Справа № 463/349/14
Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/5423/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю: позивача ОСОБА_2,
його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача -
ОСОБА_4, третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного підприємства «Магік-Л» на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 03 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 03 червня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_2 до Приватного
підприємства «Магік-Л», третіх осіб:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення
поворотної фінансової допомоги.

Стягнуто з Приватного підприємства
«Магік-Л» на користь ОСОБА_2 49000 грн.
поворотної фінансової допомоги та 490
грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржило Приватне
підприємство «Магік-Л».

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення є незаконним, а
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи. Вказує
на те, що квитанції, які є в матеріалах
справи, підтверджують внесення на
розрахунковий розрахунок підприємства
тільки 34 000 грн. і платником цих коштів
було ПП «Магік-Л», про що вказано у
відповідній графі квитанції, а ОСОБА_2
був лише уповноважений внести
готівкові кошти ПП «Магік-Л» на
розрахунковий рахунок підприємства.
Відтак стверджує, що ОСОБА_2 не має
права витребовувати ці кошти.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення не відповідає даним вимогам.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, районний
суд виходив з того, що між сторонами у
2012 році був укладений письмовий
договір про надання позивачем
відповідачу поворотної фінансової
допомоги в розмірі 49000 грн. і ці гроші
були внесені позивачем на рахунок
відповідача поетапно, що частково
підтверджується квитанціями,
представленими позивачем, а тому ПП
«Магік-Л» зобов'язане повернути йому
суму позики.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, так як він дійшов до них з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
суд, встановивши фактичні обставини
справи, для вирішення спору повинен
застосувати правову норму, яка регулює
виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, ОСОБА_2
просив стягнути з відповідача 49000 грн.
поворотної фінансової допомоги на
підставі ст.ст.1046-1049 ЦК України.

Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За договором позики одна
сторона(позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками
(ст.1046 ЦК України).

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менше як у десять
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику, - грошові кошти, у
такій самій сумі у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики, або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимог про, це якщо інше не встановлено
договором.

За змістом ч.2 ст.1051 ЦК України якщо
договір позики має бути укладений у
письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є
будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.12
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року №9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
необхідно звернути увагу судів, що зі
змісту абзацу другого частини першої
статті 218 ЦК не може доводитися
свідченням свідків не лише
заперечення факту вчинення правочину
або оспорювання окремих його частин, а
й факт його вчинення, а також виконання
зобов'язань, що виникли з правочину.
Випадки, коли свідчення свідків
допускаються як засіб доказування
факту вчинення правочину, у ЦК
визначені прямо(частина друга статті
937, частина третя статті 949 ЦК).

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що
позивачем на підставі належних та
допустимих доказів не доведено того, що
ним було надано ПП «Магік-Л» поворотну
фінансову допомогу, оскільки письмовий
договір позики у матеріалах справи
відсутній, а квитанції на загальну суму
34000 грн., які знаходяться на а.с.72-73,
доказами цього бути не можуть, оскільки
платником у них вказане Приватне
підприємство «Магік -Л», а не ОСОБА_2, а
доказів того, що це власні кошти
позивача, ним не подано.

На думку судової колегії,
районний суд, оцінюючи зібрані по
справі докази, не дотримався
встановленого ст.212 ЦПК України
принципу оцінки доказів, відповідно до
якого суд на підставі всебічного,
повного й об'єктивного розгляду
обставин справи аналізує і оцінює
докази як кожен окремо, так і в їх
сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і
протиріччі, і ця оцінка повинна
спрямовуватися на встановлення
достовірності чи відсутності обставин,
які обґрунтовують доводи і заперечення
сторін, та не дав їм належної оцінки,
внаслідок чого зробив помилковий
висновок про підставність позовних
вимог ОСОБА_2

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
слід скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Магік-Л» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 03 червня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2
до Приватного підприємства «Магік-Л», з
участю третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
стягнення поворотної фінансової
допомоги.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: