Справа № 646/5790/14-ц
№ производства 2/646/1156/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2014 року Червонозаводський
районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель В.А.

при секретарі - Бікасовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи Сектор
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Червонозаводського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області, Комісія з питань захисту прав
дитини Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про усунення перешкод у
здійсненні права власності,

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду, посилаючись на те,
що їм за правом власності належить 66/100
частин та 68/300 частин житлового будинку
по АДРЕСА_1, де вони постійно проживають
та постійно зареєстровані. Крім них, у
будинку зареєстровані, але тривалий
час не проживають відповідачі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
які у добровільному порядку залишили
будинок та мешкають за іншою адресою. У
будинку нема майна відповідачів,
спальних місць, особистих речей, вони
не приймають участі в утриманні
будинку, сплаті обов'язкових платежів.
У добровільному порядку припинити
реєстрацію у спірному будинку
відповідачі не бажають, своє місце
проживання приховують, бо вже кілька
років знаходяться у розшуку за
невиконання численних кредитних
зобов'язань. Позивачі вважають, що
реєстрація відповідачів у будинку
порушує їхні права власників, вони не
мають можливості в повній мірі
реалізувати своє право на житло, а тому
мають право вимагати усунення перешкод
у здійсненні цих прав. Тому позивачі
просили усунути перешкоди у здійсненні
ними права власності на житловий
будинок з надвірними будівлям и
АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 такими, що втратили
право користування житловою площею у
цьому будинку, а також зобов'язати
сектор ГІРФО Червонозаводського РВ
зняти вказаних осіб з реєстраційного
обліку в цьому будинку.

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник
адвокат ОСОБА_8 позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та надали
аналогічні пояснення. Додатково
позивачі пояснили, що сім»я
відповідачів ОСОБА_3 проживала в
спірному будинку, однак після
розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 2006
році добровільно залишили спірний
житловий будинок, оскільки кожний з
них створив нову сім»ю і вони змінили
місце свого постійного проживання. В
будинку залишився проживати на той час
їх неповнолітній син ОСОБА_5 разом із
своєю бабусею ОСОБА_6, яка доглядала та
утримувала його. Після смерті ОСОБА_6
відповідач ОСОБА_5 деякий час ще жив в
будинку, але у 2012 році також
добровільно залишив його, забрав усі
свої особисті речі та речі своїх
батьків, які залишися в будинку, та
виїхав. Також позивачі пояснили, що
право відповідачів на проживання в
будинку не порушували і вони з питанням
щодо можливості проживання в будинку
до них не зверталися. Також позивачі
пояснили, що ними після смерті ОСОБА_6
здійснювалися капітальні ремонтні
роботи по підтриманню будинку у
належному технічному стані.
Відповідачі будинком не цікавляться,
ніяких технічних робіт в ньому не
проводять, обов'язкових платежів не
сплачують.

Відповідач ОСОБА_4 проти
задоволення позову заперечувала та
пояснила судові, що постійно проживала
в спірному будинку до 2011 року, після
чого створила нову сім»ю та переїхала
разом із чоловіком у орендоване житло,
але її син ОСОБА_5 залишився проживати в
будинку разом із своєю бабусею. Також
відповідач пояснила, що постійно
надавала матеріальну допомогу ОСОБА_6
та своєму синові, забезпечувала їх
продуктами харчування, за проханням
ОСОБА_6 здійснювала в будинку ремонтні
роботи. ОСОБА_5 у 2012 році був вимушений
позивачами залиши спірний будинок та
поселитися проживати разом із ОСОБА_4
Після того, як вона залишила будинок, в
ньому залишилися усі її речі, в тому
числі меблі, побутова техніка, посуд,
які їй не повертають позивачі. Крім
того, відповідач ОСОБА_4 пояснила, що з
приводу вселення в будинок вона нікуди
не зверталася. В судовому засіданні 04
листопада 2014 року відповідач пояснила,
що спільне проживання її сім»ї з
позивачами в одному будинку вважає
неможливим, тому рішення по справі
покладала на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явились з
невідомих суду причин, про день та час
слухання справи повідомлені належним
чином, про причини неявки до судового
засідання не повідомили.

Представник третьої особи
Сектора громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області до
судового засідання не з'явився з
невідомих суду причин, про слухання
справи повідомлений своєчасно,
належним чином, про причину неявки суд
не сповістив.

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей
Червонозаводського району Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради в судове
засідання не з»явився, подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, рішення покладав на
розсуд суду з урахуванням інтересів
малолітнього ОСОБА_7, 2010 року
народження.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, свідків, дослідивши матеріали
справи, вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні житловий будинок із
надвірними будівлями, розташований у
АДРЕСА_1, належить за правом власності
позивачу ОСОБА_1, - 66/100 частин, на
підставі рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 23.10.2009
року, та ОСОБА_2 - 34/300 частини на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 11.06.2012
року Першою ХДНК, р.№1-1419; 34/300 частини
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 11.06.2012
року Першою ХДНК, р.№1-1422; 34/300 частини
житлового будинку не оформлені після
спадкодавця ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.17-20).

Як вбачається з довідки вуличного
комітету № 6, будинкової книги та
громадянських паспортів позивачів,
ОСОБА_1 постійно проживає та
зареєстрована з 22.08.1986 року у
зазначеному житловому будинку, у її
володінні знаходиться квартира за № 2;
ОСОБА_2 народилась у спадковому
будинку, має у ньому постійну
реєстрацію з 02.03.2005 року, у її володінні
знаходиться квартира № 1 ( а.с. 8-10, 12-13,26).

Згідно повідомленню
Червонозаводського РВ у м. Харкові ГУ
ДМС України в Харківській області від
28.03.2013 року та за даними будинкової
книги у спірному будинку також
зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 з
10.05.1988 року, ОСОБА_4 - з 19.12.1997 року,
ОСОБА_5 - з 17.07.2009 року, а також ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.12-13).

Як вбачається з актів від 27.09.2012
року та 29.11.2012 року, підписаних особами,
які проживають по АДРЕСА_1, та
посвідчених головою вуличного
комітету № 6, колишнє подружжя ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не проживають у спірному
будинку з 2006 року, ОСОБА_5 не проживає в
будинку та ОСОБА_7 також в будинку не
проживають ( а. с. 101-102).

Свідок ОСОБА_10 пояснила судові, що
після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 виїхали з будинку, їх син ОСОБА_5
залишився проживати із бабусею, коли
вона померла він ще деякий час жив в
будинку, а потім виїхав з нього. Вказані
особи будинком ніколи не цікавилися, не
з»являлися в ньому. ОСОБА_4 ніколи не
виявляла бажання поселитися в будинку,
тільки після того, як вона дізналася
про звернення позивачів до суду, вона
заявила, що також бажає поселитися в
будинку. Ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_5 з таким
заявами до позивачів ніколи не
зверталися.

Свідок ОСОБА_11 пояснив судові, що
протягом останніх 4-5 років знає сім»ю
ОСОБА_3, часто буває у них в будинку.
Крім позивачів, членів їх сімей в
будинку ніхто не проживає. Кілька років
тому в будинку проживала жінка
похилого віку - свекруха позивачки
ОСОБА_1 Відповідачів в будинку він
ніколи не бачив. Позивачі займаються в
будинку ремонтними роботи, сплачують
комунальні платежі.

Свідок ОСОБА_13 пояснила судові,
що протягом довгого часу знайома з
ОСОБА_4, яка проживала разом із першим
чоловіком та сином у спірному будинку
після розірвання шлюбу вона залишила
проживати в будинку, а коли
познайомилася із другим чоловіком,
виїхала з будинку, коли це було свідок
не пам'ятає, однак не менше чотирьох
років тому. ОСОБА_5 залишився проживати
в будинку, а потім також виїхав з
будинку. Також свідок пояснила, що
приблизно 4 роки тому вона за проханням
ОСОБА_4 приїздила до спірного будинку,
щоб забрати її особисті речі, однак
ОСОБА_3 не віддали їх, між ними стався
конфлікт. Крім того, ОСОБА_13 пояснила,
що коли народився ОСОБА_7, відповідач
вже не проживала в спірному будинку.

Згідно ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом встановлено, що
реєстрація відповідачів за адресою
будинку перешкоджає позивачам
належним чином користуватися та
розпоряджатися своєю власністю,
оскільки відповідачі у спірному
будинку не проживають та у
добровільному порядку не припиняють
свою реєстрацію у будинку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

При розгляді цього спору судом
встановлено, що позивачі, як власники
житлового будинку не можуть в повній
мірі реалізувати своє право власності,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю, тому що в ній до
теперішнього часу зареєстровані
відповідачі, які з 2010 року фактично у
будинку не проживають, спірне житло
відповідачі залишили добровільно,
права відповідачів на проживання в
будинку позивачами не порушувалися.
Неповнолітній ОСОБА_7, 2010 року
народження, з моменту народження у
будинку не проживав, що підтвердила в
судовому засіданні відповідач ОСОБА_4,
яка також на той час в спірному будинку
вже не проживала, тому право на
проживання у цьому будинку у
малолітньої дитини нема.

З наданих судові матеріалів
Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області вбачається, що
протягом 2011-2012 років ОСОБА_4 зверталася
із заявами про те, що позивачі не
повертають належні їй речі, за
результатами проведених працівниками
міліції перевірок виносилися
постанови про відмову в порушенні
кримінальних справ за ст. 296 КК України.
Вказані матеріали не містять заяв
ОСОБА_4 про порушення її права на
проживання в спірному будинку. Також в
судовому засіданні відповідач ОСОБА_4
пояснила судові, що на момент першого
звертання до Червонозаводського РВ у
липні 2011 року вона в спірному будинку
вже не проживала.

Свою реєстрацію в спірному будинку
відповідачі своєчасно не припинили,
але за чотири роки не зробили ніяких
дій по вселенню та відновленню своїх
житлових прав у спірному будинку, що
також підтвердила відповідач ОСОБА_4 в
судовому засіданні. Відповідачі не є
членами сім»ї позивачів - власників
будинків. Тому суд вважає необхідним
усунути перешкоди в користуванні
позивачами належною власністю та
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловою
площею в спірному будинку.

При цьому з пояснень відповідача
ОСОБА_4 вбачається, що вона вважає, що у
спірному будинку є її речі, які
утримуються позивачами, останні такий
факт категорично заперечували, надавши
розписку ОСОБА_5 про те, що він у серпні
2012 року вивіз всі речі своєї сім із
спірного будинку. Тому суд вважає, що у
разі наявності спору щодо повернення
майна, ОСОБА_4 не позбавлена права
звернутися до суду із відповідним
позовом на загальних підставах.

Позовні вимоги позивачів щодо
зобов'язання сектора ГІРФО
Червонозаводського РВ зняти з
реєстраційного обліку відповідачів
задоволенню не підлягають, оскільки
такі вимоги пред'явлені до третьої
особи, на яку за законом не можуть
покладатися певні зобов'язання та вона
не може нести відповідальність за їх
виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.10, 60,212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 3, 15,
16, 316, 317, 321, 383, 386, 391 ЦК України, с у д

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні права
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 на житловий
будинок із надвірними будівлями,
розташований у АДРЕСА_1 та визнати
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили
право користування житловою площею у
зазначеному будинку.

У задоволенні вимог про зобов»язання
СГІРФО Червонозаводського РО ХМУ
ГУМВСУ в Харківській області зняти
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 з
реєстраційного обліку -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя

В.А.Журавель