Справа № 209/4379/14-ц
Провадження № 2/209/1608/14
УХВАЛА

11 вересня 2014 року
м.
Дніпродзержинськ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області ОСОБА_1, розглянувши матеріали
заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
борговими розписками, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просить:
стягнути на його користь з відповідача
ОСОБА_3 : 28400 грн. - суму основного боргу;
1821,20 грн. - індекс інфляції; 333,14 грн. - 3%
річних; 2500 грн. - моральної шкоди; 1200 грн.
- витрат на правову допомогу; 330,54 грн.
судового збору.

Одночасно, з позовною заявою ОСОБА_2
подано заяву про забезпечення позову, в
якій позивач просить вжити заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на 1/4 частку квартири, яка
розташована за адресою:
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, пр. Др.Народів, 77-39, що
належить на праві спільної часткової
власності відповідачу ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України,
позов забезпечується: накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб; забороною
вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 4
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику
застосування судами цивільного
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Вивчивши матеріали заяви, та
встановивши, що заявником у заяві не
вказана вартість нерухомого майна, що
належить боржнику, не обґрунтована
необхідність забезпечення позову, не
зазначені докази які б свідчили про
утруднення чи неможливість виконання
рішення суду, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за борговими
розписками.

Ухвала суду може бути оскаржена в
5-денний строк з дня її проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Дніпропетровської області, у разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
Байбара Г.А.