У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А.,
Маляренка А.В.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, про
розірвання договору купівлі-продажу,
визнання права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, про усунення перешкод у
здійсненні права власності, повернення
грошової суми та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 18 березня
2014 року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 29 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа -
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
в якому просив розірвати договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого
по АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 17
листопада 2011 року за реєстровим № 3392 та
визнати за ним право власності на
вищезазначений житловий будинок. Також
позивач ОСОБА_4 просив стягнути з
відповідачки моральну шкоду у сумі 10
тис. грн, судові витрати в сумі 480 грн та
витрати на отримання юридичної
допомоги.

Позивач посилався на те, що 17 листопада
2011 року між ним та відповідачкою ОСОБА_5
був укладений договір купівлі-продажу
житлового будинку, але гроші за свій
проданий будинок від відповідачки він
не одержав. Коли він став вимагати від
ОСОБА_5 гроші за проданий будинок, вона
05 січня 2012 року поклала на його рахунок
3 тис. грн, а 21 лютого 2012 року ще 24 тис.
грн.

ОСОБА_5 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому
просила усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні її
власністю, а саме: житловим будинком
АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_4 надати їй
ключі від вказаного будинку, стягнути з
відповідача перераховані на його
рахунок для придбання будівельних
матеріалів кошти в розмірі 27 тис. грн.
та стягнути на відшкодування моральної
шкоди 10 тис. грн, судові витрати
та витрати на отримання правової
допомоги.

ОСОБА_5 посилалась на те, що 17 листопада
2011 року між нею та ОСОБА_4 був укладений
договір купівлі-продажу житлового
будинку. Продаж вказаного будинку був
здійснений за 48 тис. грн, які ОСОБА_4
отримав від неї в повному обсязі ще до
підписання договору купівлі-продажу,
як вказано у п. 3 договору.
Після підписання договору вона з
відповідачем ОСОБА_4 стали
обговорювати питання щодо
капітального ремонту будинку, однак
після подачі заяви про реєстрацію
шлюбу ОСОБА_4 почав вимагати від неї,
щоб вона негайно почала ремонт в
будинку. Для того, щоб ОСОБА_4 не мав
сумнівів щодо її намірів зробити
ремонт у будинку, вона перерахувала на
його рахунок 27 тис. грн. Однак
ремонт вона не зробила за сімейними
обставинами.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 18 березня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено
частково.

Усунено перешкоди у здійсненні ОСОБА_5
права користування та розпорядження
житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом надання ключів від будинку та
доступу до нього.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 29 серпня 2014
року рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 18 березня
2014 року в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4 скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_6 про розірвання
договору купівлі-продажу та визнання
права власності відмовлено з інших
підстав. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та рішення
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних
вимог та відмову у задоволенні позову
ОСОБА_5

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
того, що при укладенні договору
купівлі-продажу порушень вимог ч.
ч. 1-5 ст. 203 ЦК України щодо чинності
правочину допущено не було.

Задовольняючи частково зустрічний
позов ОСОБА_5, суд першої інстанції
виходив з того, що вона як власник має
право вимагати усунення перешкод у
користуванні належним їй майном.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4 та
відмовляючи у задоволенні позову з
інших підстав, суд апеляційної
інстанції правильно виходив з того, що
доказів на підтвердження того, що
грошові кошти не були отримані ні до, ні
після підписання договору
купівлі-продажу ОСОБА_4 не надано.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 18 березня 2014 року в
незміненій частині та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 29 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Маляренко А.В.
Писана Т.О.