоток ціни позову, але
не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Вказана ухвала була направлена ОСОБА_1
на адресу вказану нею у позовній заяві.

Ухвалу суду від 26 серпня 2014 року ОСОБА_1
отримала 13 вересня 2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, виплату поштового
переказу, яке знаходиться в матеріалах
справи. 18 вересня 2014 року на адресу
Шевченківського районного суду м.
Києва надійшла заява ОСОБА_1 на ухвалу
про залишення заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, у
визначений строк позивач не виконав
вимоги ухвали суду від 26 серпня 2014 року,
а саме: не надав доказів про усунення
недоліків, які були вказані в
зазначеній ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної
виконавчої служби України про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - повернути позивачеві.

Суд роз'яснює, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: