ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/659/12
Провадження № 2/210/72/14
У Х В А Л А

іменем України

"12" листопада 2014
р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого-судді
Чайкіної О.В.

за участі секретаря судового засідання
Куксенко О.В.

за участі:

позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4,

третя
особа:
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: Державне
підприємство “Агентство з
ідентифікації і реєстрації тварин”,
ОСОБА_5, про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, розподіл
майна придбаного за час шлюбу, визнання
права власності на майно та стягнення
грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває на
розгляді вищевказана цивільна справи.

До початку розгляду справи по суті
представником відповідача до
канцелярії суду подано клопотання про
залишення позовних вимог ОСОБА_2 без
розгляду на підставі п. 8 ст. 207 ЦПК
України, оскільки на думку
відповідачів провадження у справі
відкрито за заявою, поданою без
додержання вимог, викладених у статтях
119 та 120 ЦПК України. Клопотання
залучено до матеріалів справи,
оскільки до початку розгляду справи по
суті суд позбавлений можливості
встановити, що предмет позову не
відповідає встановленим законом
способам захисту права, та позивач має
право до початку розгляду справи по
суті змінити предмет та підстави
позову.

Крім того, справа перейшла в
провадження головуючого від іншого
складу суду, який вже розпочав розгляд
справи по суті, прийняв уточнений
зустрічний позов до розгляду, вирішив
долю первісного позову, а відповідно до
ч. 2 ст. 159 ЦПК України, справа
розглядається одним і тим самим
складом суду. У разі заміни одного із
суддів під час судового розгляду
справа розглядається спочатку.

Суд, після прийняття справи до свого
провадження, провівши підготовку
справи до судового розгляду, перейшов
до розгляду справи по суті, сторони
надали свої пояснення, обґрунтування
своїх вимог та заперечень, висловили
свої доводи та міркування стосовно
предмету та підстав позову.

У судовому засіданні сторона
відповідача наполягала на залишенні
позову без розгляду, оскільки на їх
думку провадження у справі відкрито за
позовом, який за формою та змістом не
відповідає ст. 119 та 120 ЦПК України.

Позивач заперечував проти задоволення
заявленого клопотання.

Третя особа підтримала відповідача.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступних висновків.

Відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається
об'єднання в одне провадження вимог,
які підлягають розгляду за правилами
різних видів судочинства, якщо інше не
встановлено законом, суд відкриває
провадження у справі в частині вимог,
які належать до цивільної юрисдикції,
і відмовляє у відкритті провадження у
справі щодо вимог, коли їх розгляд
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Як вбачається із змісту уточненої
позовної заяви, яку підтримує позивач,
та яка оголошена судом, позивач просить
суд встановити факти, що мають юридичне
значення, зокрема факт припинення
шлюбних відносин з певного періоду
часу, та провести розподіл майна
подружжя.

При цьому, згідно положень ЦПК України,
які регулюють порядок розгляду справ
окремого провадження, у тому числі й
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, у випадку, коли між сторонами
вбачається спір про право, вимоги про
встановлення фактів не підлягають
розгляду в порядку окремого
провадження, а підлягають розгляду в
порядку позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, з
урахуванням способів здійснення
захисту цивільних справ та інтересів
судом.

Частиною 1 статті 15 ЦК України
закріплено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорення. При цьому, суб’єктивне
право на захист – це юридично
закріплена можливість особи
використати заходи правоохоронного
характеру для поновлення порушеного
права і припинення дій, які порушують
це право.

Предмет позову в контексті спору, що
розглядається є встановлення фактів,
що мають юридичне значення та розподіл
майна подружжя.

При цьому, як вбачається із пояснень
сторін, наданих ними в ході судового
розгляду сторони оспорюють існування
фактичних шлюбних відносин протягом
певного періоду часу перед
розлученням.

Так, згідно зі ст. 15 ЦПК України
загальні суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Статтями 3, 4 ЦПК України передбачено
право кожної особи, в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, які суд захищає у
спосіб, визначений законом.

Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає
способи захисту цивільних прав та
інтересів сторони, яка звертається до
суду із позовом.

При цьому, виключно позивачеві
належить право визначити відповідача,
тобто особу, яка на його думку порушила,
не визнає, чи оспорює права, законні
інтереси позивача, виключно позивач
наділений правом вибору способу
захисту своїх прав, застосування якого
залежить як від змісту суб’єктивного
права, за захистом якого звернулася
особа, так і від характеру його
порушення.

За ст. 6 Конвенції з прав людини
визнається право людини на доступ до
правосуддя, а за її ст. 13 – на
ефективний спосіб захисту прав, і це
означає, що особа має право пред’явити
в суді таку вимогу на захист цивільного
права, яка відповідає змісту
порушеного права та характеру
правопорушення.

Суд зауважує, що виключно в ході
судового розгляду шляхом дослідження
належних та допустимих доказів
встановлюються фактичні обставини
справи, а в подальшому надається
правова оцінка обставинам справи, а
тому суд не досліджуючи докази
позбавлений можливості встановити, що
предмет позову не відповідає
встановленим законом способам захисту
права.

При цьому, суд також зауважує, що ЦПК
України не містить заборони розглядати
разом вимоги про встановлення факту, що
має юридичне значення, з вимогами про
розподіл майна подружжя, а навпаки, ЦПК
України зобов’язує суди здійснювати
їх сумісний розгляд у тих випадках,
коли з вимог про встановлення факту
явно вбачається існування спору про
право.

Крім того, залишення позову без
розгляду, з підстав передбачених п. 8 ч. 1
ст. 207 ЦПК України можливе лише у разі
якщо провадження у справі відкрито за
заявою, поданою без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, та не було сплачено судовий
збір і позивач не усунув цих недоліків
у встановлений судом строк.

В даній справі провадження у справі
відкрито попереднім складом, який
перейшов до розгляду справи по суті,
допитував свідків сторін, досліджував
письмові докази; задовольняв
клопотання сторін про витребування
доказів. Після зміни складу суду
представники не змінились.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, подібні клопотання вже
заявлялись, та вирішені попереднім
складом по суті.

Таким чином, вислухавши думку сторін,
дослідивши письмові матеріали справи
та враховуючи вищевикладене, суд
вважає заявлене клопотання не
обґрунтованим та таким, що не підлягає
задоволенню.

Суд, на підставі викладеного та
керуючись ст.168 ЦПК України,-

У Х В А Л
И В:

Відмовити ОСОБА_3 та її представникові
у задоволенні клопотання про залишення
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Державне підприємство “Агентство з
ідентифікації і реєстрації тварин”,
ОСОБА_5 про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, розподіл
майна придбаного за час шлюбу, визнання
права власності на майно та стягнення
грошових коштів.

Ухвала окремому від рішення
суду оскарженню не підлягає.

Суддя:
О. В. Чайкіна