Справа № 523/5735/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р. Суворовський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Другого Суворовського ВДВС
Одеського МУЮ, третя особа ПАТ КБ
«Надра» про визнання права власності,
зняття арешту, -

встановив:

ОСОБА_1, звернувся до суду із зазначеним
позовом та просив визнати за ним право
власності на автомобіль КАМАЗ р/н
НОМЕР_1 та зняти арешт з зазначеного
транспортного засобу. В обґрунтування
вимог, посилається на те, що 17.04.2008 року
він виплатив відповідачеві обумовлену
вартість автомобіля в розмірі 50 000 грн,
про що відповідач ОСОБА_2, особисто
написав розписку, крім того, відповідач
передав йому, автомобіль, ключі,
технічний паспорт про що було складено
відповідний акт від 14.04.2008р., та видав
довіреність. Співробітниками ДАІ
транспортний засіб було затримано та
передано ПАТ КБ «Надра», який здійснює
зберігання автомобіля на стоянці за
адресою м. Одеса вул. От.Чепігі №29/1.
Згодом йому стало відомо, що підставою
арешту є постанова державного
виконавця що винесена при примусовому
виконанні рішення суду про стягнення
боргу з ОСОБА_2, на користь ПАТ КБ
«Надра» боргу в розмірі 606 388,09 грн.
Таким чином, вважаючи себе власником
транспортного засобу, просив позов
задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2, надійшла заява
із визнанням позову та клопотанням про
розгляд справи у його відсутність (а.с.
36).

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про місце та час розгляду
справи повідомлені належним чином (а.с.
34, 35), причини неявки не повідомляли.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що власником
автомобіля КАМАЗ р/н є ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.
7-8). 17.04.2008 року ОСОБА_2, передав, а ОСОБА_1,
прийняв зазначений автомобіль про що
було складено договір купівлі-продажу
та розписку про передачу коштів в сумі
50 000 грн, а також акт прийому - передачі
транспортного засобу (а.с. 5, 6). Таким
чином, сторони вважали, що уклали
договір купівлі-продажу зазначеного
автомобіля. Також встановлено, що
ОСОБА_2, транспортний засіб з обліку в
органах ДАІ не знімав. Постановою
державного виконавця від 05.06.2013р., при
примусовому виконанні рішення
Суворовського районного суду м. Одеси,
про стягнення з ОСОБА_2, на користь ПАТ
КБ «Надра» боргу в розмірі 606 388,09 грн.,
на зазначений транспортний засіб було
накладено арешт (а.с. 12, 13) та актом опису
й арешту майна боржника, автомобіль
передано на відповідальне зберігання
ПАТ КБ «Надра» (а.с. 17).

Відповідно до ст. 638 ЦК України угода
вважається укладеною якщо сторони
досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

В силу ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

За діючим (на час виникнення
правовідносин) законодавством угоди
купівлі-продажу транспортних засобів
мають здійснюватися у відповідності до
вимог Правил роздрібної торгівлі
транспортними засобами і номерними
агрегатами, які затверджені Наказом №
3228 від 31.07.2002 року із наступними
змінами.

Згідно з цими Правилами, автомобілі
можуть бути продані при знятті їх з
обліку та відносно яких є відомості
експертної установи про відповідність
їх ідентифікаційних номерів
характеристикам та записам, зазначеним
в реєстраційних документах
транспортного засобу. Після укладання
письмового договору купівлі-продажу,
новий власник автомобіля зобов'язаний
зареєструвати його органах ДАІ МВС.

Такі вимоги є суттєвими умовами при
укладенні договору купівлі-продажу
автомобіля і їх недотримання не дає
підстав вважати, що такий правочин
відбувся.

Суду не було надано доказів про те, що
автомобіль знятий з реєстраційного
обліку та його ідентифікаційні номери
перевірені експертною установою
(експертом).

Виходячи з наведеного, суд приходить до
висновку про те, що між сторонами не був
укладений, відповідно до вимог чинного
законодавства, договір купівлі-продажу
транспортного засобу, а тому і підстави
для визнання за позивачем права
власності, за ст. 328 ЦК України,
відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що вимоги ОСОБА_1, про визнання
права власності на автомобіль КАМАЗ р/н
НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.

Вимога про зняття арешту з
транспортного засобу також не може
бути задоволена, оскільки є похідною
від вимоги про визнання права
власності (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження), в задоволенні
якої відмовлено.

Посилання позивача на отримання
довіреності, суд до уваги не приймає,
оскільки виниклі правовідносини не
регулюються Главою 17 ЦК України та на
підставі довіреності у представника не
створюються, не змінюються і не
припиняються цивільні права та
обов'язки.

З іншими вимогами позивач до суду не
звертався.

На підставі ст.ст. 328, 638 ЦК України ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60,
61, 88, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого
Суворовського ВДВС Одеського МУЮ,
третя особа ПАТ КБ «Надра» про визнання
права власності, зняття арешту -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: