Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2679/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Степанов С.В.
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого судді:
Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М.;
Єгорової С.М.

з участю секретаря:
Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу в режимі відеоконференції за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 27.08.2014 року
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів за договором
позики, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів за договором
позики.

В обґрунтування позову вказував,
що 21.06.2011 року він позичив ОСОБА_3 25700
гривень, на підтвердження укладення
договору позики відповідачем була
написана розписка. Згідно розписки
грошові кошти в сумі 25700 гривень
необхідно було повернути після
реалізації товару, внаслідок
здійснення відповідачем
підприємницької діяльності, але борг
повернутий не був.

Позивач вказував на те, що
неодноразово звертався до відповідача
про повернення боргу, але останній не
повертав і просив почекати. Оскільки
позивач є інвалідом і йому необхідні
кошти на лікування він звернувся до
суду і просив стягнути з ОСОБА_3 грошові
кошти за договором позики та відсотки у
розмірі 5421,11 гривень.

Рішенням Долинського районного
суду Кіровоградської області від 27.08.2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову у повному обсязі. Посилається
на те, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, а також судом не
в повному обсязі з'ясовано обставини
справи, що мають значення для справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції послався на те, що
позивачем не надано доказів щодо
пред'явлення вимоги до відповідача про
повернення грошових коштів за
договором позики.

З даним висновком суду першої
інстанції погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно розписки від 21.06.2011 року ОСОБА_3
отримав у борг від ОСОБА_2 грошові кошти
в сумі 25700,00 грн. та зобов'язався борг
повернути по вимозі ОСОБА_2 (а.с. 51).

Відповідно до статті 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш, як у 10
разів перевищує встановлений законом
розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, а у випадках коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовними вимогами про стягнення з
ОСОБА_3 грошових коштів за користування
позикою ще у травні 2014 року (а.с. 2-4), на
день розгляду справи в суді
апеляційної інстанції відповідач борг
за договором позики не повернув.

За своєю правовою природою
звернення позивача з позовом до суду
слід розцінювати, як вимогу для
виконання зобов'язання боржником, а
тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню сума
боргу за договором позики у розмірі 25700,
00 грн.

Позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було
домовленості про розмір процентів від
суми позики, а тому їх розмір
визначається на рівні облікової ставки
Національного банку України та
складають - 5421,11 грн.

Колегія суддів дійшла висновку,
що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 27.08.2014 року
- скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
заборгованість за договором позики,
грошові кошти в сумі 25 700,00 грн. та
відсотки за користування грошовими
коштами в сумі 5 421,11 грн., всього 31121,11
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 466, 80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: