АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/628/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2171/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: Корніюк А.П., П'єнти І.В.

з участю: секретаря Сацюк Г.О.,

представника апелянта ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Городоцького районного суду
від 30 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення батьківства та стягнення
аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним
позовом, зазначила, що з травня 2005 року
по 14 листопада 2006 року проживала з
ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена
обставина встановлена рішенням
Городоцького районного суду від 17
січня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до неї про встановлення факту
спільного проживання і поділ спільно
нажитого майна. У позовній заяві ОСОБА_3
вказував, що від спільного проживання у
них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина
ОСОБА_4 15 листопада 2006 року вони
зареєстрували шлюб, який розірваний
рішенням Городоцького районного суду
від 31 серпня 2012 року. Після розірвання
шлюбу відповідач не визнає своє
батьківство і не надає матеріальної
допомоги на утримання дочки.

Рішенням Городоцького районного суду
від 30 вересня 2014 року позов задоволено.
Встановлено факт батьківства ОСОБА_3
відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
24 квітня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Вирішено питання
про судові витрати.

ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, в апеляційній скарзі
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у позові.
Посилається на порушення і неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права. Всупереч вимогам
діючого законодавства суд встановив
факт батьківства у порядку позовного
провадження. Від проведення
судово-генетичної експертизи не
ухилявся, а не зміг з'явитися з поважних
причин, оскільки знаходився за межами
України. Позивачем не надано належних і
допустимих доказів на підтвердження
своїх вимог.

У засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримала. ОСОБА_2 визнала її не
обґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права.

Судом правильно встановлено, що
сторони з травня 2005 року по листопад 2006
року проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначена обставина встановлена
рішенням Городоцького районного суду
від 17 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення
факту спільного проживання і поділ
спільно нажитого майна. У своїй
позовній заяві ОСОБА_3 вказував на те,
що від спільного проживання із ОСОБА_2 у
них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка
ОСОБА_4

Наведене підтверджується матеріалами
справи.

З метою встановлення батьківства
відповідача ухвалою суду від 27 травня
2014 року по справі призначалася
судово-генетична експертиза, яка не
була проведена у зв'язку з неявкою
ОСОБА_3 для відібрання зразків
букального епітелію, що суд підставно
визнав ухиленням від участі у
експертизі, про призначення якої і
необхідність явки відповідач був
повідомлений. Тому суд обґрунтовано
визнав факт для з'ясування якого
експертиза була призначена і прийшов
до висновку про задоволення вимог про
визнання батьківства. По причині
ненадання відповідачем матеріальної
допомоги на утримання дитини вірно
задоволено й вимоги про стягнення
аліментів на користь ОСОБА_2, з
якою проживає дочка.

При цьому суд дав належну оцінку
зібраним по справі доказам в їх
сукупності, врахував матеріальне
становище сторін, інші обставини, що
мають істотне значення та правильно
керувався нормами матеріального і
процесуального права.

На підставі ст. 125 СК України, якщо мати
та батько дитини не перебувають у шлюбі
між собою, походження дитини від батька
визначається за заявою матері та
батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 128 СК
України за відсутності заяви, право на
подання якої встановлено статтею 126
цього Кодексу, батьківство щодо дитини
може бути визнане за рішенням суду;
підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України
передбачено, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері (батька) і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Разом з тим, у резолютивній частині
рішення суд помилково зазначив про
встановлення факту батьківства, що
передбачено діючим законодавством (ст.
130 СК України) у разі смерті чоловіка,
який не перебував у шлюбі з матір'ю
дитини.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2
подала позов саме про встановлення
факту батьківства не можуть бути
прийняті до уваги з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 27, 31 ЦПК України
позивач самостійно визначає предмет й
підстави позову та на власний розсуд
розпоряджається своїми правами щодо
предмета позову.

Згідно ст. 119 ЦПК України позивач
зобов'язаний зазначити у позовній
заяві фактичні обставини, якими він
обґрунтовує свої вимоги та докази, на
підтвердження цих вимог.

Як вбачається із змісту позовної заяви
виклад ОСОБА_2 фактичних обставин
справи стосується визнання
батьківства ОСОБА_3 відносно доньки
ОСОБА_4 Позовна заява містить і
посилання на ст. 128 СК України.

Частково заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо правильності
стягнення з відповідача на користь
позивача транспортних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи на
підтвердження витрат, пов'язаних з
переїздом до іншого населеного пункту
для проведення експертизи ОСОБА_2
надала два фіскальних чека від 26 серпня
2014 року на придбання бензину і
дизельного палива.

Колегія суддів вважає за можливе
прийняти до уваги лише фіскальний чек
на придбання бензину у Львівській
області на суму 249 грн. 94 коп.

Витрати позивача, пов'язані з переїздом
до іншого населеного пункту для
проведення експертизи підлягають
стягненню з відповідача на підставі ч. 1
ст. 86 і ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

У засіданні апеляційного суду
представнику ОСОБА_3 відповідно до
вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України з метою
всебічного і повного з'ясування
обставин справи роз'яснювалося право
на заявлення клопотання про
призначення по справі судово-медичної
експертизи генетичної ідентифікації.

Проте правом на заявлення такого
клопотання представник ОСОБА_1,
з'ясувавши думку відповідача, не
скористалася.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції слід змінити в частині вимог
про визнання батьківства, виклавши
абзац другий резолютивної частини
рішення у новій редакції і в частині
стягнення транспортних витрат,
зменшивши їх з 500,01 грн. до 249 грн. 94 коп.

В решті рішення суду необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду
від 30 вересня 2014 року змінити в частині
вимог про визнання батьківства,
виклавши абзац другий резолютивної
частини рішення у такій редакції:

«Визнати батьківство ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно доньки ОСОБА_4,
народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2».

Рішення Городоцького районного суду
від 30 вересня 2014 року змінити в частині
стягнення транспортних витрат,
зменшивши їх з 500,01 грн. (п'ятсот грн. 01
коп.) до 249 грн. 94 коп. (двісті сорок
дев'ять грн. 94 коп.)

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Сакенов
Ю.К. Провадження: №
22-ц/792/2171/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: 50, 51