АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2779/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 47 Воронкова І. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
04 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоНерушак Л. В.суддівЄльцова
В. О. , Карпенко О. В. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на рішення
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айова»
про дострокове розірвання договору
оренди земельної ділянки ,-
в с т а н о в и л а :
12 серпня 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11
та ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айова» про
дострокове розірвання договору оренди
земельної ділянки, посилаючись на те,
що 20 травня 2006 року ОСОБА_6 та ТОВ
«Айова» був укладений договір оренди
землі, згідно якого вона передала в
оренду належну їй на праві власності
земельну ділянку площею 2,41 га.
11 жовтня 2007 року між ОСОБА_7 та ТОВ
«Айова» був укладений договір оренди
землі, згідно якого, вона передала в
оренду належну їй на праві власності
земельну ділянку площею 2,40 га.
20 травня 2006 року між ОСОБА_8 та ТОВ
«Айова» був укладений договір оренди
землі, згідно якого він передав в
оренду належну йому на праві власності
земельну ділянку площею 2,50 га.
20 травня 2006 року між ОСОБА_12 та ТОВ
«Айова» був укладений договір оренди
землі, згідно якого ОСОБА_12 передала в
оренду належну їй на праві власності
земельну ділянку площею 5,23 га. 25 серпня
2009 року нотаріусом Тальнівської
державної нотаріальної контори було
видано свідоцтво про право на спадщину
на підставі якого, право власності на
дану земельну ділянку перейшло до
Позивачі зазначають у позовних заявах,
що відповідач користується земельними
ділянками позивачів, грубо порушуючи
норми чинного законодавства, а саме:
господарювання відповідача
відбувається без суворого і надійного
державного екологічного контролю,
відбувається в умовах споживацького
ставлення до землі, до ігнорування
екологічних вимог на користь власних
економічних інтересів.
Позивачі вказують, що в момент
укладення договорів оренди не існувало
значної частини нормативних актів, на
які вони посилаються як на підставу
своїх вимог, проте на момент укладення
додаткових угод в 2011 році, правове
регулювання у сфері охорони земель
здійснювалося і здійснюється
відповідно до Конституції України, ЗК
України, ЗУ «Про охорону земель», інших
нормативно-правових актів, які
приймаються відповідно до них.
Розділом 17 договору «Умови
використання земельної ділянки»
встановлюються умови збереження стану
об'єкту оренди: застосування заходів по
підвищенню родючості ґрунтів та їх
15 квітня 2014 року позивачами
відповідачу була направлена вимога про
надання інформації та належним чином
завірених копій документів, що
підтверджують дотримання орендарем
збереження родючості ґрунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил за весь період дії договору
оренди землі, а саме, але не виключно:
проектів землеустрою; звітів про
якість землі; документів, що
підтверджують додержання державних
стандартів, нормативів оптимального
співвідношення культур і сівозмінах;
документів, що підтверджують
використання земельних ділянок,
відповідно до розроблених та
затверджених в установленому порядку
проектів землеустрою; документів, що
підтверджують дотримання порядку
затвердженої сівозміни із зазначенням,
які культури вирощувалися на належній
їй земельній ділянці протягом дії
договору оренди землі. Про те, в
зазначений у вимозі семиденний строк
відповідач не надав копії відповідних
Позивачі зазначають, що факт порушення
відповідачем законодавства щодо
користування землею і охорони земель,
порушення умов договору оренди землі
за весь період дії договору оренди
землі, підтверджується довідкою
сільської ради, згідно якої відсутній
факт подання відповідачем звітів про
якість землі, погодження проектів
землеустрою, а також довідкою
Державного агентства земельних
ресурсів про відсутність факту
звернення та подання відповідачем
затверджених проектів землеустрою.
Відповідно до п. 38 договору, п.7 ч.2 ст. 16
ЦК України та ст. 32 Закону України «Про
охорону земель» дія договору
припиняється за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у внаслідок
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених договором.
Тому позивачі звернулися до суду з
даним позовом і просили достроково
розірвати договір оренди земельної
ділянки, укладений ОСОБА_6 та ТОВ
«Айова» 20 травня 2006 року,
зареєстрований 05 вересня 2006 року, про
Достроково розірвати договір оренди
земельної ділянки, укладений ОСОБА_7 та
ТОВ «Айова» 11 жовтня 2007 року,
зареєстрований 30 жовтня 2007 року, про що
Достроково розірвати договір оренди
земельної ділянки, укладений ОСОБА_8 та
ТОВ «Айова» 20 травня 2006 року,
зареєстрований 30 серпня 2006 року, про що
вчинено запис №
Достроково розірвати договір оренди
земельної ділянки, укладений ОСОБА_13 та
ТОВ «Айова» 20 травня 2006 року,
зареєстрований 30 вересня 2006 року, про
Ухвалою Тальнівського районного суду
Черкаської області від 08 вересня 2014
року об'єднано в одне провадження
цивільні справи за позовами ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айова»
про дострокове розірвання договору
оренди земельної ділянки.
Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 вересня 2014
року в задоволенні позовів ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айова»
про дострокове розірвання договору
оренди земельної ділянки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_10 подав
на нього апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, порушено норми
процесуального права та неправильно
застосовано норми матеріального права.
Просить скасувати рішення
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 вересня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги позивачів задовольнити;
судові витрати покласти на
відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду першої інстанції
залишенню без змін, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні повних вимог
про дострокове розірвання договору
оренди земельної ділянки, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачі
не довели тих обставин, на які вони
посилалися в позовних заявах, не надали
суду доказів на підтвердження своїх
доводів, які б підтверджували
порушення відповідачем істотних умов
договору оренди земельної ділянки,
оскільки на момент укладення сторонами
договорів оренди порядок розроблення
проектів землеустрою, що забезпечують
еколого - економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь не
існував, використання земельних
ділянок позивачів без розроблення
проекту не погіршувало екологічний
стан земельних ділянок та їх родючість.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими і
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України,
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається та
встановлено в судовому засіданні, що
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 20
вересня 2005 року ОСОБА_6 є власником
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 2,41 га, яка
розташована в межах адміністративної
території Кобриновогребельської
сільської ради Тальнівського району
Черкаської області.

20 травня 2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ
«Айова» було укладено договір оренди
землі терміном на 10 років, який
зареєстрований у Тальнівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному Комітеті України по
земельних ресурсах», про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 05 вересня 2006 року за № 66.

Факт передачі даної земельної ділянки
також підтверджується актом про
передачу і прийом земельної ділянки,
складеного власником землі та
орендарем.

26 серпня 2011 року між ОСОБА_6 та ТОВ
«Айова» було укладено додатковий
договір до договору оренди землі № 137
терміном на 5 років.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 08
жовтня 2007 року ОСОБА_7 є власником
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 2,40 га, яка
розташована в межах адміністративної
території Кобриновогребельської
сільської ради Тальнівського району
Черкаської області.

11 жовтня 2007 року між ОСОБА_7 та ТОВ
«Айова» було укладено договір оренди
землі терміном на 20 років, який
зареєстрований у Тальнівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному Комітеті України по
земельних ресурсах», про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 30 жовтня 2007 року за № 26.

Факт передачі даної земельної ділянки
також підтверджується актом про
передачу і прийом земельної ділянки,
складеного власником землі та
орендарем.

26 серпня 2011 року між ОСОБА_7 та ТОВ
«Айова» було укладено додатковий
договір до договору оренди землі № 136
терміном на 16 років.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від 30
грудня 2003 року ОСОБА_11 є власником
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 2,50 га, яка
розташована в межах адміністративної
території Кобриновогребельської
сільської ради Тальнівського району
Черкаської області.

20 травня 2006 року між ОСОБА_8 та ТОВ
«Айова» було укладено договір оренди
землі терміном на 10 років, який
зареєстрований у Тальнівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному Комітеті України по
земельних ресурсах», про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 30 серпня 2007 року за № 22.

Факт передачі даної земельної ділянки
також підтверджується актом про
передачу і прийом земельної ділянки,
складеного власником землі та
орендарем.

11 травня 2010 року між ОСОБА_8 та ТОВ
«Айова» було укладено додатковий
договір № 114 до договору оренди землі
терміном на 6 років.

На підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку від 30
грудня 2003 року ОСОБА_12 належала
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5,23 га, яка розташована в межах
адміністративної території
Кобриновогребельської сільської ради
Тальнівського району Черкаської
області.

20 травня 2006 року між ОСОБА_12 та ТОВ
«Айова» було укладено договір оренди
землі терміном на 10 років, який
зареєстрований у Тальнівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК при
Державному Комітеті України по
земельних ресурсах», про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06 вересня 2007 року за № 89.

Факт передачі даної земельної ділянки
також підтверджується актом про
передачу і прийом земельної ділянки,
складеного власником землі та
орендарем.

25 серпня 2009 року нотаріусом
Тальнівської державної нотаріальної
контори було видано свідоцтво про
право на спадщину на підставі якого,
право власності на дану земельну
ділянку перейшло до ОСОБА_9

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 32 даного Закону
визначено, що на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Згідно ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу
України земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
використовуються відповідно до
розроблених та затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь і
передбачають заходи з охорони земель.

Пунктом 18 Перехідних положень
Земельного кодексу України
передбачено, що на період до 1 січня 2015
року вимоги частини четвертої статті 22
цього Кодексу поширюються лише на тих
власників та користувачів, які
використовують земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею більш як 100 гектарів.

Механізм розроблення проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь
визначено Порядком розроблення
проектів землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 1134 від 2 листопада
2011 року.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України
встановлено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Оскільки при вирішенні питання про
розірвання договору оренди на вимогу
позивачів судом першої інстанції не
встановлено факту умисного порушення
відповідачем умов договору ,
істотності цього порушення, на що саме
розраховувала постраждала сторона при
укладенні договору, яка саме шкода
завдана позивачам, наскільки позивачі
позбавлені того, на що кожен з них
розраховував при укладенні договору ,
то відсутні підстави для задоволення
вимог позивачів.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
позивачів, оскільки встановлені судом
обставини підтверджують, що договори
оренди землі укладені з додержанням
вимог закону на момент їх укладення,
виконуються сторонами, і посилання на
докази, зазначені позивачами у
позовах, як підстави для дострокового
розірвання договору оренди земельної
ділянки не знайшли свого
підтвердження в матеріалах справи.

На момент укладення оспорюваних
договорів оренди земельних ділянок на
2006 - 2007 роки і підписання додаткових
договорів в травні 2010 року та в серпні
2011 року порядку розроблення проекту не
існувало, так як він був прийнятий лише
постановою від 02.11. 2011 року. Тому доводи
апелянта - представника позивачів
ОСОБА_10 про розірвання договору оренди
земельної ділянки є безпідставними та
необґрунтованими.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представником
позивачів не було надано доказів факту
умисного порушення відповідачем умов
договору, а тому відсутні підстави для
розірвання договорів оренди землі з
вищевказаних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведеності перед
судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Обов'язок доказування та подання
доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України,
в якій зазначено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Посилання апелянта, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи
апелянта про порушення судом та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права
носять суб'єктивний характер, не
знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не є суттєвими, і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_10 -
відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айова»
про дострокове розірвання договору
оренди земельної ділянки - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :