Справа № 405/3128/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого судді
Плохотніченко Л.І.

при секретарі –
Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді подання
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, звернувся
в Ленінський районний суд м.
Кіровограда з поданням про тимчасове
обмеження права виїзду за межі України
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за
адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обґрунтування подання вказується,
що у відділі на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 2-566-03 від 04.06.2003 року
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в
розмірі 1/4 частини заробітку, але не
менше 1/2 неоподаткованого мінімуму
доходів громадян на дитину
відповідного віку,починаючи з 07.05.03 до
його повноліття, боржником рішення
суду самостійно не виконується-кошти
на утримання дитини не сплачуються,в
зв’язку із цим з’явилася
заборгованість по аліментам.
Відповідно до розрахунку
заборгованості, який складено
державним виконавцем станом на 01.03.2014
року сума боргу складає 45269,79 грн. З
посиланням на викладені обставини
вказується на наявність передбачених
законом підстав для застосування
тимчасового обмеження у праві виїзду
ОСОБА_2 за межі України .

В судове засідання державний
виконавець не з"явився, про час та місце
розгляду подання повідомлявся
належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає
необхідним відмовити в задоволенні
подання державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
МУЮ ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що у
відділі на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 2-566-03 від 04.06.2003 року
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в
розмірі 1/4 частини заробітку, але не
менше 1/2 неоподаткованого мінімуму
доходів громадян на дитину
відповідного віку,починаючи з 07.05.03 до
його повноліття.

Аналізуючи встановлені по справі
обставини суд враховує, що при
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, ст. 18
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Ст. 33 Конституції України визначено, що
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України “Про порядок виїзду з
України і в”їзд в Україну громадян
України” регулює порядок здійснення
права громадянам України на виїзд з
України і в”їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв”язання спорів у цій сфері.

П. 5 ст. 6 вказаного Закону як підставу
для тимчасового обмеження права виїзду
за кордон зазначено ухилення від
виконання зобов”язань, покладених
судовим рішенням - до виконання
зобов”язань.

Згідно п. 18 ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження” у разі
ухилення боржника від виконання
зобов”язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звернутись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов”язань за рішенням.

Аналіз наведених правових норм
свідчить, що встановлення тимчасового
обмеження виїзду боржника за межі
України є не покаранням за невиконання
рішення суду, а способом
унеможливлення ухилення від виконання
зобов”язань, визначених рішенням суду.

В зв”язку з цим відзначається, що в
поданні державного виконавця взагалі
не вказується, яким чином обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2 може
позначитись на виконанні зобов”язань
за рішенням суду і що виїзд за кордон
ОСОБА_2 може бути способом ухилення від
виконання зобов”язань. Жодних
обставин, які б свідчили про це, не
встановлено і під час вивчення
матеріалів виконавчого провадження.
Більш того, надані до суду матеріали
виконавчого провадження свідчать, що
подання про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України відносно ОСОБА_2
носить формальний характер, оскільки
дійсної потреби у такому обмеженні
державним виконавцем не встановлено.

За таких обставин визначені законом
підстави для задоволення подання
державного виконавця відсутні.

З урахуванням викладеного, на підставі
п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав
людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, ст. 33 Конституції
України, п. 5 ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в”їзд в
Україну громадян України”, п. 18 ст. 11
Закону України “Про виконавче
провадження”, керуючись ст. 377-1 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга протягом п”яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п”яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м.
Кіровограда

Л. І.
Плохотніченко