Справа № 636 / 5720 / 13-ц
2 / 636 / 225 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді
Ковригіна О.С.,

при секретарі -
Фатєєвій С.М.

за участю
представників: позивача- Яшиної Л.О.

відповідача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому
попередньому судовому засіданні в м.
Чугуєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовною заявою в якій просив стягнути
з ОСОБА_3 на користь відповідача суму
боргу у розмірі 163769,00 грн., 3% річних зі
період з 15.03.2011 р. по 13.12.2013 р. у сумі 21679, 64
грн.. судовий збір у сумі 2854,49 грн. на
підставі розписки про позику від 22.12.2010
р.

В судовому засіданні позивач пояснив,
що між та ним та відповідачем існували
дружні стосунки. В 2008 році сторони
домовились про продаж автомобіля «subaru
legacy» державний номер НОМЕР_1, що належав
позивачеві, за 25000 доларів США з
відстрочкою платежу.

У вересні 2008 року ОСОБА_3 разом зі своїм
сином ОСОБА_4 приїхали додому до ОСОБА_2
у м. Ялту, смт. Голуба Затока, де
відповідач отримав від позивача
придбаний ним автомобіль. Після цього,
сторони разом поїхали до приватного
нотаріуса Ялтинського міського
нотаріального округу, який оформив та
видав довіреність на транспортний
засіб надану ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
Після цього ОСОБА_3 з сином
уїхали на автомобілі до себе додому.

Через деякий час, ОСОБА_3 привіз гроші
за куплений автомобіль, але ж їх не
віддав, просив залишити у себе для
подальшого використання за власним
розсудом, оскільки вони йому були
потрібні і разом з тим, попросив в борг
8000 доларів США для купівлі земельної
ділянки.

Позивач погодився, але через деякий час
дізнався про те, що ОСОБА_3 автомобіль
продав, а гроші так і не повернув.

Щодо наданої розписки (а.с.6), позивач
пояснив, що вона була написана
відповідачем 22.12.2010 р. вдома у ОСОБА_3 в
м. Харкові, де саме він не пам'ятає, куди
він запросив ОСОБА_2 на каву та для
вирішення фінансових питань, за
ініціативою відповідача. Гроші він
зобов'язався повернути до 15.03.2011 р., але
не виконав цього.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5, яка діяла на підставі
довіреності від 17.02.2014 р. (а.с.22) позовні
вимоги підтримала та просила позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
04.04.2014 р. позов не визнав, в подальші
судові засідання не з'являвся, надав
заперечення (а.с. 69-73) в яких посилався
на недоведеність обставин, зазначених
в позовній заяві і відсутність
будь-яких боргових зобов'язань перед
позивачем та просив в задоволенні
позову відмовити.

Представник відповідача, адвокат
ОСОБА_1, який діяв на підставі ордеру та
договору про надання правової допомоги
(а.с. 67, 68) проти позовних вимог
заперечував та просив в задоволенні
позовних вимог відмовити. Через
канцелярію суду надав розписку від
18.08.2010 р., з якої вбачається, що ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_2 автомобіль «subaru
legacy» державний номер НОМЕР_1 в якості
оплати за виконану роботу за надані
послуги.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
докази по справі та оцінивши їх в
сукупності, суд вважає що позов
задоволенню не підлягає за наступних
обставин:

Згідно ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

За загальними вимогами,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину передбаченими п.4
ст. 203 ЦК України - правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Це означає, що в разі коли сторони
дійшли згоди щодо купівлі-продажу
автомобіля «subaru legacy» державний номер
НОМЕР_1, цей правочин повинен був бути
вчинений відповідно до вимог,
передбачених ст.657 ЦК України.

Згідно ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

На підтвердження позовних вимог
про стягнення грошової суми з
відповідача, ОСОБА_2 була надана
розписка.

За ч.2 ст.1046 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути розписка
позичальника, яка посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової
суми.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні написання розписки не визнав
та заперечував проти існування у нього
перед позивачем будь-яких фінансових
зобов'язань.

Відповідно до ст..10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст..61
цього Кодексу.

Позивач не надав суду жодних доказів на
підтвердження того, що розписка дійсно
була написана відповідачем власноруч
при обставинах, викладених в позовній
заяві та підтриманих в судовому
засіданні, клопотання про призначення
судової почеркознавчої експертизи не
заявив.

На підставі зазначеного,
керуючись ст. ст.1046, 1049, 203, 220 ЦК України,
10, 11, 60, 72, 209, 212-215, 218, 221, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики відмовити в повному
обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Харківської області
через Чугуївський міський суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення..

Суддя -