Провадження № 2/522/6192/14
Cправа № 522/9122/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення
від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.05.2014 року звернувся до суд з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів, які
встановлені постановою Жовтневим
районним судом м.Одеси від 11.06.2002 року у
справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. В обґрунтування
позову вказав, що він перебував у шлюбі
з відповідачкою, від шлюбу є дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2002 року шлюб було
розірвано. Постановою суду від 11.06.2002
року з нього стягнуто аліменти на
користь відповідачки на утримання сина
ОСОБА_4 у розмірі ? частини від всіх
видів заробітку до повноліття дитини.
Між сторонами 01.02.2010 року було укладено
письмовий договір про сплату
аліментів, відповідно до якого сторони
домовилися про сплату позивачем
аліментів у розмірі 150 дол.США. 17.01.2014
року ОСОБА_4 переїхав до ОСОБА_1 з метою
постійного проживання разом зі своїм
батьком, про що склав відповідну заяву.
З моменту переїзду ОСОБА_4 на постійне
проживання до позивача, останній
повністю матеріально забезпечує сина
(купує йому їжу, одяг, оплачує проїзд до
школи, оплачує вартість секції з
таїландського боксу, вартість
лікування хребта у ортопедичному
центрі, вартість консультацій
психолога, вартість навчання в
комп'ютерній академії «Шаг», сплачує
вартість розваг та відпочинку сина,
видає йому кошти на особисті потреби).
Відповідачка у свою чергу з 17.01.2014 року
ніяким чином не приймає участі в
утриманні сина ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позов. Просив його
задовольнити. При цьому зазначив, що з
17.01.2014 року син переїхав жити до нього.
Відповідачка ніяким чином не бере
участь в утриманні дитини. Зараз сину 15
років. він навчається в першої
гімназії, він сплачує за школу. Також
син відвідує з лютого 2014 року
комп'ютерну академію «Шаг», на вихідні
відвідує секцію карате. У сина склалися
конфлікті відносини з матір'ю, він вже
переїжджав до нього на 1-2 місяця. Але с
січня 2014 року переїхав остаточно, син
нормально спілкується з його дружиною
та донькою, з матір'ю не полікується.
Також зазначив, що не згоден з відзивом
на позов відповідачки, так як вона
вказує неправдиві відомості.

В судовому засіданні, неповнолітній
ОСОБА_4 суду пояснив, що він переїхав до
батька з січня 2014 року, до цього жив у
мами, але у зв'язку з постійним
конфліктами між ним та мамою він
переїхав до батька. Йому подобається
жити у батька. Він нормально
спілкується з другою дружиною батька
та зі своєю маленькою сестричкою, про
нього всі піклуються і між ними
склалися нормальні стосунки. З мамою
він бачиться дуже рідко, вона інколи
дзвонить, але всі розмови закінчуються
тим, що вона каже його що він зрадник. З
вересня 2013 року він навчається в
гімназії № 1, його відвозять на
зайняття батько та бабуся, мати батька.
Додатково він відвідує тайській бокс
та центр Євмінова, відвідує комплекс
для укріплення спини, також займається
вивчення англійської мови та ходить в
комп'ютерну академію «Шаг». За всі ці
секції та зайняття сплачує батько.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засіданні
не з'явилася, про день та час розгляду
справи була повідомлена належним
чином.(а.с. 43). До суду надала відзив на
позовну заяву в якому вказала, що
позивач сплачував аліменти належним
чином до 01.02.2010 року, з лютого 2010 року
між ними був укладений договір
про сплату аліментів, однак позивачем
на виконання цього договору не завжди
перераховувалися грошові кошти і таке
відбувалося періодично. З початку
цього року позивачем не було
перераховано жодної копійки, ніколи
належним чином ним не сплачувалися
аліменти. При цьому зазначила, що сама
оплачували відпочинок, навчання та
необхідні секції, та син ні в чому не
мав потреби, все купувалося за її кошти.
Але тих коштів, які сплачував позивач
нібито на утримання їхнього сина
ніколи не вистачало на оплату хоча б
однієї з численних секцій, які
відвідував син, не говорючі про дійсне
утримання дитини. Також надала, копію
ощадної книжки за період оплати
аліментів ОСОБА_1 з 2003 року по 2008
рік.(а.с. 29-39)

Суд, заслухавши пояснення позивача,
пояснення неповнолітнього ОСОБА_4,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Судом встановлено, що у сторін від
шлюбу народився син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. що підтверджується
свідоцтвом про народження, яке видано
повторно 03.10.2007 року (а.с. 3).

Постановою Жовтневого районного суду
м.Одеси від 11.06.2002 року по заяві ОСОБА_2
про стягнення аліментів, заяву
задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 14.05.2002 року у
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісячно до повноліття сина. (а.с. 5).

Між сторонами 01.02.2010 року укладено
договір про сплату аліментів (а.с. 6, 25). З
якого вбачається, що сторони
перебували у шлюбі з 1998 року по 2002 рік (в
період шлюбу прізвище ОСОБА_2. Від шлюбу
мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно
договору, у зв'язку з тим, що заробіток
ОСОБА_1 носить нерегулярний,
періодичний характер, сторони
домовилися про сплату аліментів в
твердій грошової сумі, яка
еквівалентна 150 дол.США на день
платежу, щомісячно, до досягнення їх
сином 20- річчя. При цьому сторони
домовилися, що ОСОБА_2 не має вимог до
ОСОБА_1 по сплаті аліментів на
утримання сина за попередній період, у
зв'язку з чим подає заяву до виконавчої
служби про відмову від примусового
виконання рішення суду.

Як вбачається з наданих позивачем до
позову документів, ОСОБА_4 приймав
участь у туристсько-скаутських зборах
з 20.06.2014 року по 02.07.2014 року та з 05.07.2014
року по 20.07.2014 року, за що ОСОБА_1 було
сплачено 2500 грн., що підтверджується
довідкою Всеукраїнської молодіжної
громадської організації «Національна
організація скаутів України» від 30.09.2014
року.

Згідно довідки
вертебрально-оздоровчого центру
Євминова «Здоровий позвоночник» від
23.09.2014 року, ОСОБА_1 сплатив зайняття
ОСОБА_4 з ЛФК, з лікувального масажу в
сумі 1700 грн. з лютого 2014 року по
вересень 2014 року включено.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру від 20.08.2014 року, ОСОБА_1
внесено благодійний внесок у сумі 2300
грн. за учбовий рік 2014-2015 рр. на рахунок
опікунської ради гімназії № 1.

Згідно квитанції №3 від 09.01.2014р. ОСОБА_1
сплачено на ОСОБА_4 оплату за навчання у
сумі 2232,95 грн. в комп'ютерній академії
«Шаг».

Позивачем ОСОБА_1 також було надано
квитанції на покупку шкільного одягу
ОСОБА_4 на суму 719 грн. та 399 грн.

Судом також встановлено, що позивач
ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 з
22.04.2005 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 002128
від 22.04.2005 року. Від шлюбу має доньку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 01.07.2013 року.

Згідно ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх заміняють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров`я, фізичний
духовний і моральний розвиток
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей
поважити гідність дитини, готувати її
до самостійного життя і праці.

Відповідно до статтей 141, 155 Сімейного
кодексу України ( далі - СК України)
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо не впливає на
обсяг їхніх прав і не звільняє від
обов'язків щодо дитини. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків, мають ґрунтуватись на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини

На підставі ст. 8 Закону України „Про
охорону дитинства" кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до повноліття.

Таким чином суд приходить до висновку.
що неповнолітній ОСОБА_4 повністю
знаходиться на утриманні свого батька,
проживає з ним і тому відпали підстави
для стягнення аліментів з позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 273 СК України, якщо
матеріальний або сімейний стан особи,
яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх
одержує, змінився, суд може за позовом
будь-кого з них змінити встановлений
розмір аліментів або звільнити від їх
сплати.

З урахуванням інтересів
неповнолітнього ОСОБА_4 та виходячи з
підстав позову, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141,155, 180-183, 273 СК України,
ст. 8, 12 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 169, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення
від сплати аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів
на утримання ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2,
встановлений постановою Жовтневого
районного суду м.Одеси по справі №
2-1125/05 та договором про сплату аліментів
від 01.02.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.

15.10.2014