Справа № 135/1078/14-ц Провадження №
22-ц/772/3074/2014Головуючий в суді першої
інстанції Волошина Т. В.Категорія 27
Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О. Ю.,

суддів: Панасюка О. С., Іванюка М. В.,

за участю секретаря: Руденко О. М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
апеляційну скаргу ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 02 вересня 2014
року,-

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з ОСОБА_3 на свою користь борг з
урахуванням індексу інфляції в сумі 34599
грн. 99 коп. та 3% річних в сумі 2651 грн. 46
коп.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 12 липня 2011 року у справі за
його позовом до ОСОБА_3 стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
заборгованість з орендної плати з
урахуванням індексу інфляції в сумі 17332
грн. 26 коп., пеню за несвоєчасне
внесення орендної плати 5302 грн.,
заборгованість з оплати комунальних
послуг в сумі 6589 грн. 56 коп., а також
судові витрати в сумі 876 грн. 36 коп.

Рішення набрало законної сили 12
листопада 2011 року.

На примусове виконання даного рішення
суду видано виконавчий лист №2-476/2010,
який був надісланий на виконання до
ВДВС Ладижинського міського
управління юстиції у Вінницькій
області. Проте до даного часу рішення
суду не виконане в повному обсязі.

Заочним рішенням Ладижинського
міського суду Вінницької області позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 втрати від інфляції в
сумі 5136,17 грн., 3% річних в сумі 2651,46 грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправомірність
оскаржуваного рішення, просив рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 02 вересня 2014
року змінити, та постановити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити повністю.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню виходячи з на ступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути закон ним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються,
чи є інші фактичні дані (пропуіцення
строку позовної давності, тощо), що
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження, які
правовідно сини випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосу ванню до цих
правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судо чинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослі джені в судовому засіданні.
Умовами обґрунтованості є повне і
всебічне з'ясу вання обставин, що мають
значення для справи, доведеність тих
обставин, які суд вважає встановленими,
відповідність висновків суду
обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції частково
не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
рішенням Ладижинського міського суду
Вінницької області від 30 грудня 2010 року
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
про стягнення заборгованості з
орендної плати, комунальних послугах,
пені, інфляційних витрат, штрафу та
моральної шкоди було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 12 липня 2011 рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 30 грудня 2010
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким цивільний позов ОСОБА_4 задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_3, на його
користь заборгованість з орендної
плати з урахуванням індексу інфляції в
сумі 17332 грн 26 коп., пеню за несвоєчасне
внесення орендної плати в сумі 5302 грн,
заборгованість з оплати комунальних
послуг в сумі 6589 грн 56 коп., а також
судові витрати в сумі 876 грн 36 коп. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

12 липня 2011 року вищезазначене рішення
набрало законної сили, у зв'язку з чим
Ладижинським міським судом Вінницької
області 08.09.2011 року було видано
виконавчий лист № 2-476/2010 про примусове
виконання рішення.

Згідно з статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції відносно того, що позовні
вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з
ОСОБА_3 на його користь втрат від
інфляції в сумі 5136,17 грн. та 3% річних
від простроченої суми в розмірі 2651,46
грн. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
вимог про стягнення 29463,82 грн.
заборгованості, суд першої інстанції
не звернув уваги на наступне:

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо набрало законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладення мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Сума заборгованості, з врахуванням
індексу інфляції, пені, заборгованості
по сплаті орендної плати, комунальних
послуг в розмірі 29463,82 грн., яку просив
стягнути позивач, уже стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 згідно з рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 12 липня 2011 року, яке набрало
законної сили.

Таким чином, з урахуванням того, що
існує рішення, яке набрало законної
сили, між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав,
провадження в частині стягнення з
ОСОБА_3 на його користь основної суми
боргу в сумі 29463 грн. 82 коп. слід закрити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК
України, колегія cуддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Ладижинського міського
суду Вінницької області від 02 вересня
2014 року змінити в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення основної суми
боргу в розмірі 29463 грн. 82 коп.

В цій частині провадження по справі
закрити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/
/підпис/

З оригіналом вірно:
О. Ю. Береговий