Справа № 128/951/14-ц
УХВАЛА

10 листопада 2014 року

місто
Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

в складі головуючого:

судді :
Ганкіній І.А.

при секретарі:
Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниця заяву
ОСОБА_1 про постановлення додаткового
рішення суду по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Український
інститут із проектування і розвитку
інформаційно-комунікаційної
інфраструктури "Діпрозв"язок" про
стягнення різниці між посадовим
окладом провідного інженера з охорони
праці та посадовим окладом головного
інженера та стягнення моральної
шкоди,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Український інститут із проектування
і розвитку
інформаційно-комунікаційної
інфраструктури "Діпрозв"язок" про
стягнення різниці між посадовим
окладом провідного інженера з охорони
праці та посадовим окладом головного
інженера та стягнення моральної
шкоди.

06.10.2014р. по справі було постановлено
судове рішення за яким в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Український
інститут із проектування і розвитку
інформаційно-комунікаційної
інфраструктури "Діпрозв"язок" про
стягнення різниці між посадовим
окладом провідного інженера з охорони
праці та посадовим окладом головного
інженера та стягнення моральної шкоди
було відмовлено.

16.10.2014р. позивач звернувся до суду з
заявою про постановлення додаткового
рішення суду, так як вважає, що є
вирішені не всі заявлені ним вимоги.

При цьому, в заяві зазначив, що йому є
незрозумілим, чому суд не звернув увагу
на його докази, що він був керівником
сектора. Заявник вважає, що суд неповно
з»ясував обставини справи, висновки
суду не відповідають фактичним
обставинам справи, обставини які суд
вважає встановленими, є недоведеними
та повністю не дослідженими. Судом на
думку заявника не розглянуто по суті
всі заявлені вимоги та обставини,
відхилені доводи та надані заявником
докази, які підтверджують факт того, що
він був керівником, а тому не надано
відповідь на кожну вимогу його, як
позивача.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився,
хоча був попереджений належним чином,
про що свідчить судова розписка.
27.10.2014р. до суду подано заяву ОСОБА_1 про
розгляд справи у його відсутність.

Представником Приватного
акціонерного товариства "Український
інститут із проектування і розвитку
інформаційно-комунікаційної
інфраструктури "Діпрозв"язок" надано
заяву про слухання вищевказаної заяви
у її відсутність.

Тому, враховуючи наявність заяв сторін,
суд ухвалив слухання заяви ОСОБА_1 про
постановлення додаткового рішення
суду проводити у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд
встановив наступне:

ОСОБА_1 звернувся до суду первинно з
вимогами щодо зобов»язання
донарахування коштів, компенсування
моральної травми,витребування
необхідних бухгалтерських документів.

Первинний позов був залишений без руху
ухвалою суду від 03.06.2014р.

На виконання вимог ухвали позивачем
було надано другу редакцію позову, за
якою позивач просив зобов»язати
відповідача донарахувати різницю між
сумою заробітної плати, яка була
фактично виплачена позивачу за період
роботи та сумою заробітної плати, яку
він повинен був отримати внаслідок
прирівняння її розміру до зарплати
керівника технічної служби –
головного інженера відповідача та
нарахування премії.

В подальшому в процесі розгляду справи
позивач уточнив свої вимоги і виклав
остаточну редакцію своїх позовних
вимог у заяві від 26.08.2014р. за якою просив
стягнути з відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Український
інститут із проектування і розвитку
інформаційно-комунікаційної
інфраструктури "Діпрозв"язок" на його
користь різницю між посадовим окладом
провідного інженера з охорони праці
ПрАТ та посадовим окладом
головного-інженера за період часу,
починаючи з 27.05.2010р. по 19.12.2012р. у розмірі
51660 грн. та стягнути моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.

Вказані вимоги позивач підтримав у
судовому засіданні та просив вважати
остаточною редакцією заявлених ним
вимог, що підтвердив у судовому
засіданні під технічне фіксування.
Вказані вимоги були підтримані ним і у
судових дебатах.

Тому, визначаючись щодо заяви ОСОБА_1
про постановлення додаткового
судового рішення, суд виходить з того,
що у відповідності до ст.220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, лише якщо: стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення; якщо
суд вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії слід
виконати; якщо суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених ст.367 цього
кодексу; а також якщо судом не вирішено
питання про судові витрати.

Як вбачається з тексту рішення суду від
06.10.2014р. судом ухвалено рішення за
вимогами про стягнення різниці між
посадовим окладом провідного інженера
з охорони праці та посадовим окладом
головного інженера та стягнення
моральної шкоди, що повністю
відповідає визначенню позовних вимог
позивачем по заяві від 26.08.2014р. і щодо є
остаточною редакцією вимог ОСОБА_1

За повним текстом рішення суду обидві
позовні вимоги є вирішеними та
постановлено рішення про відмову у
задоволенні обох вимог, а саме, вимог
про стягнення різниці між посадовим
окладом провідного інженера з охорони
праці та посадовим окладом головного
інженера та стягнення моральної
шкоди. Є вирішеним питання і щодо
стягнення судових витрат.

Не є можливим з вищевказаних причин і
витребування від відповідача
обґрунтування основних
виробничо-технічних служб ПрАТ, їх
посадових обов»язків та окладів, так як
вказане питання в межах вимоги про
стягнення різниці між посадовим
окладом провідного інженера з охорони
праці та посадовим окладом головного
інженера було судом вирішено повно і на
підставі здобутих доказів, що
містяться в матеріалах справи.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає за
необхідне в заяві ОСОБА_1 про
постановлення додаткового рішення
відмовити, так як судом повно вирішено
заявлені позивачем вимоги.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
постановлення додаткового рішення
суду по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства "Український інститут із
проектування і розвитку
інформаційно-комунікаційної
інфраструктури "Діпрозв"язок" про
стягнення різниці між посадовим
окладом провідного інженера з охорони
праці та посадовим окладом головного
інженера та стягнення моральної шкоди
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький районний суд
Вінницької області шляхом подання
апеляційної скарги на протязі 5 діб з
моменту її винесення.

Суддя: