Справа № 309/3673/14-ц
Провадження № 2/309/1621/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в складі: головуючого-судді Орос
Я.В.

при секретарі: Форкош Д.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до Ізянської
сільської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на майно колишнього
колгоспного двору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Ізянської сільської ради, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на майно колишнього
колгоспного двору.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
помер її чоловік ОСОБА_5, з яким
постійно проживала до моменту його
смерті. У 2014 році вона звернулася до
нотаріуса з метою оформлення спадкових
прав на нерухоме майно померлого
чоловіка - житловий будинок АДРЕСА_1.
Однак нотаріусом було роз'яснено про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки житловий
будинок зареєстровано як власність
колгоспного двору, головою якого є
померлий чоловік позивача, при цьому у
свідоцтві не перераховані усі члени
колгоспного двору та не визначені
частки. Свідоцтво про право власності
на житловий будинок колгоспного двору
мало бути переоформлене на фізичних
осіб - членів колгоспного двору,
оскільки колгоспні двори припинили
своє існування у зв'язку з прийняттям
Закону УРСР «Про власність» від 07.02.1991
року.

З ОСОБА_5 позивач одружилася 12.02.1968 року.
Житловий будинок побудували 1970 року.
Оскільки її чоловік був членом
колгоспу ім. Мічуріна, 20.07.1988 р.
виконкомом Хустської районної Ради
народних депутатів було видано
свідоцтво про право власності
колгоспного двору на житловий будинок,
яким посвідчено, що в цілому житловий
будинок з прилеглими до нього
будівлями, розташований за
вищевказаною адресою, дійсно належить
колгоспному двору, головою якого
являються ОСОБА_5 Будинок
зареєстровано Хустським ДПТІ на праві
власності за колгоспним двором,
головою якого є ОСОБА_5, записаний в
реєстрову книгу №4, стор. 242 за
реєстровим №567. Відповідно до ст.120 ЦК
УРСР 1963 р., яка діяла до 16.12.1993 р.,
колгоспний двір - це сімейно-трудове
об'єднання осіб, які використовують
майно двору для ведення підсобного
господарства і для сімейних потреб.
Майно колгоспного двору належить його
членам на праві спільної сумісної
власності. Відповідно до ст.123 ч.2 цього
Кодексу розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівних
часток усіх членів двору, включаючи не
повнолітніх і непрацездатних.

Оскільки син позивача ОСОБА_3 не
заявляє прав на майно колгоспного
двору, частки в майні колгоспного двору
поділені між нею та її чоловіком
порівну. Тому, з огляду на те, що чоловік
позивача на час своєї смерті був
власником житлового будинку АДРЕСА_1 в ?
частині, після його смерті відкрилася
спадщина на ? частині житлового
будинку. Діти позивача: син ОСОБА_5 та
донька ОСОБА_4 прав на спадщину батька
не заявляють, проживають окремо з 1991 та
1990 р. відповідно. Позивач просить
визнати таким, що втратило чинність
свідоцтво про право власності
колгоспного двору, головою якого
являється ОСОБА_5 на житловий будинок
АДРЕСА_1, видане виконкомом Хустської
районної Ради народних депутатів 20.07.1988
р.; визнати за нею право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами за адресою
АДРЕСА_1 в цілому.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася. Подала суду заяву, в якій
просить провести розгляд справи у її
відсутності. Позов просить задоволити.

Представник відповідача Ізянської
сільської ради в судове засідання не
з'явився. В.о. сільського голови
Пасулька О.М. суду подано лист від 21.10.2014
р. №02-38/598, в якому вона просить провести
розгляд справи без участі представника
сільської ради та не заперечує проти
задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися. Подали суду
заяви, в яких просять провести розгляд
справи без їх участі. Проти задоволення
позову не заперечують. Також ствердили
суду, що задоволення даного позову не
порушує їхніх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяв учасників процесу про
слухання справи за їх відсутності,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7
"Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", право власності на жилий
будинок, збудований громадянином на
відведеній в установленому порядку
земельній ділянці і прийнятий в
експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла
до 16.12.1993 року, двір може мати статус
колгоспного за умови, якщо члени двору
працюють у колгоспі.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
р. № 20 "Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності" право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 р. не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років поспіль
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (у цей строк не
включаються час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, а також хвороба).
Розмір частки члена двору
визначається, виходячи з рівності усіх
його членів.

На витребування частки з майна
колишнього колгоспного двору, що
збереглося на 15 квітня 1991 року,
поширюється загальний трирічний строк
позовної давності. Розгляд позову про
право на майно колишнього колгоспного
двору не залежить від вирішення питань
землекористування.

У зв'язку з тим, що право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 було
зареєстровано у встановленому порядку
відповідно до діючого на той час
законодавства за колгоспним двором,
членом якого на момент припинення
існування колгоспних дворів був
чоловік позивача, відтак на підставі
закону він був власником цього будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п.
211 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5,
позивач ОСОБА_1 вважається такою, що
прийняла спадщину свого чоловіка
ОСОБА_5, який на час своєї смерті був
власником житлового будинку з
господарськими будівлями і спорудами,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 в
цілому, тобто його право власності на
дане майно перейшло у порядку
спадкування до дружини - ОСОБА_1

Житловий будинок був побудований
позивачем та її чоловіком у 1970 році.
Відповідно до рішення виконкому
Хустської районної Ради народних
депутатів №151 від 13.07.1988 р. ОСОБА_5 20.07.1988
р. було видано свідоцтво про право
особистої власності на житловий
будинок, згідно якого житловий будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_1 в
цілому дійсно належить колгоспному
двору, головою якого являється ОСОБА_5
Право власності зареєстровано
Хустським БТІ 20.07.1988 р., записано в
реєстрову книгу №4, стор. 242 за
реєстровим №567.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).

За таких підстав позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 61, 158, 174,
197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 120 ЦК
України в редакції 1963 року, ст.ст. 1216, 1268
ЦК України, с у д -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати таким, що втратило чинність, у
зв'язку з припиненням колгоспних
дворів свідоцтво про право власності
на жилий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, виданого виконкомом Хустської
районної Ради народних депутатів 20
липня 1988 року на майно колгоспного
двору, головою якого являється ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3,
виданий Хустським РВ УМВС України в
Закарпатській області 08.06.1996 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право
власності в цілому на житловий будинок
з господарськими будівлями і спорудами
(жилий будинок літ А, котельня літ. Б,
гараж літ. В, сарай літ. Г, убиральня літ.
Д, сарай літ. Ж, літня кухня літ. З,
тротуар І, тротуар ІІ, огорожа №№1-4,
колодязь питний №5) загальною площею 84,
8 кв.м., житловою площею 35, 8 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис:
Орос Я.В.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду:
Орос Я.В.