Справа № 336/2997/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м
Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі: Бутенко О.В.,

за участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_5, про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
виселення, вселення у жиле приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2014 року позивачі звернулися до суду
з позовом, в якому зазначили, що є
власниками 14/25 частин квартири АДРЕСА_1,
яку придбали згідно договору купівлі -
продажу від 14.03.1998 року на товарній
біржі «Гілея».

За домовленістю із попереднім
власником - ОСОБА_6, вона мала право
проживати у квартирі з 1998 року до своєї
смерті, яка настала 05.05.2011 року.

Квартира складається з двох
ізольованих кімнат №3 площею 14,1 кв.м. та
№5 площею 17,8 кв.м., житловою площею 17,8
кв.м. ОСОБА_6 у свій час придбала та
користувалася кімнатою №5.

Власницею кімнати №3 є ОСОБА_5, фактично
у квартирі проживає її син - ОСОБА_4,
який користується усією квартирою та
створює перешкоди власникам у
користуванні нею, не дає ключів від
квартири та не впускає.

Посилаючись на ці обставини позивач
просить виселити відповідача з
належної йому квартири.

Представник позивачів у судовому
засіданні просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, пояснила, що відповідач
страждає на психічну хворобу, потребує
постійного догляду, хоча і не
позбавлений дієздатності. Проживає у
селі, де за ним доглядають родичі.
Позивачів у квартиру не пускає, тому, що
не вважає їх власниками, крім того,
умови у квартирі не дозволяють
вселення позивачів.

Третя особа ОСОБА_5 та її представник
проти задоволення позову заперечували,
при цьому пояснили, що позивачі
заволоділи кімнатою незаконно, шляхом
шахрайських дій. На момент смерті
ОСОБА_6 у 2011 році її власність була
відумерлою спадщиною на яку має право
територіальна громада. Наполягає на
тому, що у неї може виникнути право
власності на кімнату померлої ОСОБА_6
Категорично проти вселення позивачів у
квартиру, не пускає їх, оскільки не
визнає їхнього права власності.

Всебічно вивчивши обставини справи,
вислухавши сторони, дослідивши надані
письмові докази у сукупності, суд
дійшов висновку, що позов, підлягає
частковому задоволенню на підставі
встановлених фактичних обставин
справи та відповідних їм
правовідносин.

Судом встановлено, що позивачі
придбали 14/25 частин квартири АДРЕСА_1,
згідно договору купівлі - продажу від
14.03.1998 року на товарній біржі «Гілея»
(а.с.18).

Право власності позивачів
зареєстроване згідно витягу з реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
право власності 11.06.2013 року (а.с.19).

Представник відповідача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не визнають права позивачів на
користування кімнатою у спірній
квартирі та не пускають їх з їх
пояснень встановлено, що вони дійсно
перешкоджають вселенню.

За змістом ст. 383 ЦК України, власник має
право використовувати своє майно на
свій власний розсуд, що
кореспондується із ст. 150 ЖК України,
тому позовні вимоги про вселення
підлягають задоволенню.

Посилання відповідачів на те, що вони
вважають, що у позивачів не виникло
право власності на частину квартири не
можуть бути взяті судом до уваги.

Питання дійсності правочину можуть
бути предметом позову з яким
відповідачі вправі звернутися до суду.
Крім того, питання відумерлості
спадщини має бути предметом судового
розгляду у разі наявності для цього
підстав за зверненням уповноваженого
органу.

Проте, суд вважає, що без задоволення
мають бути залишені вимоги про
виселення ОСОБА_4, оскільки він
зареєстрований у квартирі у якості
члена родини співвласника, на її
житлову прощу, у даний час не проживає у
квартирі у тому числі у кімнаті, яка
належить позивачам.

На підставі викладеного, керуючись ст.
3, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України 383,405
ЦК України суд, 105,156 ЖК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
кімнату АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив
оскаржуване рішення, протягом 10 днів з
дня його проголошення, апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Л.Г.Артемова