Справа № 351/2070/14-ц
Номер провадження №2/351/938/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Собко В.М.,

секретаря
Плахіна М.З.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Снятині справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на майно, який мотивувала тим, що на
праві спільної часткової власності
членів колгоспного двору ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належав житловий
будинок з відповідною частиною
господарських будівель і споруд, що
розташований по АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою
Попельниківської сільської ради від
29.09.2014 р. №390, відповідно до яких дане
господарство належало до суспільної
групи «колгоспний двір», в якому станом
на 15.04.1991 року проживали вищезазначені
особи, а отже, у відповідності до
діючого на той час цивільного
законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 20 право власності на майно, яке
належало до колгоспного двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні.

Внаслідок смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, яка
складається з 1/3 частини
вищезазначеного будинковолодіння.
Спадкоємцем за заповітом, посвідченим
секретарем Попельниківської сільської
ради 01.10.2010 р. та зареєстрований в
реєстрі за №36 стала дочка померлого
ОСОБА_1, так як подала заяву до Першої
Снятинської державної нотаріальної
контори, а дружина померлого ОСОБА_2
відмовилась від прийняття спадщини,
поданою до нотаріальної контори
відповідною заявою, якою вона
відмовляється від належної їй частки
як члену колишнього колгоспного двору.

Однак в зв'язку з тим, що відсутній
оригінал правовстановлюючого
документу на будинковолодіння, а також
господарство відносилось до
суспільної групи «колгоспний двір» та
частки не визначені державним
нотаріусом позивачка звернулася до
суду із даним позовом, яким просить
визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Позивачка подала до суду заяву, якою
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила позов задоволити, а
справу розглядати у її відсутності.

Відповідачка подала до суду заяву, якою
позовні вимоги визнала, справу просила
розглядати у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, а саме:
Свідоцтво про смерть ОСОБА_3; Довідку
Попельниківської сільської ради від
29.09.2014 р. №390; Довідку Попельниківської
сільської ради від 29.09.2014 р. №391; Довідку
Попельниківської сільської ради від
29.09.2014 р. №392; Заповіт ОСОБА_3 від 01.10.2010
р.; Свідоцтво про народження ОСОБА_1;
Свідоцтво про одруження ОСОБА_5 та
ОСОБА_1; Свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах; Акт
відводу земельної ділінки та розбивки
споруд в натурі; Рішення
Попельниківської сільської ради №4 від
18.02.1993 р.; Довідку Першої Снятинської
ДНК №1212/02-14 від 10.10.2014 р.; Відмову Першої
Снятинської ДНК №1213/02-14 від 10.10.2014 р.;
Висновок ОКП «Коломийське МБТІ» про
вартість об'єкта оцінки від 09.09.2014 р.;
Технічний паспорт на садибний житловий
будинок по АДРЕСА_1; Висновок №12/9
будівельно-технічного дослідження від
09.07.2013 р. - які повністю доводять
обґрунтованість та підставність
позовних вимог, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику, у справах за позовами про
захист права приватної власності" від
22.12.1995 року № 20 із змінами і
доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,
18 ЗУ "Про власність" вбачається, що
право власності на майно, яке належало
колгоспному двору збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні. Розмір частки члена двору
визначається виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На підставі викладеного суд вважає, що
слід визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення через Снятинський
районний суд. У разі відсутності
сторін, під час проголошення судового
рішення подається апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного
суду Собко В.М.