Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3278/14-ц
Провадження № 2/553/1146/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.10.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючого судді - Тимчук Р.І.

при секретарі - Коломієць А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади м. Полтава,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору: Четверта Полтавська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ленінського районного суду м. Полтава з
позовом до Територіальної громади м.
Полтава: третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
Четверта Полтавська державна
нотаріальна контора, в якій просить
визнати за ним право власності на
майно, що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_1 та складається з
садового (дачного) будинку НОМЕР_1 з
надвірними будівлями, розташованого
на земельній ділянці НОМЕР_1, площею 547
кв.м., кадастровий номер :06:003:1415,
загальною площею 54,1 кв.м. який
складається: з передпокою - площею 8,6
кв.м., кухні площею - 6,4 кв.м., літньої
кімнати - площею: 12,6 кв.м., літньої
кімнати - площею: 11,4 кв.м., літньої
кімнати - площею: 12,8 кв.м. та сходів -
площею: 2,3 кв.м., в порядку спадкування
після смерті, ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Від представника позивача ОСОБА_4
надійшла заява про розгляд справи без
її участі, позов підтримує в повному
обсязі та просить його задовольнити.

Від представника відповідача
Територіальної громади Полтавської
міської ради надійшла заява про
розгляд справи без їхньої участі.

Представник третьої особи Четвертої
Полтавської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
надавши до суду заяву, в якій просить
справу розглядати у його відсутність,
при вирішенні спору покладаються на
розсуд суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
справу розглянуто без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази,
оцінивши кожен доказ окремо та в їх
сукупності, дійшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер батько позивача ОСОБА_3, про що в
Книзі реєстрації смертей 22 жовтня 2012
року зроблено відповідний запис за №
1667, місце державної реєстрації
Центральний відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції (свідоцтво
про смерть від 22.10.2012 року серії НОМЕР_2 -
а.с.8). Після його смерті відкрилася
спадщина на належне йому на праві
власності спадкове майно, а саме: на
земельну ділянку НОМЕР_1, кадастровий
номер :06:003:1415, площею 547 кв.м.,
переданої для ведення садівництва, що
знаходиться за адресою: місто Полтава,
с/т «Світанок», сел. Вороніна, що
належала померлому батькові позивача,
на підставі державного акта про право
приватної власності на земельну
ділянку серії ІІ № 058224, виданого
Полтавською міською радою 16.08.2002 року
та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 3№ 2316 (а.с.14).
Спадкоємцем всього майна, де б воно не
знаходилося і з чого б воно не
складалося і взагалі все те, що
належить спадкодавцеві на день смерті
ОСОБА_3, є позивач ОСОБА_1 (а.с.10).

Право власності позивача, після
померлого батька, на спадкове майно, а
саме земельної ділянки НОМЕР_1,
кадастровий номер :06:003:1415, площею
547 кв.м., переданої для ведення
садівництва, що знаходиться за адресою:
місто Полтава, с/т «Світанок», сел.
Вороніна підтверджується Витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, що посвідчує, що
земельна ділянка НОМЕР_1, кадастровий
номер :06:003:1415, площею 547 кв.м.,
переданої для ведення садівництва,
знаходиться за адресою: місто Полтава,
с/т «Світанок», сел. Вороніна належить
на праві приватної власності ОСОБА_1
(а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 позивач є єдиним
спадкоємцем за Законом, оскільки він
був єдиним сином у родині, а відповідно
ОСОБА_5, мати позивача та дружина
померлого - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
за чотири місяці до смерті його батька,
(а.с.9).

Довідкою садівничого товариства
«Світанок», підтверджено, що ОСОБА_3,
згідно Рішення загальних зборів членів
СТ «Світанок» від 15.09.1986 року на
території садівничого товариства йому
була виділена земельна ділянка НОМЕР_1
площею 547 кв.м. та Розпорядження
виконкому Полтавської міської ради від
22.03.2002 року № 212 - р зазначена земельна
ділянка була передана йому у приватну
власність. На зазначеній земельній
ділянці ОСОБА_3 за власні грошові кошти
побудував садовий будинок НОМЕР_1.

Згідно відомостей, які внесені до
технічного паспорту на садовий (дачний)
будинок АДРЕСА_1 виготовленим
Полтавським бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»
садовий (дачний) будинок НОМЕР_1 , рік
побудови 1990, розташований на
земельній ділянці НОМЕР_1, площею 547
кв.м., кадастровий номер :06:003:1415,
загальною площею 54,1 кв.м. та
складається: з передпокою - площею 8,6
кв.м., кухні площею - 6,4 кв.м., літньої
кімнати - площею: 12,6 кв.м., літньої
кімнати - площею: 11,4 кв.м., літньої
кімнати - площею: 12,8 кв.м. та сходів -
площею: 2,3 кв.м. Таким чином садовий
(дачний) будинок НОМЕР_1 з надвірними
будівлями був побудований в 1990 році.

Позивач зазначає, що причиною
звернення до суду стало те, що право
власності на зазначений садовий
будинок з надвірними будівлями станом
на 19.10.2012 року ним не було документально
оформлено та зареєстровано органом
БТІ, а з 01.01.2013 року органи БТІ не мають
повноважень, щодо реєстрації права
власності, оскільки таку реєстрацію
здійснює Державна реєстраційна служба.

Згідно положень ч.1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних та
інших відносин.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Згідно роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про
практику застосування судами при
розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування», вбачається, що у
відповідності до ст.2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року № 1952-ІУ, державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення (Постанова від 13.06.2012
року № 6-54цс12).

Відповідно до Постанови КМ України від
09.09.2009 року №1035 «Про затвердження
Тимчасового порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних житлових будинків садибного
типу, дачних та садових будинків з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджених без дозволу на виконання
будівельних робіт» було визначено, що
підставою для оформлення у
позасудовому порядку права власності
на приватні житлові будинки садибного
типу, дачні та садові будинки з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджені до 05.08.1992 р. є висновок про
технічний стан будинку, складений бюро
технічної інвентаризації.

Згідно з Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої наказом
Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року
(втратив чинність 13.12.1995 року),
реєстрації підлягали лише
індивідуальні будинки та
домоволодіння у містах і селищах
міського типу Української РСР.

Відповідно до п.9 розділу V «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п.п. 3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства N 91 від 24.06.2011 року
прийняття в експлуатацію об'єктів
здійснюється безоплатно
територіальними органами Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України. Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

15 квітня 2013 набув чинності новий
Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних житлових будинків,
садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд і т. п., затверджений Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства № 95 від 19.03.2013 року. Згідно
з п. 3.1 зазначеного Порядку також
зазначено, що документом, який
засвідчує відповідність закінчених
будівництвом до 5 серпня 1992р.
індивідуальних житлових будинків,
садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, які не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№ 7 «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» різні господарські будівлі
(літні кухні, сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне
ціле.

Садовий (дачний) будинок НОМЕР_1 в СТ
«Світанок» з надвірними будівлями був
побудований набагато раніше 05.08.1992
року. Ці обставини підтверджуються
даними технічного паспорта на вказаний
садовий (дачний) будинок НОМЕР_1, тому
вказане будівництво не підлягає
прийому в експлуатацію та не
вважається самочинним.

Право власності на нерухоме майно
виникло у встановленому законом
порядку, а позивач позбавлений
можливості здійснити дії щодо
реєстрації цього права власності в
установленому законом порядку, право
позивача підлягає судовому захисту
шляхом визнання права власності на
нерухоме майно.

Відповідно до Постанови КМ України від
09.09.2009 року №1035 «Про затвердження
Тимчасового порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних житлових будинків садибного
типу, дачних та садових будинків з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджених без дозволу на виконання
будівельних робіт» було визначено, що
підставою для оформлення у
позасудовому порядку права власності
на приватні житлові будинки садибного
типу, дачні та садові будинки з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджені до 05.08.1992 р. є висновок про
технічний стан будинку, складений бюро
технічної інвентаризації.

Згідно з Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої наказом
Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року
(втратив чинність 13.12.1995 року),
реєстрації підлягали лише
індивідуальні будинки та
домоволодіння у містах і селищах
міського типу Української РСР.

Відповідно до п.9 розділу V «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п.п. 3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства N 91 від 24.06.2011 року
прийняття в експлуатацію об'єктів
здійснюється безоплатно
територіальними органами Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України. Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

З квітня 2013 набув чинності новий
Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних житлових будинків,
садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд і т. п., затверджений Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства № 95 від 19.03.2013 року. Згідно
з п. 3.1 зазначеного Порядку також
зазначено, що документом, який
засвідчує відповідність закінчених
будівництвом до 5 серпня 1992
індивідуальних житлових будинків,
садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, які не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.1991 року
№ 7 «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» різні господарські будівлі
(літні кухні, сараї тощо) є підсобними
будівлями і складають з будинком одне
ціле.

Садовий будинок НОМЕР_1 в СТ «Світанок»
з надвірними будівлями був побудований
набагато раніше 05.08.1992 року. Ці
обставини підтверджуються даними
технічного паспорта на вказаний
садовий будинок НОМЕР_1, тому вказане
будівництво не підлягає прийому в
експлуатацію та не вважається
самочинним.

Оскільки судом встановлено, що право
власності на нерухоме майно виникло у
встановленому законом порядку, а
позивач позбавлений можливості
здійснити дії щодо реєстрації цього
права власності в установленому
законом порядку, право позивача
підлягає судовому захисту шляхом
визнання права власності на нерухоме
майно.

Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, якщо це не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, за наявності для того
законних підстав суд ухвалює рішення
про задоволення позову.

За таких обставин, позовна заява є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст. 2, 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.09.2009
року №1035 «Про затвердження
Тимчасового порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних житлових будинків садибного
типу, дачних та садових будинків з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджених без дозволу на виконання
будівельних робіт», Порядком прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства N 91
від 24.06.2011 року, ст.ст. 3-4, 10-11, 15, 57-61, 174, 197,
209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади
м. Полтава, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
Четверта Полтавська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_1 та складається з
садового (дачного) будинку НОМЕР_1,
розташованого на земельній ділянці
НОМЕР_1, площею 547 кв.м., кадастровий
номер :06:003:1415, загальною площею 54,1
кв.м. який складається: з передпокою -
площею 8,6 кв.м., кухні площею - 6,4 кв.м.,
літньої кімнати - площею: 12,6 кв.м.,
літньої кімнати - площею: 11,4 кв.м.,
літньої кімнати - площею: 12,8 кв.м. та
сходів - площею: 2,3 кв.м., в порядку
спадкування після смерті, ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду через
Ленінський районний суд м. Полтави
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Р. І. Тимчук