Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року
Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання
Герасимчук М.М.

за участі представника позивача
Мазанович Н.П.

прокурора Грисюка Ю.І.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом органу опіки та піклування
виконавчого комітету Рівненської
міської ради в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Служба у справах дітей виконавчого
комітету Рівненської міської ради,
звернувшись до суду від імені органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Рівненської міської ради,
просить позбавити батьківських прав
ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
просить стягнути з відповідача на
утримання дитини аліменти у твердій
грошовій сумі в розмірі 450 грн.
щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття. Стягнуті аліменти
просить перераховувати на поточний
рахунок НОМЕР_2, відкритий на ім'я
вкладника ОСОБА_3 у Рівненському
обласному управлінні №10017 ПАТ
"Державний ощадний банк України".

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини,
передбачених ст.150 СК України, а також
передбаченого ст.180 цього ж Кодексу
обов'язку утримувати дочку до
досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги органу опіки та
піклування Рівненського
міськвиконкому підтримала та з
мотивів, наведених у позовній заяві, а
також у висновку органу опіки та
піклування від 06.10.2014 р. №08-3251 про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, просить задовольнити
позов у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні вказав
на доцільність позбавлення
відповідачки батьківських прав
відносно її неповнолітньої дитини.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала та пояснила, що не оспорює
фактичних обставин, наведених у
позовній заяві про позбавлення її
батьківських прав та стягнення
аліментів (а.с.1 - 3).

Відповідно до ч.1 ст.61, ч.ч.1, 4 ст.174 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відтак, оскільки сторонами визнані і не
оспорюються фактичні обставини справи,
а визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про можливість
ухвалення рішення без з'ясування
обставин справи та перевірки їх
доказами.

Разом з тим, матеріалами справи
документально підтверджено, що
відповідач є матір'ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). З батьком дитини -
ОСОБА_4 мати перебувала у
зареєстрованому шлюбі до 20 лютого 2007
року, а після реєстрації розірванню
шлюбу їй було присвоєно прізвище
ОСОБА_2 (а.с.16). Батько дитини помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.22), у зв'язку з чим
наказом Служби у справах дітей
виконавчого комітету Рівненської
міської ради від 15 вересня 2014 року
№136-осн неповнолітню ОСОБА_3 було
поставлено на облік як дитину, яка
опинилася у складних життєвих
обставинах у зв'язку із проживанням в
сім'ї, в якій батьки або особи, що їх
замінюють, ухиляються від виконання
батьківських обов'язків (а.с.19). З огляду
на такі обставини, з 02 вересня 2014 року і
по даний час дитина перебуває в
комунальному закладі "Обласний центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей" Рівненської обласної ради (а.с.17),
хоча місце проживання ОСОБА_3 з 11.01.2013 р.
зареєстроване за адресою: НОМЕР_3 (а.с.4
зворот), де вона проживала з батьком та
бабою по лінії батька до дня смерті
батька ІНФОРМАЦІЯ_7 р. (а.с.20, 21).

Згідно письмових пояснень (заяв)
неповнолітньої ОСОБА_3 та її матері
ОСОБА_2, поданих ними службі у справах
дітей (а.с.5 - 7, 14), мати не проживає зі
своєю дитиною понад десять років,
цілковито не цікавиться її життям, не
бере участі у вихованні та навчанні
дочки, у будь-якій формі з нею не
спілкується та стосунків не підтримує.
При цьому, як дитина так і мати не
заперечують проти позбавлення
останньої батьківських прав.
Відповідач зареєстрована та фактично
проживає в с.Дядьковичі Рівненського
району Рівненської області, де виховує
двох малолітніх синів від другого
шлюбу (а.с.10 - 13). Як пояснила в судовому
засіданні ОСОБА_2, наміру поновлювати
стосунки з дочкою вона не має.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30
березня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

З огляду на наведені норми сімейного
законодавства та встановлені фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що вищезазначені фактори
знайшли в суді своє підтвердження в
усій їх сукупності, оскільки
відповідач ОСОБА_2 свідомо знехтувала
своїми батьківськими обов'язками,
передбаченими статтями 150 та 180 СК
України, а винною щодо дитини
поведінкою фактично залишила
неповнолітню ОСОБА_3 без батьківської
турботи та опіки.

З висновку від 06.10.2014 р. №08- 3251 органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Рівненської міської ради
вбачається, що за доцільне позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав стосовно
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до статті 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, причому
абзацом першим частини другої статті 166
цього ж Кодексу передбачено, що особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Як передбачено частиною третьою статті
181, частиною другою статті 182 та
частинами першою й другою статті 184 СК
України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Відповідач не надала суду відомостей
про свої доходи чи можливе місце
роботи, а відтак, аліменти слід
визначити та присудити у твердій
грошовій сумі, як про це просить
позивач, адже очевидно, що ОСОБА_2 має
нерегулярний (мінливий) дохід.

Відповідно до статті 7 Закону України
від 16 січня 2014 року №719-VІІ "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", з 01
січня 2014 року розмір прожиткового
мінімуму для дітей віком від 06 до 18
років становить 1286 грн.

Виходячи з наведеної норми Закону,
аліменти слід визначити у твердій
грошовій сумі в розмірі 450 грн.
щомісячно, як про це просить позивач і
не заперечує відповідач, з наступною
індексацією відповідно до закону, що
становитиме менше половини розміру
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (1286:2=643).

Відповідно до ч.1 ст.182, ч.1 ст.191 СК
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Як передбачено пунктом 3 частини 1
статті 5 Закону України від 08 липня 2011
року №3674-VI "Про судовий збір",
звільняються від сплати судового збору
позивачі за подання позовів про
стягнення аліментів, тому судовий збір
слід стягнути з відповідачки,
визначивши розмір цього виду судових
витрат за правилами пункту 3 частини 1
статті 80 ЦПК України та підпункту 1
пункту 1 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір". Тобто, в
розмірі 1 відсотка ціни позову, який у
позовах про стягнення аліментів
визначається сукупністю всіх виплат,
але не більше ніж за шість місяців (450
грн.*6=2700 грн. - сума аліментів за шість
місяців), але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Виходячи з наведених норм закону,
встановлених судом обставин справи і
визначених відповідно до них
правовідносин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і доведеними.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212 - 215, п.1 ч.1
ст.367 ЦПК України, ч.5 ст.164 СК України,
пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону
України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про
судовий збір", статтею 8 Закону України
від 16 січня 2014 року №719-VIІ "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженку с.Іваничі Рівненського
району Рівненської області,
батьківських прав відносно її
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Рівне.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженки с.Іваничі Рівненського
району Рівненської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий
на ім'я вкладника ОСОБА_3 у Рівненському
обласному управлінні №10017 ПАТ
"Державний ощадний банк України",
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) грн.
щомісячно, з наступною індексацією
відповідно до закону, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей віком від 06 до 18 років, починаючи
з 24 вересня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду про позбавлення
батьківських прав після набрання ним
законної сили надіслати державному
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
дитини - відділу державної реєстрації
актів цивільного стану Рівненського
міського управління юстиції.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення протягом десяти днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
міський суд.

Головуючий: