Справа №591/5786/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Грищенко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1948/14 Суддя-доповідач -
Маслов В. О. Категорія - 49
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
ОСОБА_5

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 06 жовтня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів,

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 06 жовтня 2014 року позов ОСОБА_5
задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
зареєстрований 12 серпня 2010 року у
Ковпаківському відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Сумського
міського управління юстиції за актовим
записом № 1017. Стягнуто з відповідача на
користь відповідачки аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 06 серпня 2014 року.
Допущено негайне виконання судового
рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. за
розірвання шлюбу. Стягнуто з ОСОБА_3
судовий збір на користь держави в сумі
243 грн. 60 коп. за стягнуті аліменти.

В своїх апеляційних скаргах ОСОБА_3,
ОСОБА_5 посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
оскаржують рішення місцевого суду в
частині стягнення аліментів. ОСОБА_3
просить скасувати рішення в цій
частині і ухвалити нове, яким визначити
розмір аліментів з урахуванням витрат
на відвідування доньки, найму жилого
приміщення та витрат по утриманню
непрацездатних матері, батька та брата,
покласти на позивачку судові витрати в
повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_5
просить змінити рішення суду,
збільшивши розмір аліментів до 1500 грн.,
оскільки відповідач має будинки,
автомашини, значні статки від
підприємницької діяльності і взмозі
сплачувати такі аліменти.

Заслухавши пояснення позивача та
відповідача, які підтримали доводи
своїх апеляційних скарг та не визнали
скарг протилежної сторони, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення місцевого суду залишенню без
зміни, виходячи з ч. 1 ст. 308 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_3
та ОСОБА_5 12 серпня 2010 року у м. Суми
уклали шлюб, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб на а.с. 10.

12 листопада 2011 року у сторін народилася
донька, що підтверджується копією
свідоцтва про її народження на а.с. 11.

Місцевим судом встановлено, що сторони
проживають окремо, малолітня донька
мешкає разом з матір'ю у м. Суми і
перебуває на її утриманні. Відповідач,
проживаючи у селищі Вільшана
Харківської області, є працездатною
особою, зареєстрований як приватний
підприємець, на даний час з його слів
має нерегулярний мінливий дохід.

Відповідно до довідки про доходи
позивачка працює секретарем у ТОВ
«Град Інвест Ріал Істейт» та отримує
заробітну плату в середньому за місяць
2540 грн. (а.с. 32).

Суд обґрунтовано прийшов до висновку
про те, що відповідач як батько дитини
зобов'язаний на підставі ст. 180 СК
України виділяти кошти на утримання
своєї дитини.

Визначаючи розмір аліментів суд
урахував майновий і фізичний стан
сторін, відсутність у платника
аліментів інших утриманців на яких би
стягувалися аліменти, обов'язок по
утриманню неповнолітньої дитини обох
батьків, прожитковий мінімум для
дитини відповідного віку та виходячи
із засад виваженості, розумності та
справедливості визначив розмір
аліментів на утримання доньки сторін у
сумі 650 грн. на місяць.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками місцевого суду, рішення
суду в частині визначення розміру
аліментів відповідає вимогам ст.ст. 180,
181, 184 СК України, оскільки відповідач є
молодою, здоровою, працездатною особою,
зобов'язаний і взмозі надавати
матеріальну допомогу неповнолітній
доньці.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_3 про
наявність на його утриманні батьків та
брата - інваліда не є підставою для
зміни рішення, оскільки з доданих до
апеляційної скарги копій посвідчень
вбачається, що вказані особи отримують
пенсію та можуть матеріально себе
утримувати.

Посилання ОСОБА_3 на припинення ведення
підприємницької діяльності, суму
доходу, яка не перевищує мінімальної
заробітної плати, не підтверджені
належними доказами та не можуть бути
підставою для скасування рішення суду.
Він не надав суду жодного письмового
доказу про свій майновий стан, про
доходи від підприємницької діяльності
за 2013, 2014 р.р., про наявність вкладів в
банківських установах, автотранспорту,
будинків і іншої нерухомості. Він
визнає, що матеріальний достаток має
від ремонтно - будівельних робіт,
фахівцем яких він є.

Твердження ОСОБА_5 в апеляційній скарзі
про те, що судом першої інстанції не
точно визначений розмір її доходів, не
знайшли підтвердження у справі. В
матеріалах справи є довідка про доходи
позивачки, якій суд дав належну оцінку.

Крім того, позивачка не надала суду
належних доказів на підтвердження
своїх доводів про значний дохід
відповідача, наявність у нього
декількох легкових автомобілів, 2 - 3-х
житлових будинків. У суді першої
інстанції вона не заявляла клопотань
про витребування судом інформації щодо
доходів відповідача від
підприємницької діяльності, про
наявність у нього автотранспорту,
будинків, квартир, іншої нерухомості,
вкладів в конкретних банківських
установах. Не надала вона таких доказів
і в апеляційний суд. Тому не вбачається
підстав для зміни рішення суду і
стягнення аліментів у розмірі 1500 грн.
як про це просить позивачка в
апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного визначення суми судових
витрат, які стягнуті з відповідача за
результатами розгляду справи не
підлягають задоволенню, оскільки,
стягуючи з ОСОБА_3 судові витрати,
місцевий суд врахував як повне
задоволення позову про розірвання
шлюбу, так і часткове задоволення
позову про стягнення аліментів та
визначив мінімальний розмір ставки
судового збору передбачений п.п. 1 п. 1 ч.
2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір». Рішення суду в цій частині
відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України,
Закону України «Про судовий збір».

Дане рішення не перешкоджає сторонам у
майбутньому ставити питання як про
збільшення, так і про зменшення розміру
аліментів.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, а рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 06
жовтня 2014 року в частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -