Справа № 127/2-3946/09
Провадження 6/127/2087/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014
року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого –судді Бойко В.
М. ,

при секретарі Музиці А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2 суд ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшло подання
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2.

Подання мотивоване тим, що на
виконанні у Ленінському відділі
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження (ВП № 43970199) з примусового
виконання виконавчого документу за №
ф-3755 від 17.04.2013, виданого Вінницьким
міським судом Вінницької області, про
стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь КС «Істок» боргу в
сумі 17526,55 грн. Державним виконавцем,
ОСОБА_1, у відповідності до Закону
України «Про виконавче провадження»,
25.09.2014р. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, про
що повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку. У
відповідності до вимог Закону боржнику
надано строк для самостійного
виконання рішення. Однак, боржником у
строк, наданий для самостійного
виконання, рішення не виконано.

Заявник вказує, що відповідно до вимог
ст.27 Закону державним виконавцем
розпочато примусове виконання рішення.
Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме: 25.09.2014
державним виконавцем направлено
запити до ДПС України, Пенсійного фонду
України та в установи, що реєструють
право власності на рухоме та нерухоме
майно. 25.09.2014 Державною податковою
службою України надано відомості про
відсутність місця роботи боржника та
про відсутність рахунків у боржника,
державним виконавцем здійснено вихід
за адресою, зазначеною у виконавчому
документі, перевірити майновий стан
виявилось неможливим, боржник двері не
відчинив, про що складено відповідний
акт державного виконавця від 25.09.2014 та
від 17.10.2014, згідно заяви колишньої
дружини боржника ОСОБА_3, боржник за
адресою, вказаною у виконавчому
документі прописаний, але не проживає,
27.10.2014 до відділу надійшло повідомлення
з УДАІ УМВС України у Вінницькій
області, що за боржником рухоме майно
не зареєстровано, 27.10.2014 сформовано
інформаційну довідку з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
згідно якої за боржником не
зареєстровано нерухомого майна.

Заявник надав заяву про розгляд
подання без його участі, подання
підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.11 Закону України “Про
виконавче провадження” у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець
звертається до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України
“Про виконавче провадження”
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з
матеріалів подання не вбачається, що
державним виконавцем вжито достатніх
заходів, спрямованих на виконання
судового рішення та не додано
відповідних доказів. До того ж,
державним виконавцем не надано до суду
жодних доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник може виїхати за
межі України, не виконавши вказане
зобов’язання, тому суд вважає в
задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2 - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
9, 11 Закону “Про виконавче
провадження”, ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК
України, суд, –

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України до виконання зобов’язань
ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя :