Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/2454/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

10.11.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Єгорової
С.М.,

при секретарі - Лазаренко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 15
червня 2012 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012року ПАТ " Сведбанк "
звернулося до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що між АКБ «ТАС -
Комерцбанк», правонаступником якого є
ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір від 05.11.2007
року№030/11.07/71-408 К, відповідно до якого
ОСОБА_2 на умовах платності,
строковості та повернення, отримав
кредит у розмірі 70000 доларів США, зі
строком повернення до 04.11.2017 року.

Для забезпечення виконання
зобов'язання за укладеним договором, в
іпотеку була передана квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві приватної власності
відповідачу.

05.05.2011 року між сторонами було укладено
договір про внесення змін та доповнень
№ 1 до вищезазначеного кредитного
договору, відповідно до якого Банк
здійснив реструктуризацію кредиту,
визначивши строк користування
кредитом до 04 листопада 2022року.
Сторонами було визначено, що на час
укладення цього договору розмір
строкової заборгованості за кредитом
складав 70139,17 доларів США.,
заборгованість по процентах, по
комісії відсутня. Додатком № 2 до
договору сума щомісячного платежу
визначена у розмірі 508 доларів США.

Вказуючи на невиконання позичальником
зобов'язань щодо своєчасного погашення
кредиту, просив стягнути достроково
заборгованість за кредитним договором,
яка станом на 30.01.2012року становить 78667,83
доларів США, з яких: заборгованість за
кредитом - 70139,17 доларів США,
заборгованість за процентами - 4061,41
доларів США, пеня за несвоєчасне
погашення кредиту та процентів (за рік)
- 4467,25 доларів США. Загальна сума боргу
за курсом НБУ еквівалентно 628532,36грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 15
червня 2012 року позов задоволено
повністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 22 лютого 2013 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 15 червня 2012 року
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу,посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, якою проситьрішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду
Кіровоградської області від 20.06.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено у
повному обсязі.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 15 червня 2012 року
скасовано і ухвалено нове рішення,
яким відмовлено у задоволені позову
Публічного акціонерного товариства
«Сведбанк», правонаступником якого є
товариство з обмеженою
відповідальністю „Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 030/11.07/71-408 К від 05.11.2007року.

У липні 2013 року представник позивача
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, якою просив скасувати рішення
апеляційного суду, мотивуючи свої
вимоги тим, що судами порушенні норми
процесуального права та неправильно
застосовані норми матеріального права.

Судом касаційної інстанції було
встановлено, що 13.07.2013 року ОСОБА_2
помер, касаційне провадження було
зупинено до залучення до участі його
правонаступників (а.с. 71, 76, 77,80,81 том 2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04.06.2014 року
відновлено провадження по справі та
залучено до участі у справі
правонаступників ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.(а.с. 85-86 том 2).

09.07.2014 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційну скаргу ТОВ «Кредитні
ініціативи» задоволено частково.
Скасовано рішення Апеляційного суду
Кіровоградської області від 20.06.2013 року
та направлено справу на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції (а.с. 113-116
том 2).

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
статті 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Вищезазначені договори, укладені між
позивачем і відповідачем мають
зобов'язальний характер, у зв'язку з
чим, згідно ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідно до
вищезазначених укладених договорів,
відповідачем зобов'язання належним
чином не виконувалося.

Даний факт підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитом, де вказано, що з червня по
серпень 2011 року, позичальником не
сплачувалися щомісячні платежі і
виникла заборгованість, яка у
подальшому не була сплачена (а.с. 144 том
2).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
визнала невиконання зобов'язання у
зазначений період та наявність
заборгованість, яка виникла у
результаті цього.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно
до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу, тому саме з
червня 2011 року у позивача виникає право
пред'явлення вищезазначеної вимоги
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

Отже, висновок суду першої інстанції
про те, що відповідачем у встановлені
договором строки невиконані взяті на
себе зобов'язання і це є підставою для
дострокового повернення позики, є
правильним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги
не вбачається порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити та
залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 15 червня
2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: