У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

22 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа: публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та
розподіл майна подружжя, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Харківської області від 02 вересня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та
розподіл майна подружжя,
обґрунтовуючи вимоги тим, що вона з
ОСОБА_5 проживала однією сім'єю з 2002
року без реєстрації шлюбу. 07.12.2007 року
на ім'я ОСОБА_5 було оформлено квартиру
АДРЕСА_1.

21 грудня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
було зареєстровано шлюб. За час
спільного проживання вони разом з
ОСОБА_5 придбали автомобіль Hyundai Accent
та інше сумісне майно.

Вказуючи, що зазначена квартира та
автомобіль Hyundai Accent є спільною
власністю подружжя, позивачка просила
встановити факт спільного проживання з
відповідачем однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 2002 року; визнати
вказану квартиру сумісною власністю;
визнати за нею право власності на 1/2
частину квартири; стягнути з ОСОБА_5 на
її користь 44000 грн.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 04 липня 2014 року,
позов ОСОБА_4 було задоволено частково.
Встановлено факт сумісного проживання
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу в період з 2002 року по 27
грудня 2007 року.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 сумісною
власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину зазначеної квартири.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування вартості 1/2
частини автомобіля марки Hyundai Accent
44 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування вартості 1/2
частини: холодильника GORENJE NRK-ORA-W,
вартістю 10334,27 грн.; пічки СВЧ GORENJE GMO 23 ORA
ІТО, вартістю 1842,00 грн.; поверхні
газової GORENJE, вартістю 2215,00 грн.; духової
пічки GORENJE, вартістю 5970,00 грн.; витяжки
кухонної GORENJE, вартістю 2815,00 грн.;
шафи-купе, вартістю 8550 грн.; меблів
кухонних, вартістю 43678,00 грн.; пральної
машини GORENJE W, вартістю 4101 грн.;
електрочайнику BOSCH THD 2021, вартістю 1082,00
грн.; кутового дивану «Маркіз»,
вартістю 4620 грн.; стільців в кухню,
вартістю 3475 грн.; дивану з кушетками та
пуфом, вартістю 10000 грн.; столу, вартістю
6400 грн.; меблів у ванну кімнату,
вартістю 6239,16 грн.; кондиціонеру LG С 09 LHR,
вартістю 3640,07 грн.; водонагрівачу GORENJE,
вартістю 1112,60 грн.; змішувачу в кухню
для мийки Chili, вартістю 1491 грн.;
змішувачу в ванну кімнату, вартістю
3686,05 грн.; системи відеонагляду та
дверного замку на суму 2825 грн.;
унітазу, вартістю 1296 грн. - 61530 грн. 08 коп.
В іншій частині позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 02 вересня
2014 року, рішення суду першої інстанції
було змінено, скасовано в частині
встановлення факту сумісного
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу в період з
2002 року по 27 грудня 2007 року, в
частині визнання квартири АДРЕСА_1
сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в
частині визнання за ОСОБА_4 права
власності на 1/2 частину зазначеної
квартири.

Ухвалено в цій частині нове рішення,
яким відмовлено ОСОБА_4 у встановленні
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 в період з 2002
року по 27 грудня 2007 року.

Відмовлено ОСОБА_4 у визнанні вказаної
квартири сумісною власністю ОСОБА_5 та
ОСОБА_4

Відмовлено у визнанні за ОСОБА_4 права
власності на 1/2 частину зазначеної
квартири. В іншій частині зазначене
рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення апеляційного суду в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про встановлення факту сумісного
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 2002 року по
27 грудня 2007 рік, визнання спірної
квартири сумісною власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 та у визнанні права власності за
ОСОБА_4 на Ѕ частину вказаної квартири
скасувати та залишити в цій частині в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження апеляційного суду і при їх
дослідженні та встановленні судом
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вірно
виходив із того, що позивачкою не було
доведено сумісного проживання з ОСОБА_5
однією сім'єю без реєстрації шлюбу в
період з 2002 року по 27 грудня 2007 року, а
тому відсутні підстави вважати, що
придбана ОСОБА_5 спірна квартира є
сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
відповідно відсутні підстави
визнавати за ОСОБА_4 право власності на
1/2 частину зазначеної квартири.

Наведені в касаційних скаргах доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 02 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик