БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/270/14
Справа № 356/1346/14-ц
14.11.2014 року Березанський міський
суд Київської області у складі:
головуючого судді
Настич Н.А., мамей Н.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом. Свої вимоги
обґрунтував тим, що за рішенням суду
від 20 серпня 2013 року з нього на користь
ОСОБА_2 стягуються аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку. Також позивач зазначав, що 22
листопада 2008 року він одружився із
ОСОБА_4, від цього шлюбу у них
народилося двоє дітей - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Тому вважав, що зміна сімейного стану є
підставою для зміни розміру аліментів
і просив змінити розмір аліментів, які
стягуються з нього за виконавчим
листом № 356/174/13-ц на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ?
частини від усіх видів його доходу на 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття та
відкликати вказаний виконавчий лист з
ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ
У судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі,
обґрунтовуючи його доводами,
викладеними у позовній заяві.
Відповідач, будучи належним чином
повідомленою (а.с. 19, 22) про час і місце
розгляду справи, до суду не з'явилась,
причини неявки не повідомила. У зв'язку
із цим, за клопотанням позивча судом
було ухвалено рішення про заочний
розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
Частиною 1 статті 191 СК України
передбачено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.
Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України
визначено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника
аліментів у разі зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження» із
заробітної плати боржника може бути
утримано за виконавчими документами до
погашення у повному обсязі
заборгованості: у разі стягнення
аліментів - п'ятдесят відсотків; за
всіма іншими видами стягнень , якщо
інше не передбачено законом, двадцять
відсотків. Загальний розмір усіх
відрахувань під час кожної виплати
заробітної плати не може перевищувати
п'ятдесят відсотків заробітної плати,
що має бути виплачена працівнику, у
тому числі в разі відрахування за
кількома виконавчими документами.

Судом встановлено, що рішенням
Березанського міського суду Київської
області від 19 лютого 2013 року присуджено
стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
для утримання сина ОСОБА_3 аліменти у
розмірі ? частини від всіх видів
заробітку (доходу) до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 23 січня
2013 року, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
(а.с. 23). ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто після
винесення вищезазначеного судового
рішення, у ОСОБА_1 народилася ще одна
дитина - син ОСОБА_6 (а.с. 9).

Таким чином суд приходить до висновку,
що сімейний стан у позивача змінився,
на його утриманні з'явилася ще одна
дитина.

Отже, позовні вимоги в частині
зменшення розміру раніше присуджених
аліментів підлягають задоволенню.

У позовній заяві, яку ОСОБА_1 підтримав
у судовому засіданні, зазначено, що
позивач просить зменшити розмір
стягуваних з нього аліментів до 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Вказана вимога не може бути задоволена
судом, оскільки, згідно з чинним
сімейним законодавством, розмір
аліментів визначається або у частці
заробітку (доходу) платника, або у
твердій грошовій сумі, а не у відсотках
від прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Отже, у задоволенні
вказаної вимоги слід відмовити.

За таких обставин суд вважає, що наявні
передбачені ст.192 СК України підстави
для зменшення аліментів на утримання
дітини ОСОБА_3 з 1/4 частини від всіх
видів заробітну (доходу) до досягнення
повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до 1/6 частини
від всіх видів заробітну (доходу) до
досягнення повноліття, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

На підставі статей 180, 182, 191, 192 Сімейного
кодексу України, керуючись статтями 8,
10, 14, 15, 60, 79, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
рішення Березанського міського суду
Київської області від 19 лютого 2013 року,
з 1/4 частини від всіх видів заробітку
(доходу) ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, до досягнення дитиною
повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до 1/6 частини
від всіх видів заробітку (доходу)
ОСОБА_1 до досягнення дитиною
повноліття, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України до
Апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня його проголошення.

Суддя
Т. В. Дудар