справа № 125/3325/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.07.2014 рік Барський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Переверзєва
С.В.

при секретарі Данилів Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар заяву про
виправлення описки в рішенні суду по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача ОСОБА_2 до Супівської
сільської ради Барського району
Вінницької області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2013 року Барським районним судом
було прийнято рішення за позовом
ОСОБА_1, третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача ОСОБА_2 до
Супівської сільської ради Барського
району Вінницької області про визнання
права власності на спадкове майно .
Після набрання рішення законної сили
позивач звернулась до відділу
Держземагенства у Барському районі
Вінницької області із заявою про
видачу Витягу із Державного земельного
кадастру, але виявилось, що в рішенні
допущена описка. В мотивувальній та
резулятивній частинах рішення, суд
помилково зазначив частину земельної
ділянки 3, 3100, а вірно є 3, 31 га. З
урахуванням викладеного є
необхідність виправити зазначену
описку.

Суд, дослідивши вказане клопотання
вважає можливим його задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись
ст.219 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

.

Виправити описку допущену в рішенні
Барського районного суду від 02.12.2013
року.

Текст рішення викласти в
такій редакції :

справа № 125/3325/13

2/125/1694/13

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2013
Барський районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого,
судді Переверзєва С.В.

при секретарі
Данилів Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог на
стороні позивача ОСОБА_2 до Супівської
сільської ради Барського району
Вінницької області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду
позивач вказала, що 17.02.2003 року померла
її мама ОСОБА_3

Гаврилівна. Місцем відкриття спадщини
є с.Мар’янівка Барського району
Вінницької області. Після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається
із земельної ділянки (паю) №1 площею 3,31
га з цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована по
території Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області.
За життя спадкодавиця залишила
заповітне розпорядження на ім’я
ОСОБА_2, однак, остання спадщини не
прийняла, на відміну від позивача, яка
постійно спільно проживала зі
спадкодавицею до дня її смерті. Разом
з тим, оформити спадщину в нотаріальній
конторі позивач не може, оскільки
земельна ділянка, яка підлягає
спадкуванню, не внесена до Державного
реєстру земель так як їй не присвоєно
кадастрового номера.

В судове засідання позивач
не з’явилася, однак подала суду
письмову заяву в якій зазначила, що
позовні вимоги підтримує повністю та
просить розглянути справу без її
участі.

Відповідач у справі
Супівська сільська рада надала суду
письмову заяву згідно якої позовні
вимоги визнає та просить розглянути
справу без участі її представника.

Третя особа у справі ОСОБА_2
в судове засідання не з’явилася, однак
подала суду письмову заяву в якій
зазначила, що проти задоволення позову
не заперечує та просить розглянути
справу без її участі.

Оскільки сторони в судове
засідання не з’явились фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не
здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази, вважає, що
позов доведений та обґрунтований і
його необхідно задовольнити в повному
обсязі. До такого висновку суд дійшов з
наступного.

17.02.2003 року померла мама
позивача ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про її смерть. Місцем
відкриття спадщини є с.Мар’янівка
Барського району Вінницької області,
що підтверджується довідкою виконкому
Володіївецької сільської ради
Барського району Вінницької області
№404 від 18.11.2013 року. Факт родинних
відносин підтверджується свідоцтвом
про народження та свідоцтвом про шлюб
позивача.

Після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина, яка складається
із земельної ділянки (паю) №1 площею 3,31
га з цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована по
території Супівської сільської ради
Барського району Вінницької області.
Дане підтверджується державним актом
на право приватної власності на землю
серії ВН №00987. Згідно витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку окремої земельної
ділянки, виданого Відділом
Держземагенства у Барському районі
Вінницької області №03-31/2910 від 19.11.2013
року, вартість вказаної земельної
ділянки становить 49705 гривню 57 коп.

За життя ОСОБА_3 залишила
заповітне розпорядження на ім’я
ОСОБА_2 Однак, остання спадщини не
прийняла та не заперечує проти
оформлення спадкового майна позивачем.

ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги майна померлої, прийняла
спадщину в порядку ч.3 ст1268 ЦК України,
що підтверджується довідкою виконкому
Володіївецької сільської ради
Барського району Вінницької області
№404 від 18.11.2013 року, однак, оформити
спадщину в нотаріальній конторі не
може, оскільки земельна ділянка, яка
підлягає спадкуванню, не внесена до
Державного реєстру земель так як їй не
присвоєно кадастрового номера.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 02.04.2002 № 449 «Про
затвердження форм державного акта на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою» (із
відповідними змінами) встановлено, що
державні акти на право приватної
власності на землю, видані у період дії
Постанови ВРУ №2201 є чинними
правовстановлюючими документами, що
підтверджують права власності на
земельні ділянки.

Форма державного акта на
земельну ділянку, який був виданий
покійній ОСОБА_4 і має червоний колір,
затверджена 13.03.1992 Постановою
Верховної Ради України №2201. Зміст
бланку таких державних актів давав
можливість внесення змін до них в разі
зміни площі земельної ділянки, однак
дані про реєстрацію права власності на
земельну ділянку не вносилися до
електронної бази даних, кадастрова
зйомка із зазначенням координат не
здійснювалася.

Разом з тим, зазначення
кадастрового номеру земельної ділянки
є обов’язковим при укладенні
цивільно-правових договорів та
визнається їх істотною умовою, за
відсутності якої договір буде
вважатися неукладеним.

Так, відповідно до ст. 132 ЗК
України угоди про перехід права
власності на земельні ділянки
укладаються у письмовій формі,
нотаріально посвідчуються та серед
інших умов повинні містити кадастровий
номер земельної ділянки.

Кадастровий номер
земельній ділянці присвоюється
Державним кадастровим реєстратором за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру у
відповідності до вимог п.75 Порядку
ведення державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2012 р. № 1051. Для цього власник
земельної ділянки, або уповноважена
ним особа, звертається з відповідною
заявою, яку особисто підписує та до
якої долучає документ, що посвідчує
його особу. Дане передбачено п.69, пп.3п.72
Порядку ведення державного земельного
кадастру.

У разі звернення за
внесенням відповідних відомостей (змін
до них) до Державного земельного
кадастру неналежної особи Державний
кадастровий реєстратор, у
відповідності до вимог п.70 Порядку,
відмовляє такій особі у прийнятті
заяви безпосередньо у момент її
подання.

За цих обставин позивач не
може реалізувати своє право з питання
нотаріального оформлення спадкового
майна. Разом з тим, відповідно до ч.3
ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину, а п.23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року зазначає, що у
випадку неможливості отримання
свідоцтва про право на спадщину в
нотаріальній конторі вимоги про
визнання права на спадщину підлягають
судовому розгляду і особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження. .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов’язків від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» спадкування за законом
здійснюється почергово. Зокрема, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Згідно до п.б ч.15 Перехідних
положень Земельного Кодексу України
земельні частки (паї) дозволяється
успадковувати.

Оскільки, позивач є спадкоємцем
першої черги майна покійної ОСОБА_3,
прийняла спадщину після її смерті в
порядку ч.3 ст.1268 ЦК України і крім неї
та ОСОБА_2, яка відмовляється від
прийняття спадщини на її користь,
інших спадкоємців за законом чи
заповітним розпорядженням нема суд
вважає за можливе задовольнити позовні
вимоги повністю.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 130, 174. ч.2 ст.197 ЦПК
України, та ч.1 ст.1225, ст. 1261, ч.3 ст.1268 ЦК
України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності на спадкове
майно, яке залишилось після смерті
17.02.2003 року ОСОБА_3, а саме на земельну
ділянку (пай) №1 площею 3,31 га з цільовим
призначенням для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована по території
Супівської сільської ради Барського
району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Вінницької
області протягом десяти днів.

СУДДЯ: