НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2014 року

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Кравченко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в її
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_4, Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області,
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, Комунального підприємства
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації», третя особа
- Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
про поділ майна подружжя, визнання
частково неправомірними рішень,
скасування рішень, визнання права
власності на частку домоволодіння,
поділ нерухомого майна в натурі,
визначення порядку користування
земельною ділянкою, зустрічним позовом
ОСОБА_3 в її інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа -
Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» про
визначення часток у спільній сумісній
власності,

в с т а н о в и в:

24 квітня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 в її інтересах
та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про
визнання договору дарування удаваним,
визнання права власності на 12 частину
домоволодіння. (а.с.1 т.1)

28 травня 2009 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_3 в її інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_4, ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
визнання договору дарування удаваним,
визнання права власності на 12 частину
домоволодіння. (а.с.1 т.24)

Ухвалою суду від 27 жовтня 2009 року до
участі у справі в якості третьої особи
був залучений Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області. (а.с.45 т.1)

16 листопада 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, третя особа -
Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» про
визначення часток у спільній сумісній
власності. (а.с.60 т.1)

23 червня 2010 року позивач за первісним
позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з
уточненим позовом до ОСОБА_3 в її
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_4, Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області, третя особа
- Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» про поділ
майна подружжя, визнання частково
неправомірними рішень, скасування
рішень, визнання права власності на
частку домоволодіння, поділ нерухомого
майна в натурі, визначення порядку
користування земельною ділянкою.
(а.с.147.т.1)

12 жовтня 2009 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_3 в її інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи - приватний
нотаріус Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» про
визнання договору дарування удаваним,
визнання права власності на 12 частину
домоволодіння. (а.с.35 т.1)

Ухвалою суду від 09 вересня 2010 року
позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог
до ОСОБА_3 в її інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_4, ОСОБА_7, приватного нотаріуса
Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
визнання договору дарування удаваним
був залишений без розгляду. (а.с.180 т.1)

12 жовтня 2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулися до суду з уточненим
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визначення часток у спільній сумісній
власності. (а.с.185 т.1)

08 грудня 2010 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з уточненим позовом
до ОСОБА_3 в її інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_4, Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області,
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, Комунального підприємства
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» про поділ
майна подружжя, визнання частково
неправомірними рішень, скасування
рішень, визнання права власності на
частку домоволодіння, поділ нерухомого
майна в натурі, визначення порядку
користування земельною ділянкою. (а.с.205
т.1)

21 березня 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулися до суду з уточненим
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визначення часток у спільній сумісній
власності. (а.с.233 т.1)

В обґрунтування своїх вимог позивач
ОСОБА_1 посилався на те, що з 02 червня 1995
року перебував в шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_3, 10 жовтня 2007 року шлюб між ним та
відповідачкою був розірваний

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно договору дарування від 06 серпня
2001 року, йому - ОСОБА_1, а також, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві
спільної сумісної власності належить
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, право власності зареєстроване
в БТІ за № 5873 від 07 серпня 2001 року.

На час набуття права власності на
вищезазначене домоволодіння, яке
розташоване на земельній ділянці
площею 400 кв.м., воно складалося з
наступних будівель та споруд:
житлового будинку літ.А загальною
площею 41,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.;
вбиральні - літ.Г; огорожі №1-3.

Оскільки спірне домоволодіння було
дуже старим, відразу після набуття
права власності на будинок він та
дружина вирішили провести ремонт
будинку з реконструкцією та побудувати
деякі господарські будівлі.

Діти на той час були малого віку, та не
мали своїх самостійних доходів для
ремонту, реконструкції та будівництва
господарських будівель та споруд.

Позивач зазначив. що він та дружина
самовільно, без належних дозволів
побудували в 2001 році прибудову до
житлового будинку - літ.а1; терасу -
літ.а2; погріб пг; ганок; в 2002 - 2007 роках
були побудовані літня кухня - літ.Д;
гараж - літ.Е; оглядова яма; погріб -
літ.пг; вольєр - літ.Ж; вбиральня - літ.З;
літній душ - літ.И; сарай - літ.Л;
встановлені порота з хвірткою - №4;
хвіртка - №5; огорожа - №6; огорожа - №7;
зроблений цоколь та дворове покриття.

Після проведення реконструкції,
загальна площа жилого будинку
збільшилася до 79,7 кв.м., житлова площа
збільшилася до 42,9 кв.м.

Він та дружина витрачали свої грошові
кошти на будівництво вищезазначених
будівель та споруд, придбання
будівельних матеріалів, тощо.

В ході розгляду справи, йому стало
відомо, що рішенням Виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
від 29 серпня 2001 року № 539 дозволено
будівництво нежилої добудови до
будинку розміром 5,5х6,0 м. ОСОБА_1 ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, підставою для винесення
рішення була заява ОСОБА_3 та всіх
співвласників жилого будинку.

ОСОБА_1 зазначив в позові, що він не
підписував зазначену заяву, діти також
були малолітніми та не мали
самостійного доходу і не могли просити
дозволу на проведення будівництва.

Також, йому стало відомо, що рішенням
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради від 27 березня 2002 року № 191
дозволено будівництво гаражу розміром
5,5х9,5 м. ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Підставою для винесення рішення була
заява ОСОБА_3 від всіх співвласників
жилого будинку, але, він також не
підписував зазначену заяву, діти не
мали самостійного доходу, не могли
просити дозволу на проведення
будівництва.

Рішенням виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 26
вересня 2007 року № 793 наданий дозвіл на
реєстрацію самочинних побудов: терасу -
літ.а2, літню кухню - літ.Д; вольєр - літ.Ж;
літній душ - літ.И; сарай - літ.Л та
переобладнання, яким збільшено житлову
площу будинку до 42,9 кв. м. та загальну
площу до 79,7 кв.м. за ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Позивач посилався на те, що підставою
для винесення рішення була заява
ОСОБА_3, він не підписував зазначену
заяву.

Рішення виконавчого комітету
Новомосковської міської ради в частині
надання дозволів на будівництво,
реєстрації самовільних будівель,
проведення переобладнання дітям
(ОСОБА_4, ОСОБА_6) є неправомірними та
підлягають скасуванню, оскільки
будівництво господарських будівель та
споруд, а також реконструкція жилого
будинку були проведені за кошти
подружжя, до яких діти ніякого
відношення не мають.

У відповідності до ст.24 Кодексу про
шлюб та сім'ю України, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю, аналогічні норми
містяться і в Сімейному кодексі
України, який набрав чинності 01 січня
2004 року, а саме, у ст. 60 СК України.

Згідно до ст. 69 СК України, чоловік та
дружина мають право на поділ майна,
належного їм на праві спільної
сумісної власності, частки чоловіка та
дружини у відповідності до ст. 70 СК
України є рівними.

Позивач зазначив, що враховуючі
наведені норми законодавства України,
йому належить 12 частина побудованих
будівель та споруд, а також, здійснене
переобладнання в домоволодінні по
АДРЕСА_1 Дніпропетровської області.

Також, у відповідності до ст. 71 СК
України, зазначена частка в
домоволодіння може бути виділена в
натурі, оскільки спірне домоволодіння
може бути поділене на дві окремі
квартири.

Згідно до ст. 120 ЗК України в редакції 2001
року та ст. 377 ЦК України, він є
користувачем земельної ділянки, на
якій розташоване спірне нерухоме
майно, тому, при поділі житлового
будинку можливо визначити і порядок
користування земельною ділянкою.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві
ОСОБА_1 просив суд:

-визнати неправомірним рішення
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради від 29 серпня 2001 року № 539 в
частині надання дозволу на будівництво
нежилої добудови до будинку розміром 5,5
х 6,0 м., згідно схеми прив'язки в
домоволодіння АДРЕСА_1
Дніпропетровської області
неповнолітнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
та скасувати зазначене рішення в цій
частині;

-визнати неправомірним рішення
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради від 27 березня 2002 року № 191
в частині надання дозволу на
будівництво гаражу 5,5 х 9,5 м., вбиральні,
зливної ями, згідно плану забудови в
домоволодінні АДРЕСА_1
Дніпропетровської області
неповнолітнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
та скасувати зазначене рішення в цій
частині;

-визнати неправомірним рішення
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради від 26 вересня 2007 року № 793
в частині реєстрації самовільних
побудов: тераси - літ.а2, літньої кухні -
літ.Д; вольєру - літ.Ж; літнього душу -
літ.И; сараю - літ.Л, переобладнання в
будинку житловою площею 42,9 кв. м.,
загальною площею до 79,7 кв.м. в
домоволодінні АДРЕСА_1
Дніпропетровської області
неповнолітнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
та скасувати зазначене рішення в цій
частині;

-визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступні
будівлі: прибудови - літ.а1; терасу -
літ.а2; погріб - літ.пг; ганок; літню
кухню - літ.Д; гараж - літ.Е; оглядову яму;
погріб - літ.пг; вольєр - літ.Ж; вбиральню
- літ.З; літній душ - літ.И; сарай - літ.Л;
ворота з хвірткою - №4; хвіртку - №5;
огорожу - №6; огорожу - №7; цоколь та
дворове покриття, розташовані в
домоволодінні АДРЕСА_1
Дніпропетровської області;

-визначити частки співвласників
домоволодіння АДРЕСА_1
Дніпропетровської області, набуті на
підставі договору дарування на час
укладення договору дарування від 06
серпня 2001 року, яке складалося з:
житлового будинку літ.А загальною
площею 41,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.;
вбиральні - літ.Г; огорожі №1-3;

-визначити розмір його, ОСОБА_1 частки в
домоволодінні АДРЕСА_1
Дніпропетровської області, з
урахуванням частки, належної йому в
проведених прибудовах та добудовах;

-виділити йому - ОСОБА_1 в натурі,
належну йому частку в домоволодінні
АДРЕСА_1 Дніпропетровської області та
визначити порядок користування
земельною ділянкою;

-в зв'язку з поділом домоволодіння по
АДРЕСА_1 в м. Новомосковську
Дніпропетровської області та виділом
частки з об'єкта нерухомості
зобов'язати Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» провести
відповідні зміни до реєстрації прав
власності.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4,
ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
посилалися на обставини, наведені
позивачем за первісним позовом,
зазначили, що у відповідності до
договору дарування від 06 серпня 2001
року, вони та відповідач ОСОБА_1 є
власниками житлового будинку по
АДРЕСА_1 м. Новомосковськ
Дніпропетровської області.

В зв'язку з наведеним, посилаючись на
вимоги ст.ст.368, 372, ЦК України, позивачі
за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1,
просили суд:

-припинити право спільно сумісної
власності співвласників на
домоволодіння по АДРЕСА_1 в м.
Новомосковську Дніпропетровської
області;

-визнати, що ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 належить на праві спільної
часткової власності по 14 частині
кожному домоволодіння по АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позов в повному обсязі,
посилався на підстави звернення до
суду, викладені в заяві, просив суд
задовольнити вимоги, в задоволенні
зустрічних вимог просив відмовити,
посилаючись на те, що прибудова до
житлового будинку, тераса; погріб,
ганок; літня кухня; гараж; оглядова яма;
погріб; вольєр; вбиральня; літній душ;
сарай; ворота, огорожу, цоколь та
дворове покриття були побудовані ним
та відповідачкою ОСОБА_3 за їх кошти, в
зв'язку з чим, їх частка в майні
збільшилася, їх діти ніякого
відношення до цих робіт не мають.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позов в повному
обсязі, посилався на підстави
звернення до суду, викладені в заяві,
просив суд задовольнити вимоги, в
задоволенні зустрічних позовних вимог
просив відмовити з підстав, зазначених
позивачем.

Відповідач ОСОБА_3 в своїх інтересах та
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позов
визнала частково, посилаючись на те, що
кожному із співвласників повинно бути
визначено по 14 частці спірного
домоволодіння, зустрічний позов
підтримала в повному обсязі,
посилалася на те, що ремонт,
реконструкція будинку та будівництво
господарських будівель та споруд
проводилася із згоди всіх
співвласників, за кошти сім'ї, діти
також приймали участь в проведенні
робіт, її син ОСОБА_4 під час канікул
працював, грошові кошти витрачав на
будівництво, допомагав їй та
колишньому чоловіку робити ремонт,
будувати гараж, сарай та інші споруди.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов визнала
частково, зазначила, що суд повинен
визнати за сторонами по 14 частці
спірного домоволодіння, зустрічний
позов підтримала в повному обсязі,
посилалася на підстави, зазначені
ОСОБА_3, а також на вимоги ч.4 ст.368 ЦК
України, майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні кошти
членів сім'ї, є їх спільною сумісною
власністю, а у відповідності до ст.. 175
СК України, майно, набуте батьками та
дітьми за рахунок їхньої спільної
праці чи спільних коштів, належить їм
на праві спільної сумісної власності.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов визнав частково, зазначив, що
кожному із співвласників повинно бути
визначено по 14 частці спірного
домоволодіння, зустрічний позов
підтримав в повному обсязі, посилався
на те, що він на період проведення
ремонту, реконструкції будинку та
будівництва господарських будівель та
споруд був неповнолітнім, але, в період
канікул та у вихідні дні працював,
заробляв грошові кошти, які витрачав на
зазначені роботи, сам особисто приймав
участь в проведенні ремонту та
будівництві.

Представники відповідачів -
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області,
Виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, Комунального підприємства
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» в судове
засідання не з'явилися, в своїх заявах
просили суд розглянути справу без хх
участі..

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
в судове засідання не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши надані
сторонами докази, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 02 червня 1995 року
був зареєстрований шлюб між позивачем
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується
відміткою в паспорті позивача ОСОБА_1
(а.с. 5 т.1)

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний 10
жовтня 2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6).

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають
дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 54 т.1)

У відповідності до договору дарування
від 06 серпня 2001 року, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві
спільної сумісної власності належить
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, право власності зареєстроване
в БТІ за № 5873 від 07 серпня 2001 року. (а.с.11
т.1)

Згідно договору дарування, на час
набуття права власності, житловий
будинок складався з наступних будівель
та споруд: житлового будинку літ.А
загальною площею 41,6 кв.м., житловою
площею 30,2 кв.м.; вбиральні - літ.Г;
огорожі №1-3. (а.с.11 т.1)

Судом встановлено, що 13 серпня 2001 року
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6
звернулися до Новомосковського
міського голови з заявою про надання
дозволу на будівництво прибудови до
будинку (а.с.123 т.1)

Рішенням Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 29
серпня 2001 року № 539 дозволено
будівництво нежилої добудови до
будинку розміром 5,5х6,0 м. ОСОБА_1 ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6. (а.с.125)

Судом встановлено, що 06 березня 2002 року
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6
звернулися до Новомосковського
міського голови з заявою про надання
дозволу на будівництво гаражу розміром
5,5х9,5 м., вбиральні та зливної ями, із
знесенням старої. (а.с.126 т.1)

Рішенням Виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 27
березня 2002 року № 191 дозволено
будівництво гаражу розміром 5,5х9,5 м.,
вбиральні, зливної ями згідно генплану
забудови ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.
(а.с.128 т.1)

Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року
ОСОБА_3 звернулася до головного
архітектора м. Новомосковська з заявою
про надання дозволу на узаконення
самочинно збудованих літньої кухні,
тераси, вольєру, літнього душу, сараю,
та переобладнання в будинку (а.с.130 т.1)

Рішенням виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 26
вересня 2007 року № 793 наданий дозвіл на
реєстрацію самочинні побудови: терасу -
літ.а2, літню кухню - літ.Д; вольєр - літ.Ж;
літній душ - літ.И; сарай - літ.Л та
переобладнання, яким збільшено житлову
площу будинку до 42,9 кв. м. та загальну
площу до 79,7 кв.м. за ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Згідно до технічного паспорту на
будинок за адресою: АДРЕСА_1, після
реєстрації самочинних будівель,
житловий будинок складається з
наступних будівель та споруд:

-житлового будинку - літ.А загальною
площею 79,7 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м.
- 1957 рік побудови; прибудови - літ.а - 1957
рік побудови; прибудови - літ.а1 - 2001 рік
побудови; тераси - літ.а2 - 2001 рік
побудови; погрібу - літ.пг - 2001 рік
побудови; ганку - 2001 рік побудови;
літньої кухні - літ.Д - 2002 рік побудови -
2002 рік побудови; гаражу - літ.Е - 2002 рік
побудови; оглядової ями - 2002 рік
побудови; погрібу - літ.пг - 2002 рік
побудови; вольєру - літ.Ж- 2002 рік
побудови; вбиральні - літ.З - 2002 рік
побудови; літнього душу - літ.И - 2002 рік
побудови; сараю - літ.Л - 2002 рік побудови;
воріт з хвірткою - №4 - 2002 рік побудови;
хвіртки - №5 - 2002 рік побудови; огорожі -
№6- 2002 рік побудови; огорожі - №7 - 2002 рік
побудови; цоколю - 2002 рік побудови. (а.с.14
т.1)

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 щодо
неправомірності та скасування рішень
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради: від 29 серпня 2001 року № 539 в
частині надання дозволу на будівництво
нежилої добудови до будинку
неповнолітнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_6;
рішення виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 27
березня 2002 року № 191 в частині надання
дозволу на будівництво будівель та
споруд, неповнолітнім дітям: ОСОБА_4 та
ОСОБА_6; рішення виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 26
вересня 2007 року № 793 в частині
реєстрації самовільних побудов за
неповнолітнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
суд приходить до наступного.

Позивач посилався на те, що заяви, які
стали приводом для винесення
вищезазначених рішень він не
підписував, діти також були
малолітніми та не мали самостійного
доходу і не могли просити дозволу на
проведення будівництва. .

Судом встановлено, що заява від 13
серпня 2001 року від імені ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 до Новомосковського
міського голови про надання дозволу на
будівництво прибудови до будинку,
містить чотири підписи заявників (а.с.123
т.1)

Заява від 06 березня 2002 року від імені
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 до
Новомосковського міського голови про
надання дозволу на будівництво гаражу
розміром 5,5х9,5 м., вбиральні та зливної
ями, із знесенням старої, містить
чотири підписи заявників (а.с.126 т.1)

У відповідності до ст.ст. 10,60 СЦПК
України, кожна сторона повинна надати
докази на підтвердження своїх вимог
або заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 не надано жодного
доказу того, що ним не підписувалися
вищезазначені заяви, ним не ставилося
питання про проведення експертизи для
встановлення факту підроблення
підпису.

Крім того, на підставі ст. 78 КпШС (що
діяв на зазначений період часу) якщо у
неповнолітніх є належне їм майно,
батьки управляють ним як опікуни та
піклувальники без спеціального на те
призначення.

Згідно до вимог ст. 14 ЦК України (в
редакції 1963 року, що діяв на зазначений
період часу), за неповнолітніх, які не
досягли п'ятнадцяти років, угоди
укладають від їх імені батьки
(усиновителі) або опікун.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_3 мала право на
звернення від імені неповнолітніх
дітей з заявами, що стосуються
інтересів дітей, та управління майном
неповнолітніх дітей.

Заява від 03 вересня 2007 року ОСОБА_3 до
головного архітектора м.
Новомосковська про надання дозволу на
узаконення самочинно збудованих
літньої кухні, тераси, вольєру,
літнього душу, сараю, та
переобладнання в будинку, містить
підпис одного заявника. (а.с.130 т.1)

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання
пояснила, що працює старшим
спеціалістом відділу архітектури
Новомосковського міськвиконкому,
знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки
вони були замовниками. Під час подання
заяви на надання дозволу
переобладнання житлового будинку була
присутня тільки ОСОБА_3, заява містила
тільки її підпис.

В той же час, у відповідності до ч.2 ст. 14
СК України, якщо дитина не може
самостійно здійснювати свої права, ці
права здійснюють батьки, опікун або
самі ці особи за допомогою батьків чи
піклувальника.

У відповідності до ч. 2 ст. 65 СК України,
при укладенні договорів одним із
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого подружжя.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_3 мала право на
звернення від імені неповнолітніх
дітей з заявами, що стосуються
інтересів дітей, та управління майном
неповнолітніх дітей, та за аналогією
права, і від імені свого чоловіка, з
питань спільного сумісного майна, в
зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в
цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 про
визнання спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прибудови,
тераси; погрібу; ганку; літньої кухні;
гаражу; оглядової ями; погрібу; вольєру;
вбиральні; літнього душу; сараю; воріт з
хвірткою; огорожі; цоколю та дворового
покриття, суд приходить до наступного.

Як зазначалося вище, згідно договору
дарування від 06 серпня 2001 року житловий
будинок по АДРЕСА_1 в м. Новомосковську
Дніпропетровської області належить
сторонам на праві спільної сумісної
власності.

Оскільки правовідносини виникли у 2001
році, суд застосовує норми
законодавства України, які діяли на
зазначений період часу - Цивільний
кодекс України в редакції 1963 року та
Кодекс про шлюб та сім'ю України.

У відповідності до ст. 112 ЦК України (в
редакції 1963 року), майно може належати
на праві спільної власності двом або
кільком колгоспам чи іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або державі і одному чи
кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

У відповідності до ст. 24 КпШС України,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.

Згідно вимог ст. 28 КпШС України, в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
вважаються рівними.

Аналогічні вимоги містяться і в нормах
Сімейного Кодексу України, який набрав
чинності з 01 січня 2004 року.

Так, у відповідності до ст. 60 СК України,
майно, придбане подружжям під час
шлюбу, належить чоловікові та дружині
на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 69 СК України, чоловік та
дружина мають право на поділ майна,
належного їм на праві спільної
сумісної власності.

У відповідності до ст. 70 СК України, при
поділі майна, яке є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки чоловіка та дружини є рівними.

Також, у відповідності до ст. 355 ЦК
України (в редакції 2003 року) 1. Майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно). 2.
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. 3. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. 4. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

На підставі ст. 368 ЦК України, 1. Спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. 2. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом. 3. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 372 ЦК України, 1. Майно, що
є у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. 2. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. 3. У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10
пояснив, що познайомився з ОСОБА_1 в
зв'язку з тим, що він купив будинок по
сусідству, бачив, що ОСОБА_1 завозив
плити, проводив будівництво, робив дах
в будинку, зварювальні роботи, відомо
також, що брав кредит для придбання
матеріалів, також, наймав робочих для
будівельних робіт. При проведенні
робіт, дітей ОСОБА_1 він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11
пояснив, що ОСОБА_1 придбав будинок
поруч з його будинком, бачив, що він
проводив перебудову, також, побудував
гараж, сарай, паркан, працювали наймані
робітники. Також бачив, що дружина
ОСОБА_1 допомагала йому при проведенні
робіт.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому
засіданні надали аналогічні пояснення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14
пояснив, що перебуває в дружніх
стосунках з батьками ОСОБА_1, йому
відомо, що ОСОБА_1 придбав старий
будинок по АДРЕСА_1, практично весь його
зруйнував, провів реконструкцію,
побудував гараж, літню кухню, сарай,
паркани.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15
пояснив, що він знає ОСОБА_1, в зв'язку з
тим, що останній ремонтував його
автомобіль. Йому відомо, що ОСОБА_1
придбав будинок, робив ремонт, декілька
разів брав в нього в борг грошові кошти
на будівництво.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16
пояснила, що вона проживає поблизу
будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3, їй відомо, що
вони придбали будинок, потім проводили
будівельні роботи, за чиї кошти
проводилося будівництво - їй не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17
пояснив, що ОСОБА_1 є його братом. Йому
відомо, що на початку 2000 років ОСОБА_1 та
його дружина купили житловий будинок
по АДРЕСА_1 м. Новомосковськ, проводили
будівництво, ремонтні роботи,
добудували гараж, прибудову, діти не
приймали участь в будівництві.

В той же час, у відповідності до ч.4 ст. 368
ЦК України, майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Згідно до вимог ст. 175 СК України, майно,
набуте батьками та дітьми за рахунок
їхньої спільної праці чи спільних
коштів, належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Незважаючи на те, що в технічному
паспорті зазначені роки, в які
проводилася реконструкція житлового
будинку та будівництво господарських
будівель та споруд - 2001 - 2002 роки, судом
встановлено, що зазначені роботи
проводилися в період 2002 - 2006 роки, що
підтверджується поясненнями ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, зазначені обставини
підтверджуються також і поясненнями
свідків, іншими матеріалами справи.

Так, сам позивач ОСОБА_1 пояснював, що
брав на зазначені цілі кредит, що
підтверджується відповідним договором
від 11 грудня 2003 року з АТ
«Індустріально-експортний банк».
(а.с.139 т.1)

Зазначені обставини підтверджуються
також: накладними та договорами від 2001
року, накладними на придбання
будівельних матеріалів від 12 березня
2005 року, 11 червня 2005 року, 15 червня 2005
року, 13 грудня 2003 року, (а.с. 135-138)

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні
пояснив, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайомий
близько 16 років, йому відомо, що вони
придбали будинок по АДРЕСА_1 м.
Новомосковськ, проводили
переобладнання, добудували кухню,
гараж, роботи проводили як самі
сторони, так і наймали будівельників.
Вся сім'я працювала, в тому числі
неповнолітні діти. ОСОБА_4 влітку
працював, зароблені кошти витрачав на
ремонтні роботи.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_3 є його рідною
сестрою. Йому відомо, що ОСОБА_1, ОСОБА_3
та їх діти придбали за договором
дарування будинок по АДРЕСА_1, за
спільні кошти проводили реконструкцію
будинку. Членами сім'ї приблизно в 2002
року по 2006 рік проводилися будівельні
роботи, діти також допомагали в
роботах, розвантажували будівельні
матеріали, прибирали.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засідання
пояснила, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
з 1995 року, в зв'язку з тим, що вони
проживали АДРЕСА_2, вона проживала по
сусідству. Їй відомо, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та їх діти придбали маленький
житловий будинок, добудували кухню,
гараж, робили замощення, інші роботи.
Будівництво велося силами сім'ї, також,
наймалися будівельники.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засідання
пояснила, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайома
близько 10 років. Їй відомо, що вони з
дітьми проживають в будинку по АДРЕСА_1
Приблизно з 2003 року на протязі
декількох років в будинку проводилися
будівельні роботи, син сторін ОСОБА_4
також допомагав проводити роботи, вона
бачила це особисто.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засідання
пояснила, що знайома з ОСОБА_3 близько 10
років, її син - ОСОБА_4 починаючи з 2004
року працював у вихідні дні на ринку
охоронцем, заробляв кошти, на яких
умовах, їй не відомо. Приблизно в ці
роки, в будинку ОСОБА_3 стали
проводитися ремонтні роботи,
будівництво споруд.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні
пояснив, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3
приблизно з 2003 року, оскільки його син
та син ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4
займалися в секції боксу. З 2003 року
сім'я проживала в будинку по АДРЕСА_1. Із
слів ОСОБА_4, він допомагав батькам в
будівництві та проведенні ремонтних
робіт в будинку, крім того, відомо, що
ОСОБА_4 працював на ринку. Він часто
змушений був пропускати зайняття
боксом, в зв'язку із зайнятістю на
будівництві.

Пояснення свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 не
суперечать поясненням свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їх діти: ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 були власниками спірного
нерухомого майна на праві спільної
сумісної власності, мали намір
провести реконструкцію житлового
будинку та добудову господарських
будівель та споруд, зазначені роботи
проводилися за їх спільною згодою, в
тому числі згодою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх (на той час) дітей, мали
намір провести покращення
житлово-побутових умов сім'ї, в
інтересах сім'ї, за рахунок грошових
коштів та спільної праці подружжя, а
також за рахунок грошових коштів та
праці їх сина - ОСОБА_4, тому, суд
приходить до переконання, що у
відповідності до ч.4 ст. 368 ЦК України,
зазначене покращення житлового
будинку, господарських будівель та
споруд є майном, набутим в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, та є спільною
сумісною власністю ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їх
дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦК України,
ст. 175 СК України, за кожним із
співвласників належить визнати право
власності по 14 частині кожному
спірного нерухомого майна.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 в
частині виділення в натурі належної
йому частки в домоволодінні та
визначення порядок користування
земельною ділянкою, суд приходить до
наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 370 ЦК України,
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право
на виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній сумісній власності.

Як зазначалося вище, у відповідності до
ст.ст. 10,60 СЦПК України, кожна сторона
повинна надати докази на підтвердження
своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів
щодо варіантів виділу у натурі частки
спірного житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 була
проведена судова будівельно-технічна
експертиза - висновок № 47-13 від 15
липня 2014 року.

В той же час, у відповідності до ч. 6 ст.
147 ЦПК України, висновок експерта для
суду не є обов'язковим і оцінюється
судом за правилами, встановленими
статтею 212 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідження наявних у
справі доказах.

Суд не може прийняти висновок експерта
як доказ, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 179 ЦК України,
річчю є предмет матеріального світу,
щодо якого можуть виникати цивільні
права а обов'язки.

Згідно ст. 186 ЦК України, річ, призначена
для обслуговування іншої (головної)
речі і пов'язана з нею спільним
призначенням, є її приналежністю.

Таким чином, житловий будинок є
головною річчю, а господарські будівлі
та споруди - його приналежністю,
оскільки господарські будівлі та
споруди призначена для обслуговування
житлового будинку.

На підставі ст. 381 ЦК України, садибою є
земельна ділянка разом з розташованими
на ній житловим будинком,
господарсько-побутовими будівлями,
наземними і підземними комунікаціями,
багаторічними насадженнями. У раз
відчуження житлового будинку
вважається, що відчужується вся садиба,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності до п.12 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 04
жовтня 1991 року № 7 із змінами, внесеними
постановою Пленуму від 12 грудня 1992 року
№ 13, спорудження господарських
будівель (сараїв, гаражів тощо) не є
підставою для збільшення
встановленого раніше розміру частки у
праві власності на будинок.

В зв'язку з наведеним, роботи по
будівництву прибудови, тераси, погрібу,
літньої кухні, гаражу, оглядової ями,
погрібу, вольєру, вбиральні та інших
господарських будівель, роботи та
витрати на зазначені роботи, а також,
робіт щодо обкладення цеглою будівель,
заміна вікон та дверей, системи
опалення, системи водопостачання,
системи електропостачання, підлоги,
даху, оздоблення житлового будинку не є
підставою для збільшення частки
власника, який провів зазначені роботи,
на житловий будинок,.

Незважаючи на зазначені норми,
експертом безпідставно зроблений
висновок про збільшення частки
позивача, внаслідок чого, визначив
частку ОСОБА_1 як 47100 часток жилого
будинку; частку ОСОБА_3 - як 47100 часток, а
їх дітей: ОСОБА_4 - 3100 частин; ОСОБА_6 - 3100
частин.

Враховуючи відсутність обґрунтованого
висновку щодо варіантів виділу у
натурі частки спірного житлового
будинку, господарських будівель та
споруд та порядку користування
земельною ділянкою, в задоволенні
зазначених вимог ОСОБА_1 належить
відмовити.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 в
частині покладення зобов'язання на
Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» провести
відповідні зміни до реєстрації прав
власності на спірне майно, суд
приходить до наступного.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» 1. Цей
Закон регулює відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно. Державна реєстрація прав на
об'єкт незавершеного будівництва та їх
обтяжень у випадках, установлених
законом, проводиться у порядку,
визначеному цим Законом, з урахуванням
особливостей правового статусу такого
об'єкта.

Згідно до вимог ч.1 ст.8 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
орган державної реєстрації прав
проводять, в тому числі і державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, вносить
відповідні зміни.

Таким чином, Комунальне підприємство
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» не має прав
та повноважень у сфері реєстрації прав
власності на нерухоме майно, внесення
відповідних змін тощо, такими
повноваженнями у відповідності до
вищенаведеного закону наділений, в
даному випадку - Відділ Державної
реєстраційної служби Новомосковського
міськрайонного управління юстиції.

В зв'язку з наведеним, вимоги позивача
ОСОБА_1 пред'явлені до неналежного
відповідача, в зв'язку з чим, вимоги до
Комунального підприємства
«Новомосковське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» не
обґрунтовані, а тому, не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 24, 28, 78
КпШС, ст.ст. 14, 112 ЦК України (в редакції
1963 року), ст.ст. 14, 60, 65, 69, 70, 175 СК України,
ст.ст. 179, 355, 368, 370, 372, 381 ЦК України,
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 і.н.НОМЕР_4 право
власності на 14 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з: житлового
будинку - літ.А загальною площею 79,7
кв.м., житловою площею 42,9 кв.м.;
прибудови - літ.а; прибудови - літ.а1;
тераси - літ.а2; погрібу - літ.пг; ганку;
літньої кухні - літ.Д; гаражу - літ.Е;
оглядової ями; погрібу - літ.пг; вольєру
- літ.Ж; вбиральні - літ.З; літнього душу -
літ.И; сараю - літ.Л; воріт з хвірткою -
№4;хвіртки - №5; огорожі - №6; огорожі -
№7; цоколю.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 882,05 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_3 в її
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1,-
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 і.н. НОМЕР_1 право
власності на 14 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з: житлового
будинку - літ.А загальною площею 79,7
кв.м., житловою площею 42,9 кв.м.;
прибудови - літ.а; прибудови - літ.а1;
тераси - літ.а2; погрібу - літ.пг; ганку;
літньої кухні - літ.Д; гаражу - літ.Е;
оглядової ями; погрібу - літ.пг; вольєру
- літ.Ж; вбиральні - літ.З; літнього душу -
літ.И; сараю - літ.Л; воріт з хвірткою -
№4; хвіртки - №5; огорожі - №6; огорожі -
№7; цоколю.

Визнати за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 і.н.
НОМЕР_2 право власності на 14 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
складається з: житлового будинку - літ.А
загальною площею 79,7 кв.м., житловою
площею 42,9 кв.м.; прибудови - літ.а;
прибудови - літ.а1; тераси - літ.а2;
погрібу - літ.пг; ганку; літньої кухні -
літ.Д; гаражу - літ.Е; оглядової ями;
погрібу - літ.пг; вольєру - літ.Ж;
вбиральні - літ.З; літнього душу - літ.И;
сараю - літ.Л; воріт з хвірткою - №4;
хвіртки - №5; огорожі - №6; огорожі - №7;
цоколю.

Визнати за ОСОБА_4 і.н. НОМЕР_3 право
власності на 14 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з: житлового
будинку - літ.А загальною площею 79,7
кв.м., житловою площею 42,9 кв.м.;
прибудови - літ.а; прибудови - літ.а1;
тераси - літ.а2; погрібу - літ.пг; ганку;
літньої кухні - літ.Д; гаражу - літ.Е;
оглядової ями; погрібу - літ.пг; вольєру
- літ.Ж; вбиральні - літ.З; літнього душу -
літ.И; сараю - літ.Л; воріт з хвірткою -
№4; хвіртки - №5; огорожі - №6; огорожі -
№7; цоколю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
Д.І. Городецький