УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Колодійчук В.М., розглянувши
касаційну скаргу Рівненського
обласного виробничого комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал» на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 08 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Рівненського обласного виробничого
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал» про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просив суд ухвалити
рішення, яким визнати вимогу
Рівненського обласного виробничого
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал» щодо
здійснення повірки квартирних засобів
обліку води такою, що суперечить чинним
нормативно-правовим актам України і
порушує його права, в частині, де
зобов'язує його, як споживача,
здійснювати періодичну повірку
лічильників води за власні кошти;
визнати незаконними переведення схеми
оплати з листопада 2011 року замість
фактично спожитої на нормативну за
кількістю мешканців та здійснити
перерахунок на суму 1 657 грн 21 коп.;
зобов'язати Рівненське обласне
виробниче комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»
контролювати установлені міжповіркові
інтервали, проводити періодичну
повірку квартирних засобів обліку, їх
обслуговування та ремонт за власні
кошти, або компенсувати ці витрати
споживачеві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
ОСОБА_2 є абонентом Рівненського
обласного виробничого комунального
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал» та
користується послугами з
водопостачання та водовідведення, при
цьому позивач вказує, що справно та у
строки здійснює оплату за надані
послуги з водопостачання та
водовідведення, у відповідності до
показників лічильника. Позивач
зазначає, що з листопада 2011 року
відповідачем було змінено схему оплати
наданих послуг, з фактично спожитої на
нормативну, що обраховується згідно з
кількістю зареєстрованих осіб та
нараховував в наступному нормативну
схему оплати як борг. ОСОБА_2 вважає, що
Рівненське обласне виробниче
комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»
порушує чинне законодавство України,
так як переклало витрати на повірку
квартирних засобів обліку води на
споживачів, крім того, в разі порушення
термінів періодичних повірок, за якими
повинен слідкувати відповідач -
останній переводить оплату замість
фактично спожитої на нормативну, тобто
за кількістю зареєстрованих в квартирі
мешканців.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 05 серпня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 08 вересня 2014 року, частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2
Зобов'язано Рівненське обласне
виробниче комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»
провести нарахування коштів за надані
ОСОБА_2 з листопада 2011 року
послуги з водопостачання з урахуванням
показників лічильників. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі Рівненське обласне
виробниче комунальне підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал»
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та узхвалити нове рішення,
ким залишити позовні вимоги ОСОБА_2 без
задоволення.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку що
відповідачем, у відповідності до
положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не
доведено наявність факту несправності
засобу обліку води, який знаходиться у
квартирі, в якій мешкає позивач, у
зв'язку з чим у відповідача не було
підстав для нарахування позивачу
оплати за надані послуги з
водопостачання та водовідведення за
нормативами (нормами) споживання, як це
передбачено положеннями Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
центрального опалення, постачання
холодної води та гарячої води і
водовідведення.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
і доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити Рівненському обласному
виробничому комунальному підприємству
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал» у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Рівненського обласного виробничого
комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства «Рівнеоблводоканал» про
зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути, особі яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук