Справа № 357/8913/14-ц Головуючий у І
інстанції Дмитренко А.М.Провадження №
22-ц/780/5930/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря
Химинець Н.М., розглянувши у відкритому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Іпотечного центру в м.
Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24 липня 2014 року у
справі за позовом Іпотечного центру в
м. Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А
:

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 липня 2014 року в задоволенні
позову Іпотечного центру в м. Києві та
Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд першої інстанції зазначив, що суд
відмовляє в задоволенні позову,
оскільки позивачем пропущено строк
позовної давності для звернення до
суду за цими позовними вимогами.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням,
Іпотечний центр в м. Києві та Київській
області Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» подав апеляційну скаргу,
де просив змінити рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24 липня 2014 року, в
мотивувальній його частині, виключивши
з неї посилання на ст.ст. 256, 257 ЦК
України, щодо пропущення строків
позовної давності, та включивши до
підстав відмови в задоволенні позову
факт зупинення зобов'язань
позичальника ОСОБА_1 щодо погашення
кредиту згідно правочину.

На обгрунтування заявлених
апеляційних вимог вказував на
незаконність та необгрунтованість
рішення, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
при його ухваленні.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи
28 грудня 2009 року між Іпотечним центром
в м. Києві та Київській області
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву»,
Державною спеціалізованою фінансовою
установою «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10/28
( а.с. 4-9 ).

За правочином, Державна спеціалізована
фінансова установа «Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву», від імені держави, надала
адресний кредит в сумі 180 306 грн.,
строком повернення на 80 кварталів з
дати укладення цього договору, на
будівництво житла, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 44,40
кв.м. згідно з договором про
інвестування в будівництво житла від 24
грудня 2009 року №112, укладеним між
позичальником та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укржитлокомплекс», та на страхування
фінансових ризиків у період
будівництва житла згідно з договором
добровільного страхування фінансових
ризиків, укладеним між позичальником
та СТзДВ «Гарантія» ( п.п. 1.1, 1.2
правочину ).

Згідно додатку 2 до правочину, розмір
щоквартального платежу та суми
відсотків за користування ним
складають 2 254 грн. ( а.с. 9 ).

ОСОБА_1 належним чином не виконав умови
кредитного договору, унаслідок чого,
станом на 01 липня 2010 року, він має
заборгованість за 4 квартал 2009 року в
розмірі 952 грн., 1 квартал 2010 року - 2 254
грн., 2 квартал 2010 року - 2 254 грн., на
загальну суму 5 460 грн. ( а.с.14, 15 ).

Згідно рішення №153 Іпотечного центру в
м. Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» від 12 листопада
2013 року зупинено виконання зобов'язань
ОСОБА_1 щодо сплати щоквартального
платежу і погашення кредиту за
кредитним договором №10/28 від 28 грудня
2009 року на загальну суму 180 306 грн. на
період з 01 листопада 2013 року до
стягнення у встановленому порядку
коштів із Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укржитлокомплекс» -
забудовника об'єкта житлового
будівництва, а також встановлено
відсоткову ставку за таким договором у
вказаний період у розмірі 0,01 відсотків
річних суми зобов'язань за кредитом (
а.с.26 ).

При цьому, зазначений центр лише 26
червня 2014 року звернувся до суду із
зазначеними позовними вимогами ( а.с. 1-3
).

У попередньому судовому засіданні 18
липня 2014 року ОСОБА_1 подав до суду
заяву про застосування позовної
давності і просив відмовити в
задоволенні позову ( а.с. 25 ).

За таких обставин, суд першої
інстанції, правильно прийшов до
висновку про необґрунтованість
заявлених вимог і, з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст.ст. 256, 257, 259, 261, 267 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213-215 ЦПК
України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи Іпотечного центру в м.
Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву», про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні, зокрема, ст. 129
Конституції України, ст.ст. 526, 530, 610, 629
ЦК України, ст. 213 ЦПК України, на думку
апеляційного суду, не знайшли свого
підтвердження при розгляді справи у
суді другої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції,
зокрема, про наявність акту ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача, порушення зобов'язань
забудовником щодо введення в
експлуатацію об'єкту інвестування,
визнання відповідача постраждалим,
розірвання правочину з цього приводу
за рішенням суду, стягнення на користь
ОСОБА_1 грошових коштів у сімі 175 094 грн.,
зупинення його зобов'язань щодо
погашення наданого кредиту, на
переконання апеляційного суду, не
спростовують висновки суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог і не є
підставою для задоволення апеляційних
вимог.

А тому, викладені у апеляції доводи суд
другої інстанції відносить до числа
формальних, відповідно, рішення,
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Іпотечного центру в
м. Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» відхилити.
Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 липня 2014 року у справі за позовом
Іпотечного центру в м. Києві та
Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Сержанюк А.С.

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба