Справа №591/2792/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Янголь Є. В.Номер
провадження 22-ц/788/1786/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Лузан Л. В. , Маслова В. О.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 06 серпня 2014 року

у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а
н о в и л а:

23 квітня 2014 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
звернулось до суду з вказаним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що 19 січня 2011
року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_3
був укладений кредитний договір
№AN5YCC9FC30016 про надання кредиту в сумі
20000 грн. під 0,12 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив згоду на те, що
підписана ним заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», Тарифами складає між ним
і банком кредитно-заставний договір.

Позичальник зобов'язань за кредитним
договором не виконує, у зв'язку з чим
станом на 26 березня 2014 року у нього
виникла заборгованість в сумі 27384,08
грн., яка складається з: 5005,47 грн. -
заборгованість за кредитом; 2,68 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 3055,91 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 17539,83 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором,; 500 грн. -
штраф (фіксована частина); 1280,19 грн. -
штраф (процентна складова).

Позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 27384,08 грн. (а.с. 3-5).

Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 06 серпня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 14844 грн. 25 коп. та 148 грн. 44 коп.
в рахунок відшкодування судових витрат
(а.с.42).

Ухвалою суду від 9 вересня 2014 року заява
відповідача про перегляд заочного
рішення залишена без задоволення
(а.с.70).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить заочне рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову в
повному обсязі.

Вказує, зокрема, що позивачем не
надано належних доказів про надання
йому кредитних коштів у розмірі 20000
грн., оскільки фактично було видано
кредит у розмірі 19800 грн. Ним отримана
від відділення «Центр обслуговування
клієнтів №164» ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»
роздруківка нарахувань по кредиту, на
останній сторінці якої станом на 28
липня 2014 року зазначено, що у нього
відсутня заборгованість перед банком.

Вважає незаконним нарахування банком
йому до сплати щомісячної винагороди у
розмірі 400 гр. за надання фінансового
інструменту, який не був йому наданий, а
тому зобов'язання за кредитним
договором ним виконані в повному
обсязі, а сплачені ним кошти у вигляді
вказаної винагороди підлягають
поверненню як безпідставно набуте
банком майно (а.с.74-77).

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення в засіданні апеляційного
суду 8 жовтня 2014 року представника
відповідача, який підтримав апеляційну
скаргу в частині доводів про
незаконність нарахування банком
щомісячної винагороди з мотивів,
викладених в скарзі, представника
позивача, який заперечував проти
задоволення скарги та вважав рішення
суду вірним, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність та
обгрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не повністю
відповідає вказаним вимогам
процесуального закону.

Вирішуючи спір та частково
задовольняючи позовні вимоги банку,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач - позичальник своїх
зобов'язань за кредитним договором не
виконує, право банку-позивача порушене,
а тому у останнього виникло право
вимагати повернення суми кредиту та
відповідних нарахувань, з яких суму
пені суд зменшив з 17539,83 гр. до 5000 гр.

Проте з висновком суду в частині
визначення суми заборгованості
повністю погодитись не можна, оскільки
він не повністю відповідає обставинам
справи та вимогам матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 19
січня 2011 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
AN5YCC9FC30016 про надання кредиту в сумі 20000
грн. під 0,12 % річних зі строком
користування до 18 січня 2014 року (а.с.8-15).

Згідно Заяви позичальника № АN5YCC9FC30016
від 19 січня 2011 року, банк надає
позичальнику строковий кредит у сумі 20
000 грн. на строк 36 місяців, строк з 19
січня 2011 року по 18 січня 2014 року
включно, на споживчі цілі, включно у
розмірі 0,00 грн. на сплату страхового
платежу, зі сплатою за користування
кредитом відсотків у розмірі 0,01% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, одноразової винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 200 грн. та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 400 грн. в обмін на
зобов'язання позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в Заяві, Умовах та
правилах надання банківських послуг
строки. Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
починаючи з 10 по 15 число кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 956,60 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат, згідно з
Умовами. Дата останнього погашення
заборгованості має бути не пізнішою
ніж 18 січня 2014 року

Для виконання зобов'язань банк
відкриває позичальнику рахунок
6566 для зарахування коштів,
спрямованих на погашення
заборгованості по кредиту, відсотках,
винагороді та інших платежах.

Позичальник зобов'язується повернути
суму кредиту, відсотків, винагороди
відповідно до Заяви та Умов.

Позичальник доручає банку, без
додаткового узгодження, перерахувати
кредитні кошти в день надання кредиту:

в сумі 200 грн. на поточний рахунок №, в
ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК», МФО, ЗКПО з
призначенням платежу «Сплата
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту за
кредитно-заставним договором №
АN5YCC9FC30016 від 19 січня 2011 року».

Комісія за проведення розрахунків по
списанню та/або зарахуванню коштів,
внесених готівковим/безготівковим
шляхом на рахунки, зазначені
кредитно-заставним договором,
становить 0% від суми виданого кредиту.

В заяві позичальник своїм підписом
засвідчив, що він ознайомлений та
згодний із Умовами та правилами
надання банківських послуг, які були
надані йому у письмовій формі,
підтвердив факт надання йому повної
інформації про умови кредитування в
ПАТ «АКЦЕНТ -БАНК» (а також його
місцезнаходження), а саме: мету, для
якої кредит може бути витрачений; форми
його забезпечення; наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей; орієнтовну сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору (перелік усіх
витрат, пов'язаних з одержанням
кредиту, його обслуговуванням та
поверненням, зокрема, таких як
адміністративні витрати, витрати на
страхування, юридичне оформлення,
тощо); строк, на який кредит може бути
одержаний; варіанти повернення
кредиту, включаючи кількість платежів,
їх частоту та обсяги; можливість
дострокового повернення кредиту та
його умови; необхідність здійснення
оцінки майна, якщо така оцінка є
необхідною; ким вона здійснюється;
податковий режим сплати відсотків та
державні субсидії, на які позичальник
має право, і відомості про те, від кого
позичальник може одержати докладнішу
інформацію; переваги та недоліки
пропонованих схем кредитування.

Крім того, в заяві позичальника
зазначено, що згідно статей 212, 611, 651 ЦК
України, при порушенні позичальником
строків погашення заборгованості,
зазначених в цій Заяві, Умовах та
правилах понад 210 днів щодо зобов'язань,
строк яких не настав, сторони узгодили,
що терміном повернення кредиту
вважається 211 день з моменту виникнення
порушення. Заборгованість за кредитом,
починаючи з 211 дня, вважається
простроченою (а.с.8).

З наданих банком апеляційному суду
копій анкети-заяви позичальника про
приєднання до Умов та Правил надання
банківських послуг у А-Банку, довідки
про умови кредитування А-Банку та
сукупну вартість кредиту, підписаних
відповідачем 19 січня 2011 року,
вбачається, що він отримав кредитні
кошти на умовах такого кредитного
продукту, як Персональний кредит, а не
споживчий кредит фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт), на що
посилався банк в позовній заяві.

Своїм підписом в зазначених
документах відповідач як позичальник
підтвердив, що згоден з тим, що вказана
заява разом з Пам'яткою клієнта,
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
становить між ним та банком договір
про надання банківських послуг, він
ознайомився та згоден з Умовами і
Правилами надання банківських послуг,
а також Тарифами банку, які були
надані йому у письмовому вигляді,
сповіщений, що Умови та Правила
розміщені на офіційному сайті цього
банку, зобов'язався їх виконувати, а
також регулярно ознайомлюватись з їх
змінами на сайті банку, отримав один
примірник договору.

Згідно довідки про умови кредитування
А-Банку та сукупну вартість споживчого
кредиту сукупна вартість кредиту
складається з наступних складників:
вартість товару - 0 грн.; перший внесок -
0 грн.; строк кредиту - 36 місяців; сума
кредиту - 20 000 грн.; комісія за надання
кредиту (одноразово) - 1%; процентна
ставка за кредитом (річна)
нараховується на залишок суми кредиту
- 0,12%; комісія за розрахункове
обслуговування, щомісячно - 2%;
ефективна процентна ставка - 48,07%.

Крім того, відповідач як позичальник
отримав графік погашення кредиту за
вказаним договором, згідно якого сума
його платежів за один місяць в період з
10 по 15 число кожного місяця повинна
була складати 956,6 гр. в місяць, в тому
числі на погашення тіла кредиту,
процентів за користування кредитом, а
також суму комісії - 400 гр. (а.с. 108-110).

Згідно п. п. 2.12.3.2.5 Умов та Правил
надання банківських послуг, відповідач
доручив позивачу списувати із всіх
своїх поточних рахунків у валюті,
відмінної від валюти кредиту, при
наявності на них необхідної суми
коштів, не наданих у кредит, у межах сум,
які підлягають сплаті банку за заявою
та Умовами, при настанні строків
платежів (здійснювати договірне
списання). Списання коштів
здійснюються відповідно до
встановленого законодавством порядку.

Згідно п. п. 2.12.5.1, 2.12.5.5 Умов та Правил
надання банківських послуг, пози
чальник у разі несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом сплачує
банку пеню в розмірі 1,25% від суми
простроченої заборгованості за
кредитом за кожен день прострочення,
але не менше 1 грн. Строки позовної
давності за вимогами про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки, пені,
штрафів за даним договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Відповідно до п. п. 2.12.5.3 Умов та Правил
надання банківських послуг, при
порушенні позичальником термінів
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених договором,
більш ніж на 90 днів, він зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

Згідно з п. п. 2.12.6.2 Умов та Правил
надання банківських послуг, всі види
платежів (за винятком кредиту, пені,
штрафу, винагороди за проведення
додаткового моніторингу), що вносяться
позичальником за цими Умовами, є
процентами у розумінні ЦК України
(а.с.111-121).

Згідно наданого позивачем розрахунку,
внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором щодо своєчасного повернення
кредиту, сплати відсотків за
користування грошовими коштами та
комісії станом на 26 березня 2014 року
заборгованість ОСОБА_3 по кредитному
договору складає 27384,08 грн., яка
складається з: заборгованість за
кредитом - 5005,47 грн.; заборгованість за
відсотками - 2,68 грн.; заборгованість з
комісії - 3055,91 грн.; заборгованість по
пені - 17539,83 грн.; штраф (фіксована
частина) - 500 грн., штраф (відсоток від
суми заборгованості) - 1280,19 грн. (а.с.6-7).

Отже, з матеріалів справи вбачається,
що між сторонами виник спір, що
випливає з виконання умов кредитного
договору, укладеного між позивачем та
відповідачем, який має борг перед
банком.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч.1 ст. 1048 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Позикодавець має право на
отримання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором або законом.

Ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України
передбачають, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статі 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, відповідно до вказаних
положень процесуального закону, довів,
що відповідач має борг по сплаті
кредиту.

Факт отримання відповідачем кредиту в
сумі 20000 гр., з яких, відповідно до умов
договору, 200 гр. відраховано на сплату
одноразової винагороди,
підтверджується банківською
квитанцією від 19 січня 2011 року на суму
19800 гр.(а.с.55).

Доводи відповідача про те, що він не
має боргу за вказаним договором з
посиланням на роздруківку його
платежів, отриману з центру
обслуговування клієнтів банку, є
безпідставними, оскільки вказана
довідка лише містить інформацію про
факт рознесення здійснених ним
платежів по їх видах на час її видачі
(а. с. 78-85).

Таким чином, суд прийшов до
обгрунтованого висновку про наявність
у відповідача заборгованості перед
банком-позивачем та частково
задовольнив позов, зменшивши розмір
пені.

Відповідач не надав доказів тому, що
здійснені ним платежі не повністю
враховані банком чи розподілені на
різні види платежів з порушенням умов
кредитного договору.

Доводи відповідача про те, що банк
безпідставно стягував з нього 400 гр.
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту, який йому не
надавався, а тому з врахуванням цієї
обставини він є таким, що виконав
зобов'язання за кредитним договором,
не спростовують висновків суду.

Недійсність кредитного договору з цих
підстав не була предметом спору в
даній справі, а те, що відповідач вже
після ухвалення оскаржуваного рішення
суду звернувся з позовом до суду про
визнання недійсним кредитного
договору на підставі Закону України
«Про захист прав споживачів», в зв'язку
з чим просив у апеляційного суду
зупинити розгляд справи (а.с.101-105), не
позбавляє його можливості захистити
своє порушене, як він вважає, право
після розгляду вказаного позову
шляхом перегляду оскаржуваного
рішення. Підстави для зупинення
провадження в справі на стадії
апеляційного розгляду справи відсутні.

В той же час колегія суддів вважає
помилковими висновки суду про
стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 5% від суми заборгованості, в
яку включена і сума нарахованої банком
пені, що суперечить змісту Умов та
Правил надання банківських послуг, а
також нормам матеріального права.

Згідно п. п. 2.12.5.1, 2.12.5.3 Умов та Правил
надання банківських послуг, відповідач
за порушення термінів погашення
заборгованості по кредиту зобов'язаний
сплатити пеню в розмірі 1,25% від суми
простроченої заборгованості за
кредитом за кожен день прострочення,
але не менше 1 грн.; у разі порушення
відповідачем строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 90
днів, останній зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

З огляду на вказані положення закону і
Умов та Правил надання банківських
послуг, не передбачене нарахування
штрафу в процентному відношенні як
виду неустойки на суму заборгованості,
в яку включений інший вид неустойки -
пеня.

Стягуючи штраф в розмірі 5% від суми
заборгованості з врахуванням в ній
неустойки, суд таким чином в складі
цієї суми штрафу вдруге стягнув з
відповідача одну і ту саму суму
неустойки - ще раз стягнув 5% пені,
тобто застосував до відповідача
подвійну відповідальність.

Статтею 61 Конституції України
визначено, що ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Сума заборгованості, з якої слід
вирахувати 5% штрафу, який підлягає
стягненню з відповідача на підставі п.
2.12.5.3 Умов та Правил надання
банківських послуг (розділ 2.12 Умови та
правила надання продукту
«Персональний кредит»), складе:

5005,47 гр. (заборгованість за кредитом) +
2,68 гр. (заборгованість за процентами)
+3055,91 гр. (комісія) = 8064, 06 гр., а тому 5%
штрафу складе 8064, 06 гр., х 0,05= 403, 2 гр.

Загальна сума заборгованості, що
підлягає стягненню з відповідача,
складе: 5005,47 гр. + 2,68 гр. + 3055,91 гр. + 5000 гр. +
500 гр. + 403, 2 гр. = 13967,26 гр.

Таким чином, рішення суду в цій частині
не можна визнати законним і воно
підлягає зміні в частині визначення
суми штрафу - процентної складової, а в
зв'язку з цим - і загальної суми
заборгованості за кредитним договором
станом на 26 березня 2014 року, яка
підлягає стягненню з відповідача, а
також судових витрат.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд
апеляційної інстанції, не передаючи
справу на новий розгляд, змінює
рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Оскільки позов банку задоволено на 51 % (
13967, 26 гр. : 27384,08 гр.), з відповідача на
його користь підлягає стягненню
судовий збір, сплачений за звернення з
позовом до суду (а.с.2) в сумі 273, 84 гр. х 0,51
= 139,66 гр.

З банку на користь відповідача
підлягає стягненню судовий збір за
апеляційне оскарження рішення суду
(а.с. 73) в сумі 121, 8 гр. х 0,49 = 59, 68 гр.

Шляхом взаємного заліку на користь
банку з відповідача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 139,66 гр. - 59, 68 гр. = 79, 78
гр.

Згідно п. п. 3, 4 ч.1, ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню;
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 312-316 ЦПК
України, колегія суддів

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 06 серпня 2014 року в даній
справі змінити.

Позов публічного акціонерного
товариства «АКЦЕНТ - БАНК»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ -
БАНК», заборгованість за кредитним
договором №AN5YCC9FC30016 від 19 січня 2011
року станом на 26 березня 2014 року в сумі
13967,26 гр., в тому числі: заборгованість
за кредитом - 5005,47 гр., заборгованість за
процентами за користування кредитом -
2,68 гр., заборгованість за комісією - 3055,91
гр., пеня - 5000 гр., штраф (фіксована
частина - 500 гр., штраф (процентна
складова) - 403, 2 гр., а також судовий збір
в сумі 79, 78 гр.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -