Справа № 136/1449/14-ц Провадження №
22-ц/772/3009/2014Головуючий в суді першої
інстанції Пороховий Г. І.Категорія
27Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів :
Чорного В.І., Медвецького С.К.

При секретарі :
Богацькій О.М.

За участю :
представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, сплати процентів за
прострочення грошового зобов'язання і
стягнення моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 19 вересня 2014
року, встановила :

Рішенням Липовецького районного
суду Вінницької області від 19.09.2014 р.
вказаний позов задоволений частково:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
борг за договором позики в сумі 47160,00
грн. - основного боргу. В решті позовних
вимог відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові
витрати у справі в сумі 490,00 грн.
та на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.

Не погодившись, в апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_5 посилається на
неповноту та необ'єктивність
дослідження судом всіх обставин у
справі, зокрема, що крім неї гроші у
ОСОБА_4 в сумі 3300,00 грн. позичав також її
чоловік - ОСОБА_6 на умовах залишення в
заставу вантажного автомобіля «VOLKWAGEN
TRANSPORTER» вартістю 10000,00 доларів США, який
у наступному позивач продав та
виручені за нього гроші забрав собі
(стосовно цього зроблена заява до
прокуратури Липовецького району
Вінницької області про скоєння ОСОБА_4
злочину за ч. 3 ст. 190 КК України), а
позичені кошти в грудні 2012 р. та квітні
2013 р. вона разом з чоловіком повернули
позивачу на загальну суму - 5300,00 доларів
США, у зв'язку з чим ставить питання про
скасування рішення і направлення
справи на новий розгляд.

У письмовому запереченні позивач
ОСОБА_4, вважаючи рішення законним і
обґрунтованим, просить його залишити в
силі, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача,
який апеляційну скаргу підтримав,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про відмову у
задоволенні апеляційної скарги з таких
підстав.

У липні 2014 р. ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що у порушення умов
договору позики від 15.10.2012 р.,
оформленого у виді розписки,
відповідач грошові кошти в сумі 4000,00
доларів США в обумовлений строк до
15.01.2014 р. не повернула та ухиляється від
зобов'язання. З урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, крім
основної суми боргу - 47160,00 грн.,
виходячи з офіційного курсу гривні до
долара США станом на 01.07.2014 р. 100 доларів
США - 1178,55 грн., позивач просив: стягнути
з відповідача на його користь 708,00 грн.
трьох процентів річних від
простроченої суми за період з 15.01.2014 р.
по 01.07.2014 р.; 1000,00 грн. моральної
шкоди, заподіяної докладанням
додаткових зусиль для організації
життя, вимушеності звертатись до суду
за захистом своїх прав, витраченням
часу на оформлення позову та душевними
стражданнями, а також 3000,00 грн. витрат
на правову допомогу.

Судом установлено, що 15.10.2012 р.
ОСОБА_4 надав ОСОБА_2 в борг грошові
кошти в сумі 4000,00 доларів США.

На підтвердження укладання цього
договору позики, відповідач ОСОБА_2
отримала у ОСОБА_4 зазначені кошти і
власноручно написала розписку,
зазначивши у ній термін повернення
боргу до 15.01.2014 р. (а.с. 5).

Звернення з позовом до суду у спосіб
захисту порушеного права обґрунтовано
ОСОБА_4 тим, що ОСОБА_2, ухиляючись від
грошового зобов'язання, прострочила
повернення боргу на більш ніж шість
місяців.

На підставі ст. 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Задовольняючи позов частково, а саме
щодо стягнення з відповідача на
користь позивача 47160,00 грн. основного
боргу за договором позики, суд першої
інстанції, достатньо повно при цьому
дослідив обставини справи,
обґрунтовано виходив з доведеності
вимог позову доказами та у розв'язання
спору у виниклих правовідносинах
застосував належну норму
матеріального права.

З огляду вимог ст.ст. 60, 215 ЦПК України
рішення суду, в тому числі щодо
вмотивування відхилених заперечень
відповідача, зауважень не викликає,
оскільки відповідачем посилання на
обставини фактичного повернення боргу
за рахунок реалізованого третій особі
автомобіля залишились не доведеними.

Обґрунтовано судом прийнято до уваги
те, що усним поясненням відповідач,
фактично оспорюючи договір позики,
зустрічний позов про визнання цього
правочину недійсним не подала.

Доводи апеляційної скарги відповідача
з наведенням дещо вже інших обставин
заперечень до позову і знов таки
непідтверджених доказами, залишаються
апеляційним судом поза увагою,
оскільки вони не були предметом
дослідження та перевірки суду першої
інстанції.

За таких обставин, з підстав ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права та у ньому дійшов
правильних висновків, яких доводи
апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
19 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
(підпис) В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.І. Чорний

(підпис) С.К. Медвецький