Головуючий у 1 інстанції
Суддя- доповідач Кочегарова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
складі :

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Попової С.А.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі Макаровій
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК») на заочне рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області від 22 листопада 2013
року у справі за позовом ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т
а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з даним
позовом і просило стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ 279П/П-04 від 7 червня 2004 року в сумі 23
394,84 грн. та судові витрати в розмірі 233,95
грн.

Заочним рішенням
Першотравневого районного суду
Донецької області від 22 листопада 2013
року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" просить рішення суду
скасувати, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Позивач
зазначає, що судом невірно застосовані
положення цивільного законодавства
щодо пропуску строків позовної
давності.

ОСОБА_2 про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. На підставі ст.ст.157, 303-1 ЦПК
України, колегія розглянула справу у
відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" Шишелової Н.В., яка
підтримала апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справ та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню, з частковим
задоволенням позовних вимог ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 5) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; 6)
як розподілити між сторонами судові
витрати.

Зазначене рішення вимогам
процесуального закону не відповідає.

Судом встановлено, що згідно
кредитного договору № 279П/П-04 від 7
червня 2004 року, який укладений між ПАТ
КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2, банк надав
ОСОБА_2 кредит в сумі 3 500 грн. на
придбання товару зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 29,04 %
на рік на суму залишку
заборгованості з останнім погашенням
кредиту - 6 червня 2005 року.

Відповідач не виконував
належним чином свої зобов'язання за
договором кредиту і, станом на 10
вересня 2013 року, виникла
заборгованість в сумі 23 394,84 грн., яка
складається з наступного: 1 400,78 грн. -
заборгованість за кредитом; 6 741,69 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 15 252,37 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язання
за договором.

Відмовляючи ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" у позові про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач пропустив
строк позовної давності для
пред'явлення вимог до боржника за
кредитним договором від 7 червня 2004
року.

Проте, погодитись із такими
висновками суду не можна.

Згідно з ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є
підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

ЦК України не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням позовної
давності.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону,
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі №
6-126цс13).

Разом з тим при вирішенні спору
в судовому порядку застосуванню
підлягає ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Зі справи вбачається, що вона
розглянута в заочному порядку,
відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, заяви про застосування
строків позовної давності до вимог
банку не подав, а тому, погодитися з
висновком суду про пропущення
позивачем строків позовної давності та
відмови у позові з цих підстав, не
можна.

Враховуючи викладене,
апеляційна скарга ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції -
скасуванню із задоволенням позову про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитом та
процентів в повному обсязі.

Однак, апеляційний суд не вбачає
підстав для задоволення позову та
стягнення з ОСОБА_2 пені в розмірі 15 252,37
грн., враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заявляючи вимоги про стягнення з
ОСОБА_2 пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за кредитним договором,
банк визначив її розмір за період з 14
серпня 2004 року до 10 вересня 2013 року в
сумі 15 252,37 грн.

Між тим, зі справи вбачається, що
позов подано до суду 7 жовтня 2013 року, а
тому, апеляційний суд вважає, що, з
урахуванням норм матеріального права,
пеня може бути стягнута з відповідача
тільки в межах річного строку позовної
давності - з 7 жовтня 2012 року до дня
звернення до суду.

З урахуванням конкретних
обставин справи, загального розміру
заподіяних ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
збитків, положень кредитного договору
та представленого розрахунку
заборгованості про ставку пені 0,15%
(а.с.15), колегія визначає розмір пені до
стягнення з ОСОБА_2 - 4 396,93 грн. (8 142,47
(1400,78+6741,69) х 0,15 :100 х 360 (п.3.4 за умовами
договору).

Однак, з урахуванням положень ч.3
ст.551 ЦК України та п.5 ч.3 ст.18 Закону
України «Про захист споживачів»,
апеляційній суд вважає можливим
зменшити розмір пені до 4 000 грн.,
оскільки визначений апеляційним судом
розмір пені - є непропорційно великою
сумою компенсації (понад п'ятдесят
відсотків вартості продукції),
пов'язаною з невиконанням боржником
зобов'язань за договором (8 142,47 грн.).

Зважаючи на те, що рішення
суду про відмову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у
позові про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
від 7 червня 2004 року ухвалене з
порушенням норм матеріального права,
колегія дійшла висновку про
необхідність його скасування,
ухвалення нового рішення про часткове
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь банку
заборгованості, яка утворилася станом
на 10 вересня 2013 року, в сумі 12 142,47 грн.
та складається із заборгованості за
кредитом 1 400,78 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом 6
741,69 грн., пеня 4 000 грн.

На підставі ч.5 ст.88 ЦПК України
з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
підлягають стягненню судові витрати по
оплаті судового збору в розмірі
пропорційно задоволеним вимогам, а
саме, 182,48 грн. (233,95 + 116,98 = 350,93 х 52%
(задоволені вимоги):100) (а.с.7,53).

Керуючись п.2 ч.1. ст.307, ст. 309
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити
частково.

Заочне рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області від 22 листопада 2013
року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_1, НОМЕР_1,
ІПН НОМЕР_2) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за
кредитним договором 279П/П-04 від 7 червня
2004 року, станом на 10 вересня 2013 року, в
сумі 12 142,47 грн. (дванадцять тисяч сто
сорок дві грн. 47 коп.), яка складається
із заборгованості за кредитом 1 400,78
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом 6 741,69 грн., пеня 4
000 грн. та у відшкодування судових
витрат 182,48 грн.

Рішення набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Ігнатоля
Т.Г.

судді
Попова
С.А.

Кочегарова Л.М.