Справа № 569/4743/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Рибачик О.А.

з участю представника відповідача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідачів приватного
нотаріуса ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в особі її представника ОСОБА_6
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_1, третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів приватного нотаріуса
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
дарування. В позовній заяві вказує, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло виданого
Управлінням житлового господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради від « 11» жовтня 2000 року
квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_4 та члену її
сім'ї ОСОБА_7

Вважає договір дарування від 20 жовтня
2000 року ідеальної частки квартири
АДРЕСА_1 - недійсним, оскільки ОСОБА_4
ніколи не могла подарувати свою частку
квартири людині, яка для неї не є
близьким родичем, в даному випадку
ОСОБА_1, який є дитиною від першого
шлюбу ОСОБА_5, і в такий спосіб
позбавила себе житлового приміщення.
Її рідній син ОСОБА_7 будь якої згоди на
вчинення правочину, а саме - дарування
її частки квартири в будинку АДРЕСА_1
нікому не надавав.

З 2000 року ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_1 в даній
квартирі не проживали та не сплачували
комунальні послуги.

Вказує, що ні 20.10.2000 року, ні в інший час
вона ніяких договорів дарування не
підписувала, до нотаріуса ОСОБА_3 не
приходила. У графі «Даритель» договору
дарування від 20.10.2000 р., який виконаний
на бланку АВН 493435 підпис виконаний не
нею, а іншою особою від її імені.

Представник позивача в судове
засідання, яке відбулось 24.10.2014 року,
будучи належним чином повідомленим про
час і місце засідання не з'явився, подав
заяву про те, що він не може приймати
участь в засіданнях суду, оскільки його
бачення перспектив розгляду справи
суперечить поглядам його довірительки.

В попередніх судових засіданням
представник позивача позовні вимоги
підтримував з підстав викладених в
позовній заяві та просив визнати
недійсним договір дарування від 20
жовтня 2000 року укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (зміна прізвища з «ОСОБА_5» на
«ОСОБА_5» в зв'язку з одруженням), що діє
від імені і в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_1 ідеальної
частки квартири АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим № 4090.

Представник відповідача ОСОБА_1, в
судовому засіданні позовні вимоги
позивача не визнав та пояснив, що
договір дарування від 20 жовтня 2000 року
був укладений у відповідності до
діючого законодавства. На момент
оформлення договору його довіритель
був неповнолітнім. Одночасно з
оформленням договору дарування від 20
жовтня 2000 року оформлявся інший
договір купівлі-продажу від 24.10.2000 року,
згідно якого його матір ОСОБА_5
продавала квартиру АДРЕСА_2. Згідно
розпорядження міського голови м. Рівне
від 24.10.2000 року № 2346-р укладення даної
угоди могло відбутись тільки при умові
одночасного оформлення ОСОБА_1
співвласником квартири АДРЕСА_1, що
належить його бабусі ОСОБА_4 З огляду на
ці та інші обставини вважає, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення.
Просить відмовити в задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_5, будучи повідомленою
про час і місце судового засідання, в
судове засідання не з'явилась, заяви
про відкладення розгляду справи не
подала, заперечення на позов не подала.
Суд вважає за можливе розглянути
справу без її участі за наявними у
справі доказами.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів
приватний нотаріус ОСОБА_3 позовні
вимоги позивача заперечив, вказавши на
їх недоведеність, вказав, що при
оформлення договору дарування ним, як
нотаріусом було дотримано всіх вимог
Закону України «Про нотаріат» та
інструкції «Про вчинення нотаріальних
дій».

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
третьої особи, всебічно дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2000 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (зміна прізвища з
«ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» в зв'язку з
одруження), що діяла від імені та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1
був укладений договір дарування
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, як на підставу позовних вимог
вказує, що вона ніколи не зверталася до
приватного нотаріуса ОСОБА_3, в
договорі дарування, який виконаний на
бланку АВН 493435, підпис виконаний не нею,
а іншою особою від її імені. Її рідній
син ОСОБА_7 будь-якої згоди на вчинення
правочину не надавав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що
24.10.2000 року ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_1
оформлявся договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2, власником якої був
неповнолітній ОСОБА_1.

Згідно розпорядження міського голови
м. Рівне від 24.10.2000 року № 2346-р укладення
даної угоди могло відбутись тільки при
умові одночасного оформлення ОСОБА_1
співвласником квартири АДРЕСА_1, що
належить його бабусі ОСОБА_4

Враховуючи те, що перед оформленням
розпорядження міського голови м. Рівне
від 24.10.2000 року № 2346-р працівники органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Рівненської міської ради
вивчають дане питання та роблять
відповідне заключення, суд вважає, що
без згоди ОСОБА_4 на оформлення
договору дарування частки для ОСОБА_1,
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_2 від 24.10.2000 року не міг бути
укладеним.

З дослідженої в судовому засіданні
представленої КП «Рівненське міське
бюро технічної інвентаризації»
інвентаризаційної справи квартири
АДРЕСА_1, судом встановлено, що ОСОБА_4
особисто оформляла замовлення № 8501 від
20.10.2000 року на виготовлення довідки
характеристики необхідної для
оформлення договору дарування.

З пояснень третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів приватного
нотаріуса ОСОБА_3 та дослідженої в
судовому засіданні нотаріальної
справи № ІІ-4 том № 15 «Договори
відчуження житлових будинків, квартир,
дач, садових будинків, гаражів, іншого
нерухомого майна та документи, на
підставі яких вони посвідчувались»,
судом встановлено, що при оформленні
спірного договору дарування квартири
АДРЕСА_1 нотаріусом було витребувано
всі необхідні для оформлення даного
договору документи.

З дослідженого в судовому засіданні
«реєстру № 26 для реєстрації
нотаріальних дій приватного нотаріуса
ОСОБА_3 на 2000 рік», судом встановлено, що
ОСОБА_4 1938 року народження особисто
підписала договір дарування від 20.10.2000
року, її анкетні дані встановлювались
нотаріусом на підставі паспорта серії
НОМЕР_1 виданого Рівненським МВ УМВС
України 14.11.1997 року.

Таким чином суд вважає, що
представником позивача не доведено, що
ОСОБА_4 не зверталась до нотаріуса та не
підписувала договір дарування. Ті
фактичні обставини на які посилалась
позивач в позовній заяві не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
справи.

Таким чином позовні вимоги про
визнання недійсним договору дарування
від 20 жовтня 2000 року укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що діяла від імені і в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 реєстровий № 4090 не
підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_1, третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору дарування
- відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С.В.Рогозін