№ апеляційного
суді першої інстанції: Смирнова
Є.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Басюк Ю.В.

за участю: представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4, який діє на підставі договору в
інтересах ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 17 червня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 червня 2014 року позов
задоволено частково./а.с. 140-143/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу на рішення суду
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не повно з'ясовані
обставини справи, зокрема те, що розмір
збитків повинен визначатись з реальної
вартості втраченого майна відповідно
до ст. 1192 ЦК України. За висновком
експерта деталі підлягають заміні, що є
необґрунтованим твердженням, так як
останні підлягають ремонту, у зв'язку з
чим розмір матеріальної шкоди значно
завищений, що підлягало оцінці в
порядку ч. 3 ст. 212 ЦПК України. Крім того,
зазначив, що жодного доказу на
підтвердження моральних страждань
позивачем не надано, на що суд першої
інстанції також не звернув уваги. Також
зазначив, що на даний час ним
оскаржується постанова про його
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 130 КУпАП. З
урахуванням викладеного в апеляційній
скарзі просив рішення суду скасувати,
та ухвалити нове яким у задоволенні
позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
з'явився у судове засідання, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
залишенню без змін на підставі
наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2013 року
внаслідок порушення правил дорожнього
руху водієм ОСОБА_5, який керував
автомобілем «Чері», д.н.з. НОМЕР_1 на вул.
Попудренка в м. Києві, сталась
дорожньо-транспортна пригода з
автомобілем «Субару», д.н.з НОМЕР_2 /
а.с.13/, що на праві власності належить
ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілем
«Субару», д.н.з НОМЕР_2 отримані
механічні пошкодження, що згідно
висновку експерта № 1-07/04 від 07.04.2014 р.
становлять 33 633 грн. 92 коп. / а.с. 95-103/

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення матеріальних збитків, суд
першої інстанції обґрунтовано
керувався вимогами ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1192
ЦК України про те, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, а розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі, взявши
до уваги висновок експерта № 1-07/04 від
07.04.2014 року.

Стягуючи моральну шкоду у розмірі 700
грн., суд першої інстанції також
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що внаслідок ДТП, що сталася з вини
відповідача, позивач пережив нервовий
стрес, були порушені нормальні життєві
зв'язки позивача, ускладнено вирішення
багатьох побутових проблем, врахувавши
характер скоєного відповідачем
правопорушення, глибину фізичних і
душевних страждань позивача.

Доводи апеляційної скарги, щодо
завищення матеріального збитку за
висновком експерта, не заслуговують на
увагу колегії суддів, оскільки доказів
в порядку ст. 60 ЦПК України, на
спростування висновків, викладених у
ньому апелянтом не надано, клопотання
про призначення повторної експертизи
не заявлено, висновок експерта не
оскаржено.

Доводи апеляційної скарги, щодо
відсутності доказів завдання
моральної шкоди, зважаючи також на
оскарження постанови про його
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 130 КУпАП,
колегія суддів також не бере до уваги,
оскільки доказів на підтвердження
зазначеного апелянтом не надано, і не
спростовано, що моральну шкоду
заподіяно не з його вини, тому з
урахуванням обставин справи, колегія
судді погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо її розміру у сумі
700 грн.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на
підставі договору в інтересах ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 17 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: