справа № 2-1563/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
м. Житомир

Житомирський районний суд
Житомирської області в складі
головуючого судді Грубіяна Є.О.,
секретаря Максименко М.С., розглянув
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та Сінгурівської сільської ради
Житомирського району Житомирської
області про визнання заповіту
нікчемним третя особа на стороні
відповідачів без самостійних вимог
третя Житомирська державна
нотаріальна контора та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про визнання особи такою, що
втратила право на отримання спадщини
та визнання права власності на
спадщину, --

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2
та Сінгурівської сільської ради
Житомирського району Житомирської
області про визнання заповіту
нікчемним. Заявлений позов
обґрунтовував тим, що заповіт
підписаний не заповідачем, а іншою
особою.

ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, в свою
чергу, звернулись із позовом до ОСОБА_1
про визнання особи такою, що втратила
право на отримання спадщини та
визнання за позивачами прав власності
на спадкове майно. Заявлений позов дані
позивачі обґрунтовували тим, що мають
право на спадкування зазначеного майна
за заповітом. ОСОБА_1 в коло спадкоємців
за заповітом не включений тому і не
може успадкувати спірне майно.

Дані справи слухали окремо, однак
ухвалою суду від 7 травня 2013 року були
об'єднані в одне провадження для
спільного розгляду, адже стосуються
одного і того самого спадкового майна -
будинку АДРЕСА_1.

Направлені позови сторони
обґрунтовували наявними у справі
доказами. За клопотанням ОСОБА_1 судом
неодноразово призначались судові
почеркознавчі експертизи однак в
зв'язку із не забезпеченням експерта
усім необхідним експертизи не
проводились.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (батько ОСОБА_1 та свекор ОСОБА_2)
помер у віці 67 років ІНФОРМАЦІЯ_1. На
день смерті ОСОБА_1 та протягом шести
місяців разом з ним проживали та були
прописані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (дані
отримані із спадкової справи). За життя
ОСОБА_1 мав у власності домоволодіння
по АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 (мати ОСОБА_1 та свекруха ОСОБА_2)
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років. За
життя остання склала заповіт яким усе
своє майно заповіла ОСОБА_5 На день
смерті ОСОБА_6 та протягом шести
місяців разом з нею проживав та був
прописаний ОСОБА_5

ОСОБА_5 (брат ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2)
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 44 років. На
день смерті та протягом шести місяців
після цього разом із ОСОБА_5 ніхто не
проживав та не був прописаний. ОСОБА_2
отримала у спадщину після чоловіка
право на земельну частку (пай).

Об'єктивних даних про вступ у спадщину
ОСОБА_7, як після смерті батька так і
після смерті його матері, судом не
встановлено. Довідка про вступ у
спадщину ОСОБА_7 після смерті батька
(а.с.11 т.1), яка суперечить іншим даним
сільської ради не приймається судом до
уваги (а.с.156 т.1). Постанова нотаріуса
про належність спадкового майна ОСОБА_7
(а.с.165 т.1) також не приймається судом до
уваги за відсутності документу
підтверджуючого належність такого
майна.

Заслухав пояснення учасників розгляду,
проаналізував надані сторонами докази,
суд приходить до висновку про
необхідність відхилення позову ОСОБА_1
та можливість часткового задоволення
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
наступних підстав.

Заявляючи вимоги про визнання заповіту
нікчемним позивач посилався на
невідповідність підпису на такому
заповіті дійсному підпису заповідача.
Однак, доказів таких обставин суду не
надано, що позбавляє можливості
задовольнити вимоги даного позову.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав. Дослідженими і об'єктивними
документами наявними у спадковій
справі підтверджується факт прийняття
спадщини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 після смерті
ОСОБА_1 (ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР).

В свою чергу після смерті ОСОБА_6, яка
склала заповіт на одного сина ОСОБА_5
прийняв спадщину останній, що і
підтверджується документально (а.с.155
т.1) (ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР).

Спадщину ж після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла його
дружина ОСОБА_2 та неповнолітній син
ОСОБА_3 (а.с.132 т.1) (ст. 1269 ч.1 ЦК України).
Останній прийняв спадщину на підставі
ч. 4 ст. 1268 ЦК України (а.с.9 т.2). ОСОБА_4,
якому на час відкриття спадщини
виповнилось 22 роки не прийняв спадщину,
адже підтверджуючих документів суду не
надано (а.с.10 т.2). За таких обставин, саме
дані особи в рівних частках
успадкували оспорювану спадщину, що
вимагає позов задовольнити частково.

Враховуючи що позов підлягає до
часткового задоволення з відповідача
слід стягнути судові витрати понесені
позивачами за розгляд даної справи на
підставі положень ст. 88 ЦПК України. До
стягнення підлягають судові витрати в
розмірі 277,15 гривень кожному позивачу
за задоволені на їх користь вимоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 548,549 ЦК УРСР, ст. ст. 1268, 1269 ЦК
України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, --

В И Р І Ш И В:

В задоволенні первісного позову
відмовити.

Зустрічний позов задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину за кожним на
домогосподарство по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 судові витрати за розгляд даної
справи в розмірі 277,15 гривень кожному.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. Рішення може бути
оскаржено шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Є.О.
Грубіян