Номер провадження: 22-ц/785/7361/14
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа -
сьома Одеська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 09 квітня 2014 року,

встановила:

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 09.10.14 р. у задоволенні
вищезазначеного позову ОСОБА_4
відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Посилається на те,
що рішення ухвалено при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

Відповідачі письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надали.
Відповідачка ОСОБА_6 в судовому
засіданні вважала необхідним
апеляційну скаргу відхилити, рішення
залишити без змін. Посилалася на те, що
ОСОБА_4 було відомо про смерть тітки,
яка залишила спірну квартиру її
батькам.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що
необізнаність позивачки про смерть
тітки та наявність спадкового майна,
погані стосунки з братом - ОСОБА_8 не є
поважними причинами пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини (а. с. 130 - 134).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів, дійшов правильного
висновку про відмову в задоволенні
позову. Судом правильно встановлено
відсутність підстав для задоволення
позову. Висновки суду відповідають
обставинам справи, вимогам діючого
законодавства України (ст. 1272 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК
України). Доводи апелянта про
порушення судом вимог ст. 1272 ЦК України,
ст. ст. 59, 176, 177 ЦПК України, наявність на
її думку поважних причин пропуску
строку для прийняття спадщин не
спростовують висновків суду, є
неспроможними.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Висновки суду першої інстанції
зроблені, відповідні правовідносини
між сторонами встановлені на підставі
наявних у справі і наданих сторонами
доказів.

Судом правильно встановлено
існування між сторонами спадкових
правовідносин.

За правилами, передбаченими ч. 3 ст. 1272
ЦК України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.08 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування», особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. У
резолютивній частині рішення суд
повинен вказати відповідно певний
період часу з моменту набрання судовим
рішення законної сили, протягом якого
спадкоємець може подати заяву про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що тітка
позивачки - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
(а. с. 58). 27.07.13 р. ОСОБА_4 звернулася до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини. Листом сьомої Одеської
державної нотаріальної контори від
30.07.13 р, (а. с. 87) ОСОБА_4 була повідомлена
про те, що вона пропустила
шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини, необхідність
звернення до суду для визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

За вищевказаних обставин суд першої
інстанції правильно відмовив в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, оскільки судова
практика виходить з того, що причини
пропуску цього строку повинні бути
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення дій з
прийняття спадщини (п. 24 вищезазначеної
постанови Пленуму Верховного Суду
України, п. 2 інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 р. «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування»). Доказів щодо поважності
(тривала хвороба, інше) причин пропуску
строку для прийняття спадщини
матеріали справи не містять.
Необізнаність позивачки про смерть
тітки та наявність спадкового майна
поважними причинами пропуску строку
для прийняття спадщини не є. Крім того,
колегія суддів приймає до уваги, що
доводи позивачки про те, що її не
сповіщали про смерть тітки
спростовуються поясненнями свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги не є суттєвими та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ураховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, достатності та
взаємного зв'язку в їх сукупності. Суд
першої інстанції правильно визначив
характер спірних правовідносин, вірно
застосував норми матеріального права
та дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.
Рішення суду є справедливим, законним
та обґрунтованим, підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 09 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко