Справа № 736/1085/14
У Х В А Л А

22 вересня 2014 року
м. Корюківка

Корюківський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого – судді Корха О.
І.,

при секретарі –
Александровій Н. Л.,

за участю позивача -
ОСОБА_1,представника позивача – ОСОБА_2,
представника позивача – ОСОБА_3,
представника відповідача –ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Корюківка у приміщенні
суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5
підрозділу Конотопської дистанції
Колії м.Конотоп, вул. Свободи №49
Сумської області інд. 41600 та Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» про
поновлення на роботі та стягнення
судових витрат , -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом та просив суд поновити
його на роботу у відокремлений
підрозділ Конотопської дистанційної
колії монтером колії третього розряду
та стягнути з відокремленого
підрозділу Конотопської дистанційної
колії на свою користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Під час розгляду справи було залучено в
якості співвідповідача по справі
Державне територіально-галузеве
об»єднання «Південно-Західна
залізниця».

Також під час судового розгляду
позивач зменшив свої позовні вимоги та
остаточні позовні вимоги виклав
такими: просить суд поновити його,
тобто ОСОБА_1 на роботу у ОСОБА_5
підрозділ Конотопської дистанційної
колії Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця»
монтером колії третього розряду та
стягнути з відповідача Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» судові
витрати по справі . Від решти своїх
позовних вимог позивач відмовляється.

В судовому засіданні позивач
остаточний позов підтримав та просить
суд задовольнити остаточний позов.
Також пояснив, що з 30.06.2014 року і по 1.07.2014
року він, тобто позивач дійсно
знаходився в с.Воловики та наглядав за
батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
захворів та знаходився в тяжкому стані
. При цьому для надання медичної
допомоги викликався фельшер ОСОБА_7,
який протягом вказаного часу надавав
медичну допомогу ОСОБА_6 Працюючи у
відповідача в нього було багато
невикористаних відгулів, тому коли
його батьку ОСОБА_6 стало погано і
потрібно було побути з ним, то він
ввечері 30 червня 2014 року телефонував на
мобільний телефон своєму
безпосередньому начальнику ОСОБА_8 та
просив надати в зв»язку з хворобою
батька відгули. Той не заперечував в
цьому, сказав щоб позивач залишався з
батьком. 01 липня 2014 року зранку о 7
годині він також телефонував майстру
ОСОБА_9 та пояснивши про хворобу батька
просив оформити відгули чи відпустку
за свій рахунок на 4 дні поки він, тобто
позивач побуде з хворим батьком. В
лікарню батько їхати відмовився, і тому
лікування здійнював фельшер за місцем
мешкання хворого. 01 липня 2014 року
позивачу зателефонували з роботи та
сказали, що дозволу на отримання
відгулів йому не надано. Точніше
позивачу в 14 годин 01 липня 2014 року
зателефонував ОСОБА_9, та повідомив, що
відлуги позивачу не надано.

Тому позивач поїхав на роботу, де надав
письмове пояснення з приводу невиходу
його на роботу 01 липня 2014 року. Після
він, тобто позивач перебував на роботі
з 2 липня по 23 липня 2014 року, поки його не
викликали в відділ кадрів та не сказали
написати заяву на бестрокову відпустку
за свій рахунок. До цього позивача
викликала начальник кадрів ОСОБА_10 та
сказала написати заяву про звільнення
за власним бажанням так як в нього,
тобто позивача є прогул. Він написав
заяву про звільнення за власним
бажанням та пояснив, що допустив прогул
з поважної причини так як перебував
01.07.14 року по нагляду з тяжко хворим
батьком. Начальник кадрів також
вказала написати йому заяву на перевід
на іншу роботу, а поки питання про
перевід не вирішиться , два тижні
пропрацювати. Він, тобто позивач був
згоден на первод на будь-яку іншу
роботу в своєму підприємстві, тому
написав заяву про перевод його на іншу
роботу. Також він надав до відділу
кадрів довідку з Забарівського ФАПу
про те, що 30.06.2014 року та 01.07.2014 року він,
тобто позивач в цей період наглядав за
тяжко хворим батьком. Коли пройшло два
тижня, питання з його переходом не було
вирішено, а сказали, що його буде
звільнено за власним бажанням. Він не
погодився з вказаним та подав 15.07.2014
року на підприємстві заяву про
відкликання заяви про звільнення за
власним бажанням. Вказана його заява
кудись поділась, тому він знову 17.07.2014
року подав повторну заяву про
відкликання його заяви про звільнення
за власним бажанням, копію якої
направив до транспортної прокуратури.
Після цього на підприємстві було
відкликано його попередню заяву про
звільнення за власним бажанням. 21.07.2014
року було проведено на підприємстві
оперативну нараду, на якій
обговорювалось питання про його
прогул. На вказаній нараді він знову
пояснив, про те, що 01.07.2014 року він, тобто
позивач в цей період наглядав за тяжко
хворим батьком і тому мав поважну
причину прогулу. Після 23.07.2014 року
зранку за його, тобто позивача, участі
на підприємстві було проведено
профспілкові збори на яких було дано
згоду профкому на його звільнення.
Вважає, що прогул ним було здійснено з
поважної причини. Після проведення
профспілкових зборів його, тобто
позивача знову забрала з собою
начальник кадрів, пояснила, що так як
він не пройшов медичної комісії, то
його не можуть допустити до роботи і
тому він повинен написати заяву про
відпустку за власним бажанням 23.07.2014
року. Він тобто позивач написав вказану
заяву про відпустку і поїхав до себе
додому. Ввечері 23.07.2014 року біля 17
години йому , тобто позивачу, знову
зателефонувала начальник кадрів та
попросила приїхати на роботу. Він
повідомив , що не може так скоро
приїхати на роботу. Після цього
начальник кадрів разом з його
безпосереднім керівником 23.07.2014 року
біля 17 години 40 хвилин приїхали до
нього додому вручили йому наказ про
його звільнення за прогул, трудову
книжку та розрахунок. Після цього до
нього було направлено лист від
підприємства про повернення ним
підприємству спецодягу, повернення
посвідчення та оформленням обхідного
листа. Остаточний свій позов він
підтримує, просить суд поновити його на
роботі на посаді монтера і стягнути з
відповідача судові витрати. Від решти
своїх позовних вимог він
відмовляється.

В судове засідання 22 вересня 2014 року
представник позивача ОСОБА_2 не
з»явилась, хоча була належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, а на попередніх судових
засіданнях позов підтримала та просила
суд задовольнити позов .

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 остаточний позов
підтримав та просить суд задовольнити
позов.

Представник відповідача
ОСОБА_5 підрозділу Конотопської
дистанції Колії м.Конотоп           та
Державного територіально-галузевого
об»єднання «Південно-Західна
залізниця» ОСОБА_4П в судовому
засіданні остаточний позов позивача не
визнав, подав письмові заперечення на
позов та просить суд відмовити в
задоволенні позову. Також пояснив, що
він не заперечує в зменшенні позовних
вимог позивача та прийняття судом
відмови позивача від решти позовних
вимог. Також пояснив, що надана довідка
з Корюківської ЦРЛ №1197 від 19.09.2014 року
вказує про те, що стан хворого ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в
ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на запис
фельшера ФП в журналі ф.074/о за 30.06.2014 р.,
01.07.2014 р.( №678, №679) і зважаючи на те, що
артеріальний тиск був 30.06.2014 року о 23
годині 25 хвилин 235/145 мм.рт. ст., то стан
хворого, так як це був гіпертонічний
криз, о 23 годині 30.06.2014 р. по 01.07.2014 р. міг
бути важким і, зважаючи на стан хворого
та вік , він міг потребувати стронньої
допомоги в цей період . Так як вказана
довідка Корюківської ЦРЛ №1197 від 19.09.2014
року не вказує однозначно на те, що
стан останнього, тобто ОСОБА_6 о 23
годині 30.06.2014 р. по 01.07.2014 р. був тяжким та
той потребував стронньої допомоги в
цей період, тому на його думку вказаний
позов позивача підлягає відмові в
задоволенні.

Суд, вислухавши сторони та
розглянувши заяву позивача про відмови
від частини його позовних вимог,
керуючись положеннями ст.205 ЦПК
України, вважає, що відмова від частини
його позовних вимог не порушує нічиїх
прав, приймається судом, а провадження
у справі підлягає закриттю.

22 вересня 2014 року надійшла заява
позивача в якій позивач зменшив свої
позовні вимоги та остаточні позовни
вимоги виклав такими: просить суд
поновити його, тобто ОСОБА_1 на роботу у
ОСОБА_5 підрозділ Конотопської
дистанційної колії Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця»
монтером колії третього розряду та
стягнути з відповідача Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» судові
витрати по справі . Від решти своїх
позовних вимог позивач відмовляється.
Тобто позивач вказаною заявою
відмовився від частини своїх позовних
вимог , а саме в частині щодо стягнення
з відповідача на свою користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до ст.205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову чи частини
позовних вимог і відмова прийнята
судом.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі
відмови позивача від позову суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі.

Також, суд доводить до відома
позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК
України у разі закриття провадження у
справі повторне звернення до суду з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав не допускається.
Наявність ухвали про закриття
провадження у зв'язку з прийняттям
відмови позивача від позову не
позбавляє відповідача в цій справі
права на звернення до суду за
вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене вище,
керуючись ст.ст. 83, 174, 205, 206 ЦПК України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 736/1085/14 за
позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5
підрозділу Конотопської дистанції
Колії м.Конотоп, вул. Свободи №49
Сумської області інд. 41600 та Державного
територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в частині позову щодо
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з відповідача на
користь позивача - закрити в зв'язку з
відмовою позивача від вказаної частини
позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк апеляційної скарги.

Суддя
О. І. Корх