Провадження № 2/344/3913/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді
Польської М.В.

при секретарі c/з
Дзюбак Х.Б..

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики в розмірі 117245.6 грн.,
стягнення моральної шкоди 250 000 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі та просив
його задовольнити, посилаючись на те,
що 28.06.2005 року позивач надав за
розпискою відповідачу суму 8000 доларів
США, терміном повернення всієї суми до
31.12.2005 року, проте кошти відповідачем не
повернуто.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1
ст. 224 ЦПК України, та того, що
відповідач про причини неявки суд не
повідомив, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можливо провести заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.06.2005 року
позивач надав за розпискою відповідачу
суму 8000 доларів США, терміном
повернення всієї суми до 31.12.2005 року
(а.с.26).

За вимогами ст.1046 ЦК України за
договором одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Факт підписання відповідачем
розписки, свідчить про отримання
позичальником всієї грошової суми.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Оскільки, примірник оригіналу розписки
позикодавець надав до справи як доказ
неповернення позики, суд дійшов
висновку, що позика не повернута.

Що стосується 3% річних в сумі 2064 долари
США за період з 01.01.2006р. по 01.07.2014р. ( з
суми 8000 доларів США), то дана вимога є
також обґрунтованою.

Так, за ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Несвоєчасну повернення
позики суд вважає простроченням
грошового зобов'язання, за яке настає
відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625
ЦК, у вигляді сплати боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також трьох процентів річних від
простроченої суми.

Отже, з врахуванням не повернення 8 000
доларів США, та 3% річних заборгованість
становить, станом на 22.07.2014 року за
курсом НБУ 11.65 грн. за 1 долар, за
договором позики - 117245.6 грн.

Крім стягнення коштів за договором
позики, позивач вказує на те, що йому
також завдано моральну шкоду, яку
позивач оцінює у 250 000,00 грн., оскільки
відмова відповідача повертати кошти
довший період, призвело до тяжких
душевних переживань, звернень до
правоохоронних органів, погіршення
стану здоров'я та як наслідок
отриманого в жовтні 2007 року інфаркту,
позивачу призначено інвалідність з
обмеженими навантаженнями та
забороною хвилюватися, часто перебуває
на лікуванні в кардіології (а.с. 6-19).

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна
шкода, зокрема, полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої. Згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду
України ( п.3, 9) N 4 від 31.03.95 р. "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема, в моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Однак позивачем не доведено завдання
саме такого розміру моральної шкоди
відповідачем, тому до задоволення дана
вимога слід підлягає частково в
розмірі 5000 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання,
оспорювання суб'єктивного права є
підставою для звернення кожної особи
до суду за захистом свого особистого
права із застосуванням відповідного
способу захисту.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом та
ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а заперечення відповідача
щодо цього не підтверджено доказами.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ст. 15, 16, 265, 1049 ЦК України, керуючись
ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жителя
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2, заборгованість за договором
позики в розмірі 117245 грн. 60 копійок, що в
доларовому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 22.07.2014 року складає 10064 долари
США.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жителя
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2, завдану моральну шкоду в
розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1, в спеціальний фонд Державного
бюджету України з зарахуванням на
рахунок 0002, отримувач коштів
УДКСУ в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 1222 грн. 25 коп. судового збору.

В задоволенні решти заявлених вимог -
відмовити

Заочне рішення може бути переглянути
за письмовою заявою відповідача
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Польська М.В.