АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2014 року
Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за скаргою ОСОБА_2,
заінтересовані особи: головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Селезньов М.О., головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень ДВС
України Каращук К.Л., публічне
акціонерне товариство «Банк
Національний Кредит», товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Фінанс Капіталь», на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
суду Державної виконавчої служби
України, за апеляційною скаргою ОСОБА_6
в інтересах Державної виконавчої
служби України та за апеляційною
скаргою Вдовиченка Андрія
Анатолійовича в інтересах публічного
акціонерного товариства «Банк
Національний Кредит» на ухвалу
Подільського районного суду міста
Києва від 8 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 ОСОБА_2 звернулась до суду
зі скаргою на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України
Селезньова М.О. та просила визнати
неправомірною та скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 1серпня 2014 року, постанову від
13серпня 2014 року про стягнення
виконавчого збору та постанову від 13
серпня 2014 року про арешт майна
боржника.

Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 8 вересня 2014 рокускаргу
задоволено частково. Визнано
неправомірною та скасовано постанову
від 13серпня 2014 року про арешт майна
ОСОБА_2 та заборону його відчужувати.

У задоволенні вимог скарги про
визнання незаконною та скасування
постанови від 1 серпня 2014 року про
відкриття виконавчого провадження
відмовлено.

Провадження по скарзі в частині
визнання неправомірною та скасування
постанови від 13 серпня 2014 року про
стягнення виконавчого збору закрито.

________________________________________________

№ апеляційного провадження 22-ц/796/12722/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Супрун Г.Б.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Вербова І.М.

В апеляційних скаргах ставиться
питання про скасування ухвали суду у
зв'язку з тим, що вона суперечить
вимогам процесуального закону та про
постановлення нової, якою у
задоволенні скарги відмовити повністю.
(представник ДВС України просив
скасувати ухвалу повністю, а
представник банку - в частині
задоволення скарги)

В суді апеляційної інстанції
представник ДВС України - Каращук К.Л.
та представник Пат «Банк Національний
Кредит» - Бондаренко Н.О. подані
апеляційні скарги підтримали та
просили їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_11 проти
задоволення апеляційних скарг
заперечував, просив залишити ухвалу
Подільського районного суду

м. Києва від 8 вересня 2014 року без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга ДВС України
підлягає частковому задоволенню, а
апеляційна скарга ПАТ «Банк
Національний Кредит» задоволенню.

Статтею 181 КАС України передбачені
особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 07.02.2014 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» зазначається, що справи щодо
оскарження постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладення штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

Враховуючи викладене, висновки суду
щодо закриття провадження у справі в
частині стягнення виконавчого збору є
такими, що відповідають чинному
процесуальному закону.

Обґрунтованими є також висновки суду в
частині відмови у задоволенні вимог
скарги щодо визнання неправомірною та
скасування постанови головного
державного виконавця Селезньова М.О.
від 1 серпня 2014 року про відкриття
провадження, оскільки у державного
виконавця були всі законні підстави
для відкриття виконавчого провадження,
виконавчий лист пред'явлений в
установлений законом строк для
виконання та відповідав вимогам ст. 18
ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновками суду в
частині необхідності задоволення
вимог скарги про визнання
неправомірною та скасування постанови
головного державного виконавця ДВС
України Каращук К.Л. від 13 серпня 2014
року про арешт майна ОСОБА_2 та заборону
його відчуження з огляду на наступне.

Скасовуючи вказану постанову суд
першої інстанції виходив із того, що
боржник не могла скористатись наданим
їй правом в семиденний строк
добровільно виконати рішення суду,
оскільки копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 1 серпня 2014
року (направлену 8 серпня 2014 року)
фактично отримала лише 13 серпня 2014
року, тобто вже в день накладення
арешту.

Разом з тим, зазначене не може
слугувати підставами для скасування
постанови державного виконавця про
арешт майна та заборону його
відчуження з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про виконавче
провадження, у разі несвоєчасного
одержання сторонами документів
виконавчого провадження, внаслідок
чого вони були позбавлені можливості
скористатися правами, наданими їм цим
Законом, державний виконавець може
відкласти виконавчі дії за заявою
стягувача чи боржника або з власної
ініціативи на строк до десяти робочих
днів.

За таких обставин слід дійти висновку
про відсутність передбачених законом
підстав для скасування рішення
державного виконавця про арешт майна
та заборону його відчуження, оскільки
накладаючи арешт на майно, останній
діяв відповідно до вимог чинного
законодавства, а несвоєчасне отримання
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження лише давало
підстави для відкладення виконавчих
дій за заявою сторони виконавчого
провадження або з власної ініціативи
державного виконавця.

З огляду на викладене ухвалу суду
назвати повністю законною. Та
обґрунтованою не можна, а тому вона
підлягає скасуванню в частині з
вирішенням питання по суті на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 312, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргуОСОБА_6 в інтересах
Державної виконавчої служби України
задовольнити частково.

Апеляційну скаргуВдовиченка Андрія
Анатолійовича в інтересах публічного
акціонерного товариства «Банк
Національний Кредит» задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду
міста Києва від 8 вересня 2014 року
скасувати в частині визнання
неправомірною та скасування постанови
головного державного виконавця ДВС
України Каращук К.Л. від 13 серпня 2014
року про арешт майна ОСОБА_2 та заборону
його відчуження.

Постановити в цій частині нову ухвалу
про відмову у задоволенні скарги.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко