РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/9840/14-ц

2/643/3791/14

06.10.2014 р.
м.
Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Горборуковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовною заявою
кредитної спілки «Фінансова
Підтримка» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Кредитна спілка «Фінансова
підтримка» звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості згідно
кредитного договору № 612К від 21 січня
2013 року в розмірі 24000,00 грн. та судових
витрат по справі. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що 21
січня 2013 року між Кредитною спілкою
«Фінансова підтримка» (далі Кредитна
спілка) та ОСОБА_1 був укладений
Кредитний договір №612К (далі Кредитний
договір), згідно з умовами якого
Кредитна спілка надала ОСОБА_1 кредит у
розмірі 24000,00 грн. з поверненням кредиту
частинами згідно графіку, на строк по
20.01.2016 року зі сплатою процентів за
користування ним за ставкою 30,0 % річних.

На виконання умов Кредитного договору
на підставі поданої заяви ОСОБА_1
отримано від Кредитної спілки кошти у
сумі 24000,00 грн., що підтверджується
видатковим касовим ордером № 26 від
21.01.2013 року (додається).

21.01.2013 року між ОСОБА_1 та КС «Фінансова
підтримка» було укладено додатковий
договір № 1 до Кредитного договору,
згідно з умовами якого у разі
несвоєчасної сплати щомісячних
платежів, встановлених Кредитним
договором, Позичальник сплачує
Кредитодавцю проценти за користування
Кредитом в розмірі процентної ставки,
зазначеної в п. 1.1 Договору, збільшеної
на 6,0 % річних, від суми заборгованості
за кредитом за кожен день прострочки до
дня повної сплати прострочених
щомісячних платежів.

Згідно доданого розрахунку, починаючи
з 10.09.2013р. ОСОБА_1 порушив зобов'язання
зі сплати щомісячних платежів з
погашення кредиту та нарахованих
відсотків за користування кредитом.

Таким чином, відповідач є таким, що
прострочив сплату частини кредиту, що
залишилась несплаченою, та нарахованих
процентів за Кредитним договором
згідно ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України.

«16» травня 2014р. позивачем відповідачу
направлена вимога про дострокове
повернення частини кредиту, що
залишилась несплаченою, та нарахованих
процентів.

Згідно з умовами п. 1.1. Кредитного
договору за користування кредитними
коштами Позичальник сплачує 30,0 %
річних. Проценти сплачуються з 1-го по
10-те число місяця наступного за
розрахунковим.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1048 та ч.2
ст. 1054 ЦК України у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти за
договором кредиту виплачуються до дня
його повернення.

Відповідно до п. 3.2.4. Кредитного
договору у разі несвоєчасної сплати
щомісячних платежів, встановлених
Договором, Позичальник сплачує
Кредитодавцю проценти за користування
Кредитом в розмірі процентної ставки,
зазначеної в п. 1.1 Кредитного договору,
збільшеної на 6,0 % річних, від суми
заборгованості за кредитом за кожен
день прострочки до дня повної сплати
прострочених щомісячних платежів.

У зв'язку з несплатою відповідачем
кредиту, процентів за користування
кредитними коштами Кредитною спілкою
нараховано проценти за користування
Кредитом в розмірі процентної ставки,
зазначеної в п. 1.1 Договору, збільшеної
на 6,0 % річних, від суми заборгованості
за кредитом за кожен день прострочки.

Крім того, на підставі п. 3.2.7 Кредитного
договору, у зв'язку з не укладенням
договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу,
позивачем з 22.01.2014р. нараховано
проценти в розмірі 35% річних, які також
були збільшені на 6% у зв'язку з
невиконанням зобов'язань щодо сплати
щомісячних платежів за кредитним
договором.

Таким чином, станом на 23 червня 2014 року
заборгованість ОСОБА_1 склала:

20 151,43 грн. - сума неповерненого кредиту;

3 896,89 грн. - нараховані та не сплачені
проценти за користування кредитними
коштами;

на загальну суму 24048,32 грн. (згідно з
доданим розрахунком).

В зв'язку із вищевикладеним у позивача
виникла необхідність звернутися до
суду з цим позовом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду
письмову заяву з проханням проводити
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, у разі неявки відповідача
просив проводити розгляд справи у
заочному порядку у відповідності до
ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Зі згоди представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини:

21 січня 2013 року між Кредитною спілкою
«Фінансова підтримка» (далі Кредитна
спілка) та ОСОБА_1 був укладений
Кредитний договір №612К (далі Кредитний
договір), згідно з умовами якого
Кредитна спілка надала ОСОБА_1 кредит у
розмірі 24000,00 грн. з поверненням кредиту
частинами згідно графіку, на строк по
20.01.2016 року зі сплатою процентів за
користування ним за ставкою 30,0 % річних.

На виконання умов Кредитного договору
на підставі поданої заяви ОСОБА_1
отримано від Кредитної спілки кошти у
сумі 24000,00 грн., що підтверджується
видатковим касовим ордером № 26 від
21.01.2013 року (додається).

21.01.2013 року між ОСОБА_1 та КС «Фінансова
підтримка» було укладено додатковий
договір № 1 до Кредитного договору,
згідно з умовами якого у разі
несвоєчасної сплати щомісячних
платежів, встановлених Кредитним
договором, Позичальник сплачує
Кредитодавцю проценти за користування
Кредитом в розмірі процентної ставки,
зазначеної в п. 1.1 Договору, збільшеної
на 6,0 % річних, від суми заборгованості
за кредитом за кожен день прострочки до
дня повної сплати прострочених
щомісячних платежів.

Згідно доданого розрахунку, починаючи
з 10.09.2013р. ОСОБА_1 порушив зобов'язання
зі сплати щомісячних платежів з
погашення кредиту та нарахованих
відсотків за користування кредитом.

Таким чином, відповідач є таким, що
прострочив сплату частини кредиту, що
залишилась несплаченою, та нарахованих
процентів за Кредитним договором
згідно ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України.

«16» травня 2014р. позивачем відповідачу
направлена вимога про дострокове
повернення частини кредиту, що
залишилась несплаченою, та нарахованих
процентів.

Станом на 23 червня 2014 року
заборгованість ОСОБА_1 склала:

20 151,43 грн. - сума неповерненого кредиту;

3 896,89 грн. - нараховані та не сплачені
проценти за користування кредитними
коштами;

на загальну суму 24048,32 грн. (згідно з
доданим розрахунком).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів,
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається якщо інше не
встановлене договором або законом
(стаття 525 ЦК України). Частиною 1 статті
530 ЦК України передбачено, якщо в
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню в цей строк (термін). Згідно
статті 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 статті
612 ЦК України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 протягом
дії Кредитного договору щомісячні
платежі (з повернення кредитних коштів
та сплати процентів) сплачував
несвоєчасно та неповністю (частково),
що стало підставою для дострокового
повернення кредитних коштів. З 10.05.2014р.
відповідач припинив сплату щомісячних
платежів за кредитним договором
взагалі, що спричинило звернення з
позовом до суду про примусове
стягнення заборгованості.

Згідно положень частини 2 статті 1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишається, та
сплати процентів, належних йому.

22.01.2014р. позивачем відповідачу
направлена вимога про дострокове
повернення всіх кредитних коштів та
сплату нарахованих процентів на
загальну суму 55517,51 грн.

В порушення зазначених норм закону,
умов кредитного договору, ОСОБА_1
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, в зв'язку з
чим утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню.

Відповідно до пункту 3.2.4 Кредитного
договору (з урахуванням Додаткового
договору №1 від 22.06.2012р.) у разі
несвоєчасної сплати щомісячних
платежів, встановлених договором,
відповідач сплачує позивачу проценти
за користування кредитом в розмірі
процентної ставки, зазначеної в п. 1.1.
Кредитного договору, збільшеної на 6,0%
річних, від суми заборгованості за
кредитом за кожен день прострочки. У
зв'язку з порушенням відповідачем
термінів повернення кредитних коштів
та сплати процентів протягом терміну
дії кредитного договору починаючи з
22.01.2014 року позивачем відповідачу
нараховувались підвищені відсотки,
однак позивач продовжував порушувати
зобов'язання зі сплати платежів за
кредитним договором.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів та на підставі статей
11, 525, 526, 530, 610, 612, 1050 ЦК України, суд
вважає, що позивач довів суду ті
обставини, на які посилався в
обґрунтування позовних вимог і вони
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно з положеннями частини 1 статі 57
ЦПК України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача суми
боргу.

Судові витати, понесені позивачем при
зверненні з позовом до суду і
документально підтверджені,
підлягають стягненню на його користь з
відповідача в порядку частини 1 статті
88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Кредитної спілки «Фінансова
підтримка» (м. Харків, вул. Іванівська,
буд. 1, код 33205863) заборгованість за
Кредитним договором № 612К від 21.01.2013
року в сумі 24048,32 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Кредитної
спілки «Фінансова підтримка» судовий
збір в сумі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Р.Є. Сиротников