АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/311/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3430/14
Головуючий у 1-й інстанції Волювач О. В.
Доповідач Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк"

на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19 вересня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" до Першої Одеської
державної нотаріальної контори,
Слідчого управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області,
прокуратури Полтавської області,
ОСОБА_1 про звільнення майна з-під
арешту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк» звернулося до суду з
вказаним позовом, в обґрунтування
якого посилається на те, що 27 березня 2008
року між ним та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 441 К-СМП про
надання кредиту в сумі 2 006 000 грн. з
терміном повернення до 25 березня 2016
року.

У забезпечення виконання кредитних
зобов'язань 27 березня 2008 року між
банком та ОСОБА_1 було укладено договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Лубенського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, згідно з
яким в іпотеку банку передано шпиталь
зі складом загальною площею 617,6 кв. м,
розташований по АДРЕСА_1 та належний
йому на підставі договору
купівлі-продажу ВЕА № 293455.

Рішенням Лубенського
міськрайонного суду від 02.02.1010 року та
рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 08.04.2010 року
були задоволені позовні вимоги АБ
«Укргазбанк» до ОСОБА_1, стягнуто
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором та звернуто
стягнення на предмет іпотеки.

Постановою ВДВС Лубенського МРУЮ
ВП №20431798 від 20.07.2010 року відкрито
виконавче провадження на виконання
вказаного рішення суду, здійснено опис
та арешт нерухомого майна.

Однак, відділ державної
виконавчої служби не може здійснити
реалізацію предмета іпотеки та
виконати рішення суду, оскільки
виявилося, що першою Одеською
державною нотаріальною конторою 29.12.2008
року, слідчим управлінням ГУМВС
України в Одеській області 10.03.2009 року,
прокуратурою Полтавської області
04.09.2009 року були накладені арешти
нерухомого майна, яке є предметом
іпотеки, внаслідок чого АБ
«Укргазбанк» обмежений у праві на його
реалізацію. Вказувало, що його вимоги
на спірне майно мають вищий пріоритет,
оскільки іпотека ПАТ АБ «Укргазбанк»
зареєстрована раніше, ніж обтяження
відповідачів, тому просило звільнити
вказане майно з-під арешту.

Рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 19 вересня 2014 року в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк» просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову.
Посилається на те, що при ухваленні
рішення судом неповно з'ясовані
обставини, які мають суттєве значення
для правильного вирішення справи,
порушено норми матеріального права,
зокрема вказує, що і власник і
іпотекодержатель, яким звернуто
стягнення на предмет іпотеки, мають
право розпоряджатися майном,
реалізувавши його з метою отримання
вартості майна грошовими коштами.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи в межах заявлених вимог та
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 02 лютого 2010 року та
рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 08 квітня 2010
року позовні вимоги ПАТ АБ
«Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4
задоволено. Стягнуто заборгованість за
кредитним договором від 27 березня 2008
року № 441 К-СМП на загальну суму 2 178 836,19
грн. та звернуто стягнення на предмет
іпотеки - належну ОСОБА_1 нежитлову
будівлю - шпиталь зі складом загальною
площею 617,6 кв. м по АДРЕСА_1 (а.с.14 -16).

На виконання рішення суду постановою
ВДВС Лубенського МРУЮ від 20 липня 2010
року ВП № 20431798 відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, виданого 08 квітня 2010
року, на підставі вказаного рішення
апеляційного суду Полтавської області
про звернення стягнення на нерухоме
майно, що є предметом іпотеки, а саме:
належну ОСОБА_1 нежитлову будівлю -
шпиталь зі складом загальною площею 617,6
кв. м по АДРЕСА_1 (а.с.17).

02 вересня 2010 року державним виконавцем
ВДВС Лубенського МРУЮ складено акт
опису і арешту майна, зокрема належної
ОСОБА_1 зазначеної вище нежитлової
будівлі (а.с.18-19).

Судом встановлено, що на даний час
відділ державної виконавчої служби
Лубенського МРУЮ не може здійснити
реалізацію предмета іпотеки та
виконати тим самим рішення суду,
оскільки згідно з витягом з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 27 січня 2011 року №
30126038 на спірне майно накладено арешти:
Першою Одеською державною
нотаріальною конторою, зареєстрований
29 грудня 2008 року о 14:53 год. за № 8341409,
Слідчим управлінням ГУМВС України в
Одеській області, зареєстрований 10
березня 2009 року о 15:45 год. за № 8529798, та
прокуратурою Полтавської області,
зареєстрований 04 вересня 2009 року о 16:47
год. за № 9026561 (а.с.20-24).

Вказані арешти на спірне майно були
накладені з метою забезпечення
цивільних позовів потерпілих.

Наразі, на розгляді Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області перебуває кримінальне
провадження, в межах якого були
накладені вказані арешти спірного
майна, що підтверджується постановою
суду від 03 червня 2013 року про прийняття
кримінальної справи до провадження.

Також, місцевим судом встановлено на
підставі витребуваної цивільної
справи №539/1886/13-ц, що ПАТ АБ
«Укргазбанк» вже звертався з
аналогічною позовною заявою в травні
2013 року. За результатами розгляду було
винесено ухвалу апеляційним судом
Полтавської області від 11.11.2013 року,
якою було скасовано рішення
Лубенського міськрайонного суду від 10
жовтня 2013 року про звільнення предмета
іпотеки з-під арешту. При цьому суд
апеляційної інстанції закрив
провадження по справі, дійшовши
висновку, що спір підвідомчий
господарському суду. Вказане рішення
суду апеляційної інстанції не було
оскаржено, набрало законної сили
(а.с.47-48).

Оскільки позивачем заявлено
цивільно-правову вимогу про виключення
майна з-під арешту, при цьому, серед
інших, притягнуто в якості відповідача
фізичну особу - боржника ОСОБА_1,
правомірність накладення арешту в
рамках кримінального провадження
позивач не заперечував, свої вимоги
обґрунтовував пріоритетним правом на
задоволення вимог до боржника за
рахунок предмета іпотеки, тому
місцевий суд вірно дійшов висновку, що
спір має цивільно-правовий характер, а
відтак вважав недоречними твердження
представника прокуратури про
необхідність розгляду питання про
зняття арешту в межах кримінального
провадження.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позову, місцевий суд виходив з того, що
власником спірного нерухомого майна є
ОСОБА_1, а вимога ПАТ АБ «Укргазбанк»
ґрунтується не на праві власності, а на
праві іпотекодержателя, тобто, в даному
випадку у позивача відсутні відповідні
правові підстави для звернення з
вимогою про звільнення майна з-під
арешту, оскільки дане майно йому не
належить.

Такий висновок місцевого суду
узгоджується з правовою позицією,
викладеною у Постанові Верховного Суду
України від 15 травня 2013 року у справі №
6-26цс 13, яка є обов'язковою для судів при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин
(ч. 2 ст. 214 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року
№ 6 «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Водночас суд першої інстанції стосовно
посилання позивача на наявність у
нього, як у іпотекодержателя,
пріоритетного права на задоволення
вимог до боржника за рахунок предмета
іпотеки, вірно зазначив, що черговість
задоволення вимог стягувачів
регламентована ч.7 ст.3 ЗУ «Про іпотеку»
та ст.44 ЗУ «Про виконавче провадження».
Заявлена позивачем вимога стосується
питань здійснення виконавчого
провадження, і не може бути підставою
для скасування арешту майна,
накладеного в порядку забезпечення
кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З урахуванням викладеного, враховуючи
недоведеність позивачем на момент
розгляду справи місцевим судом підстав
позову, насамперед права власності за
ним на спірне майно, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні його вимог.

Крім того, у випадках, коли арешт майна
проводиться для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави, як відповідач до
участі у справі у встановленому
законом порядку також залучаються
відповідні територіальні органи
Міністерства доходів і зборів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Оскільки позивач з клопотанням про
залучення до участі у справі
територіального органу Міністерства
доходів і зборів України не звертався,
а позовні вимоги є безпідставними,
незалучення такого органу в якості
відповідача з ініціативи суду на
законність оскаржуваного рішення не
впливає.

В свою чергу, доводи апеляційної
скарги, не спростовують висновків суду
та не підтверджують належними доказами
їх неправомірність.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їм належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19 вересня
2014 року судовою колегією не
встановлено.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1
ст. 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку "Укргазбанк" - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
Панченко О.О.

Судді: /підпис/Обідіна О.І.
/підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області
______________ Панченко О.О.