Справа № 500/5909/14-ц
Провадження № 2/500/2653/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
головуючого - судді Пащенко Т.П.
при секретарі - Топтигіній О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Ізмаїльський районний відділ
головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
В вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Ізмаїльський РВ ГУДМС
України в Одеській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
мотивуючи тим, що в будинку АДРЕСА_1,
який належить на праві власності
позивачу на підставі свідоцтва про
право особистої власності №205 від
17.05.1994 року, зареєстрований відповідач.
Проте більше десяти років відповідач
не проживає за вказаною адресою, не
сплачує комунальні платежі, житлом не
користується, благоустроєм
домоволодіння не займається. З огляду
на зазначене, позивач просить визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням за
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був сповіщений
належним чином, про причину неявки суд
не повідомив, заперечень на позов не
надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224
ЦПК України ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів у
зв'язку з відсутністю заперечень проти
такого вирішення справи позивача.
Представник третьої сторони в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав суду заяву, в якій просить
розглядати справу у його відсутність.
Вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
Згідно положень ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, що на
підставі свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння №205 від
17.05.1994 року, виданого на підставі
рішення Ізмаїльської виконкому №188 від
05.04.1974 року, ОСОБА_1 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_1, ОСОБА_2
зареєстрований в будинку, належному
позивачу (а.с. 12). Зазначене
підтверджується довідкою
Ізмаїльського районного відділу
державної міграційної служби України в
Одеській області №6430 від 16.09.2014 року
(а.с. 14).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за
місцем реєстрації по АДРЕСА_1 не
проживає більше десяти років.

Згідно ст. 129 Конституції України, ст.
ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

За таких обставин, оскільки відповідач
за місцем реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1 не проживає більше року, він
втратив право користування житлом
відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація - це внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації. Тобто правовою
підставою для перебування на
реєстраційному обліку є проживання чи
перебування в житлі за певною адресою.

Таким чином, будь-які правові підстави
для перебування на реєстраційному
обліку за адресою належного позивачу
майна у відповідача відсутні.

Своїм перебуванням на теперішній час
на реєстраційному обліку в будинку
АДРЕСА_1, який належить позивачу,
відповідач створює перешкоди в
реалізації ним в повному обсязі прав та
охоронюваних законом інтересів
власника зазначеного майна, тобто
порушує ч.ч. 1,2 ст. 317, ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК
України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
можливим позов задовольнити, та
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування домоволодінням АДРЕСА_1,
оскільки позовні вимоги обґрунтовані.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212, 214,
215, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Ізмаїльський районний відділ
головного управління державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування домоволодінням АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду Одеської
області через Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко