РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21.01.2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Кабанячий Ю.В.

при секретарі Тоцькій К.О.

розглянувши у відкритому засіданні в
м. Бориспіль, Київської області
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м.Києві, Відділ державної виконавчої
служби Дарницького управління юстиції
у м.Києві, Відділ державної виконавчої
служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області, третя особи без
самостійних вимог ОСОБА_1,Відкрите
акціонерне товариство Комерційний
Банк «Старокиївський Банк», Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк», Публічне акціонерне товариство

«Кредитпромбанк» про звільнення
нерухомого майна з-під арешту,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, який в ході розгляду уточнив,
яким просить звільнити з-під арешту,
накладеного 15.09.2011 року постановою про
відкриття виконавчого провадження ВП
28723071 відділу державної виконавчої
служби Дарницького районного
управління юстиції у м.Києві нерухоме
майно: земельну ділянку площею 0,1517 га,
що знаходиться за адресою:
Бориспільський р-н., Вишеньківська
сільська рада, с.Вишеньки, кадастровий
номер земельної ділянки - :04:004:0363,
земельну ділянку площею 0,1500 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:002:0793 та
земельну ділянку площею 0,1500 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:004:0394.

В обґрунтування своїх вимог заначає, що
04 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ«ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк», процесуальним
правонаступником якого, в свою чергу є
ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був
укладений Кредитний договір № ML-001/110/2007
та 25 жовтня 2007 року між тими ж
сторонами було укладено інший
Кредитний договір № ML-001/123/2007.

В забезпечення виконання зобов`язань
за Кредитними договороми 1 та 2, між
Позичальником та Банком були укладені
договори іпотеки, зокрема: №PCL- 001/110/2007/1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 04.10.2007 р., відповідно до
якого Позичальником було передано в
іпотеку земельну ділянку площею 0,1517 га,
що знаходиться за адресою:
Бориспільський р-н., Вишеньківська
сільська рада, с.Вишеньки, кадастровий
номер земельної ділянки - :04:004:0363;
№PCL- 001/110/2007/2, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 04.10.2007 р.,
відповідно до якого Позичальником було
передано в іпотеку земельну ділянку
площею 0,1500 га, що знаходиться за
адресою: Бориспільський р-н.,
Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:002:0793 та
№PCL-001/123/2007, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 25.10.2007,
відповідно до якого Позичальником було
передано в іпотеку земельну ділянку
площею 0,1500 га., що знаходиться за
адресою: Бориспільський р-н.,
Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:004:0394.

Позивачу стало відомо, що державним
виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у
м.Києві були винесені постанови про
відкриття виконавчого провадження,
яким накладено арешт на все майно
Боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону
на його відчуження, в тому числі і на
нерухоме майно (п.п. 4, 5 постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
28723071).

На цей час зобов'язання за кредитним
договором Позичальником не
виконуються, кредит не погашено.
Позивач за погодженням з Позичальником
має намір скористатись своїм правом на
реалізацію предметів іпотеки
(земельних ділянок) у позасудовому
порядку. Проте, внаслідок арештів
Державної виконавчої служби Позивач
позбавлений можливості реалізувати
своє право іпотекодержателя відносно
продажу іпотечного майна з метою
погашення заборгованості за
кредитними договорами.

Позивач вважає, що арешт та заборона на
відчуження майна, що перебуває у нього
в іпотеці порушують його право на
звернення стягнення на предмет іпотеки
з метою погашення заборгованості за
Кредитними договорами №№ 1,2.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, проте направив
письмову заяву в якій просить
розглядати справу за її відсутності.
Проти ухвалення заочного рішення не
заперечує.

До канцелярії суду подано заяву від
імені старшого державного виконавця
ВДВС Бориспільського МРУЮ,
відповідача-3, ОСОБА_4, але до заяви не
подано відповідного доручення про
представлення інтересів в суді, тому
суд не приймає до уваги вказану заяву.
Про час та місце розгляду справи ВДВС
Бориспільського МРУЮ повідомлена
належним чином.

Відповідач ПАТ «Універсал Банк» в
судове засідання свого представника не
направив, проте до канцелярії суду
надав письмове заперечення, відповідно
до якого вважає, що позивачем не
доведено порушення його прав як
Іпотекодержателя та не доведено, що
вартість предметів іпотеки нижче
розміру заборгованості ОСОБА_1 перед
позивачем, з посиланням на
ст.ст.11,25,43,54,57 Закон України «Про
виконавче провадження».

Інший відповідач та треті особи, кожен
окремо, повідомлені про час та місце
розгляду вказаної справи, але своїх
представників не направили. Думку щодо
позову не висловили. Тому, у
відповідності до ст. 169 п.4 ЦПК України,
суд вирішує справу на підставі наявних
в ній даних та доказів в порядку
заочного провадження, відповідно до
ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки
представник позивача проти такого
порядку не заперечував. Фіксація
судового процесу в даному випадку не
проводиться, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Суд дослідив, оцінив та проаналізував
всі зібрані у справі докази у їх
сукупності і дійшов висновку, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню
в повному обсязі виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року
між ОСОБА_1 та ЗАТ«ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», процесуальним правонаступником
якого, в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», був укладений Кредитний
договір № ML-001/110/2007 та 25 жовтня 2007 року
між тими ж сторонами було укладено
інший Кредитний договір № ML-001/123/2007,
предметом яких являються земельні
ділянки: площею 0,1517 га, що знаходиться
за адресою: Бориспільський р-н,
Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:004:0363;
земельна ділянка площею 0,1500 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:002:0793 та
земельна ділянка площею 0,1500 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:004:0394 (8-12,
13-17,18-23).

15.09.2011 р. головним державним виконавцем
Відділ державної виконавчої служби
Дарницького управління юстиції у
м.Києві, була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження,
відповідно до п.4 якої, було накладено
арешт на все майно в межах суми, що
належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.58-59).

Відповідно до п.2, ч. 1, ст. 1 Закону
України «Про іпотеку» встановлено, що
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов`язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому Законом України
«Про іпотеку».

У відповідності до положень ст. 3
Закону, пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно, виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації. Дана позиція також
викладена в ст.12 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України
«Про виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Частиною 1 ст.54 Закону встановлено, що
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

За нормами ч.3 ст.54 Закону, для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернене у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателя.

В своїх вимогах позивач зазначає, що
кредитні правовідносини з третьою
сособою ОСОБА_1 не припинені.

За правилами, запровадженими ст.1050 та
ч.2 ст.1054 ЦК України, на позичальника
покладається обов'язок повертати
кредит та сплачувати проценти у
розмірі та на умовах, встановлених
договором.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимог, якщо
інше не встановлено договором. Тому на
даний час ставити питання про
невідповідність предмета застави
розміру заборгованості боржника є
недоцільним, так як має інший предмет
розгляду.

Частина 4 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» вказує, що про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які є не
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз`яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставного майна.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
серпня 1996 року (з наступними змінами)
«Про судову практику в справах про
виключення майна з акту опису», за
правилами, встановленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису
(звільнення з-під арешту),
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Пунктом 2.1 Положення про Єдиний реєстр
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, затверджений наказом
Міністерства юстиції України від 09.06.1999
року № 31/5 передбачено внесення до
Реєстру заборон відомостей про
накладення (зняття) заборони та арештів
на об'єкти нерухомого майна на підставі
заяв про реєстрацію (вилучення)
обтяження об'єкта нерухомого майна, що
подаються, зокрема, судами (крім
третейський судів) і слідчими органами
у зв'язку з накладенням ними арешту на
об'єкти нерухомого майна (звільнення
з-під арешту).

Розділом 5 Закону України «Про іпотеку»
передбачено виключний перелік
способів задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Таким чином, в силу укладеного між
позивачем та третьою особою ОСОБА_1
договору іпотеки та зареєстрованого на
підставі цього договору обтяження,
позивач має пріоритетне право
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в тому числі і в позасудовому
порядку, перед іншими кредиторами
позичальника, так як норми цивільного
законодавства та законодавства щодо
предмету іпотеки мають приюдиційну
правому норму та позицію, перед
виконавчим правом державного
службовця.

Задоволення вказаних позовних вимог
жодним чином не порушить права та
законні інтереси як відповідачів так і
третіх осіб, так як з-під арешту буде
знято лише нерухоме майно, яке є
предметом іпотеки, а не все майно, яке
належить ОСОБА_1 на праві власності.

Враховуючи те, що предмет іпотеки
знаходиться на території
Бориспільського р-ну, правила
підсудності, відповідно до ст. 114 ЦПК
України, не порушені.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі доказів
сторін. Позивач в позові не ставить
вимогу щодо стягнення судового збору, а
тому суд не приймає рішення щодо його
повернення.

З урахуванням наведеного, на підставі
ст.ст.10, 11,60, 61, 88, 114, 212-215, 218, 224-225 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м.Києві, Відділ
державної виконавчої служби
Дарницького управління юстиції у
м.Києві, Відділ державної виконавчої
служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області, третя особи без
самостійних вимог ОСОБА_1, Відкрите
акціонерне товариство Комерційний
Банк «Старокиївський Банк», Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк», Публічне акціонерне товариство

«Кредитпромбанк» про звільнення
нерухомого майна з-під арешту,
задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
15.09.2011 року постановою про відкриття
виконавчого провадження ВП 28723071
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві нерухоме майно:
земельну ділянку площею 0,1517 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:004:0363,
земельну ділянку площею 0,1500 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:002:0793 та
земельну ділянку площею 0,1500 га., що
знаходиться за адресою: Бориспільський
р-н., Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки, кадастровий номер
земельної ділянки - :04:004:0394.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в загальному
порядку: до апеляційного суду шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з часу оголошення заочного
рішення.

Відповідач має право подати лише заяву
про перегляд заочного рішення в суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
отримання копії заочного рішення. У
разі відмови у задоволенні цієї заяви
відповідач набуває право оскаржити
заочне рішення в апеляційний суд у
загальному порядку.

Суддя

Ю.В.Кабанячий