Провадження № 2/734/859/14
Справа №
У Х В А Л А

07 листопада 2014 року

смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області Бузунко О.А.,
ознайомившись із позовною заявою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк “Приватбанк” до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором кредиту,

в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду
Чернігівської області надійшла
позовна заява публічного акціонерного
товариства комерційний банк
“Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

17 жовтня 2014 року ухвалою Козелецького
районного суду позовну публічного
акціонерного товариства комерційний
банк “ПриватБанк” залишено без руху і
встановлено строк для усунення
недоліків – 5 (п’ять) днів з дня
отримання копії ухвали. Недоліки
позивачем не було усунуто, а саме: в
позовній заяві вказано, що
представником позивача є ОСОБА_2
Позовну заяву підписано ОСОБА_2 з
посиланням на те, що вона є
представником ПАТ КБ “Приватбанк” за
довіреністю. На підтвердження своїх
повноважень ОСОБА_2 надає копію
довіреності № 4057-О від 4 жовтня 2013 року,
посвідченої секретарем правління ПАТ
КБ “Приватбанк” ОСОБА_3, яка діє на
підставі Статуту (нова редакція) ПАТ КБ
“Приватбанк”. Проте суду не надано
жодних документів, що підтверджують
призначення ОСОБА_3 секретарем
правління ПАТ КБ “Приватбанк” та її
повноваження. Із доданої до матеріалів
позовної заяви першої (єдиної) сторінки
Статуту (нової редакції) ПАТ КБ
“Приватбанк” не вбачається можливим
встановити особу та повноваження
секретаря правління ПАТ КБ
“Приватбанк” - ОСОБА_3 Тобто, суду при
поданні позовної заяви не надано
документів (їх належним чином
засвідчених копій), що посвідчують
повноваження посадової особи, яка
підписала довіреність (витягу із
статуту із зазначенням повноважень
посадової особи щодо підписання такого
роду доручень, тощо). Також суд звертає
увагу на те, що матеріали справи не
містять жодного доказу про наявність
повноважень Секретаря правління ПАТ КБ
“Приватбанк” одноособово видавати
довіреності від імені банку. До
позовної заяви не надано документів на
підтвердження наявних трудових
відносин між довірителем та повіреним,
а також доказів на підтвердження того,
що ОСОБА_2 наразі обіймає посаду
заступника керівника напрямку філії
“Чернігівське регіональне
управління” ПАТ “Приватбанк”, що не
дає підстави суду дійти висновку про
чинність довіреності. Представником
позивача разом із позовною заявою не
надано оригіналів або належним чином
завірених копій документів, що
посвідчують повноваження особи на
ведення справи. Так, на копії
довіреності, доданої до позовної заяви,
не виконано відмітки, що складається з
назви посади особи, яка засвідчує
копію, її ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії. Також, не вбачається
нотаріального засвідчення вірності
копії (фотокопії). Також, в позовній
заяві ПАТ “Приват Банк” міститься
лише посилання на те, що ОСОБА_1 отримав
кредит в розмірі 25 000.00 грн., проте в ній
не зазначено доказів, які
підтверджують факт надання/отримання
кредиту. Крім того, в позовній заяві не
вказано період, за який виникла
заборгованість за тілом кредиту та
заборгованість по процентам за
користування кредитом. В заяві також не
викладено обставини, якими позивач
обґрунтовує необхідність стягнення з
відповідача комісій (відсутні
посилання на пункти Умов та Правил), не
обґрунтовує розмір комісій (як
вбачається, комісія нараховувалася в
різних розмірах), не вказує за який
період виникла заборгованість по
комісіям (з розрахунку вбачається, що
комісія нараховувалася з вересня 2008
року, проте з заявленої суми комісій
вбачається її неврахування при
визначенні остаточної суми
заборгованості по комісіям). Крім того,
позивачу слід обґрунтувати свої вимоги
про стягнення заборгованості в певному
розмірі з урахуванням наступного: в
позовній заяві вказано, що за станом на
30 червня 2014 року відповідач має
заборгованість в розмірі 86 415,25 грн., від
якої віднімається сума в розмірі 6 465,78
грн., яка задоволена рішенням
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 16 травня
2011 року. Проте відповідно до копії
згаданого рішення, яка додана до
позовної заяви, вбачається, що з ОСОБА_1
на користь банку вирішено стягнути
заборгованість розмірі 7 069,07 грн. (при
цьому резолютивна частина рішення не
містить періоду, за який стягується
така заборгованість, та не містить
детального розрахунку, яка сума
стягується за тілом кредиту, а яка за
процентами і чи стягується сума за
штрафами). При цьому, як вбачається з
мотивувальної частини самого рішення,
сума заборгованості складається з
заборгованості за тілом кредиту та по
процентам за користування кредитом, а
позивач при поданні позовної заяви не
обґрунтовує необхідність віднімання
суми в розмірі 6 465,78 грн. від суми в
розмірі 86 415,25 грн. (яка включає як
заборгованість по тілу кредиту, так і
процентам і комісіям). Таким чином,
позивачу при розрахунку
заборгованості слід чітко визначити:
яка сума підлягає стягненню за тілом
кредиту і за який період; яку суму
позивач просить стягнути як проценти
за користування кредитом і за який
період така заборгованість утворилась;
яка сума утворилася як заборгованість
за комісіями та за який період (з
урахуванням необхідності
обґрунтування зміни розміру комісій та
зазначення правової підстави для її
сплати). Крім того, позивачу слід
зазначити докази, які підтверджують
факт надання/отримання кредиту
відповідачем.

Суду надійшло поштове повідомлення з
відміткою про отримання 23 жовтня 2014
року позивачем копії ухвали суду про
залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вказані недоліки, на які
вказав суд в ухвалі від 23 жовтня 2014
року, позивачем не усунуто, позовна
заява повинна вважатися неподаною та
повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
119-121 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
“Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту –
визнати неподаною і повернути
позивачу.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом п'яти
днів з дня отримання її копії до
апеляційного суду Чернігівської
області через Козелецький районний суд
Чернігівської області.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області
ОСОБА_4