Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2712/14Головуючий у
суді І-ї інстанції Березій Ю.А.
УХВАЛА

Іменем України

06.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючої
судді - Франко В.А.

суддів -
Белінської І.А.,Чельник О.І.

з участю
секретаря - Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку
зворотної вимоги за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 11 березня
2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2012 року позивач Моторне
(транспортне) страхове бюро України
звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування шкоди в порядку
зворотної вимоги.

В обгрунтування позову зазначав,
що 18 березня 2009 року з вини відповідача
сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок пошкодження автомобіля
НОМЕР_1 ОСОБА_5, який керував
автомобілем, було заподіяно
матеріальну шкоду.

На підставі ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" МТСБ відшкодувало ОСОБА_6
кошти в сумі 5071 гривню 67 копійок та
витрати аварійного комісара в сумі 470
гривень, тому вважає, що відповідач,
цивільно-правова відповідальність
якого на момент ДТП не була
застрахована, на підставі ст. 1191 ЦК
України зобов'язаний відшкодувати
позивачеві ці кошти на загальну суму 5541
грн. 67 коп. та судові витрати: судовий
збір - 214 грн. 60 коп. та витрати на оплату
правової допомоги - 1500 грн.

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 11
березня 2013 року в задоволенні позову
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до ОСОБА_7 - відмовлено. До
ОСОБА_2-позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України - 5071 гривню 67 копійок у
відшкодування шкоди в порядку
зворотної вимоги, 214 гривень 60 копійок
судового збору та 1500 гривень витрат на
правову допомогу, всього - 6786 гривень 27
копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав
порушення судом норм процесуального і
матеріального права ставиться питання
про скасування судового рішення та
ухвалення нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Зокрема зазначає, що не був належним
чином повідомлений про час та дату
слухання судом справи, про що свідчать
матеріали справи де немає доказів його
належного повідомлення.

Також ОСОБА_7 в порушенні вимог ст.991 ЦК
України та ст.33 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у встановлений договором
триденний строк не повідомлено
позивача про страховий випадок, що
позбавляло його права на отримання
страхового відшкодування. Суд залишив
поза увагою те, що ДТП сталася 18.03.2009
року, а ОСОБА_3 звернувся з
повідомленням до МТСБУ лише 21.04.2009 року.
Окрім того. Суд необґрунтовано стягнув
на користь позивача 1500 грн. на правову
допомогу.

Справа бала вже предметом розгляду
судами апеляційної та касаційної
інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної
скарги та наполягала на її задоволенні.

ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної
скарги ОСОБА_2, просив її відхилити.

Представник МТСБ в судове засідання не
з"явився. Надав свої заперечення на
апеляційну скаргу в яких просив також
справу розглянути за його відсутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду
відповідно до ст..303 ЦПК України в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
(а.с.5-11; а.с.26-52), що 18 березня 2009 року з
вини відповідача ОСОБА_9, який на той
момент не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність
сталась дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої ОСОБА_5, який керував та
володів на відповідній правовій
основі, належним ОСОБА_3 автомобілем
НОМЕР_1, заподіяна матеріальна шкода в
сумі 6086 гривень 01 копійку.

29 липня 2009 року МТСБУ виплачено ОСОБА_5
кошти в сумі 5071 гривню 67 копійок та
витрати аварійного комісара в сумі 470
гривень.

8 квітня 2012 р. позивачем оплачено
послуги юриста, який надавав правову
допомогу, пов"язану зі зверненням до
суду в сумі 1500 грн. (а.с.53-56).

Судом першої інстанції відповідно до
встановлених ним обставин та
досліджених доказів зроблено
правильний висновок, що у зв'язку з
виплатою страхового відшкодування до
позивача в порядку ст.22, 29, 38, 41 Закону
України "Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції, чинній на час
виникнення правовідносин) та ст. 1191 ЦК
України, ст.84 ЦПК України в межах
фактично понесених витрат перейшло
право вимоги до відповідача, а в
останнього виникло зобов'язання
виплатити відповідну суму на користь
позивача, в тому числі сума страхового
відшкодування, витрати МТСБУ на
оплату послуг аварійних комісарів та
на правову допомогу.

Встановлено, що повідомлення ОСОБА_7 та
надання ним всіх документів,
визначених ст.35 Закону України "Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" доли можливість МТСБУ
дослідити обставини справи, встановити
факт дорожньо-транспортної пригоди,
причини, та обставини її настання та
розмір заподіяної шкоди

Відповідач ОСОБА_2, який заперечував
проти позову (а.с.119), не надав доказів
на спростування обставин, на які
посилався позивач в обгрунтування
своїх вимог, щодо розміру збитків та
відшкодування, відсутності своєї вини
у заподіянні збитків, спричинених
потерпілому ОСОБА_5, на користь якого
виплачене страхове відшкодування, .

Цивільне законодавство в деліктних
зобов"язаннях передбачає презумпцію
вини; якщо в процесі розгляду справи
зазначена презумпція не спростована,
то вона є юридичною підставою для
висновку про наявність вини
заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено обовязок
доведення відсутності його вини в
завданні шкоди та безпідставності
регресних вимог до нього позивача.

Відповідально до ст.ст. 10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Тому суд відповідно до вимог ст.ст. 212, 213
ЦПК України ухвалив рішення на
підставі наявних у справі доказів,
оскільки відповідач, на якого
покладено тягар доказування у
порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
ухилився від доведення обставин, на які
посилався в своїх запереченнях.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом вимог ст.ст.74, 76 ЦПК
України та не повідомлення ОСОБА_2 про
час і місце розгляду справи
спростовуються наявними в матеріалах
справи судовими розписками (а.с.128, 131) та
телефонограмою, яку прийнято
представником відповідача за
дорученням ОСОБА_10 (а.с.156).

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив правовідносини,
які виникли між сторонами і правильно
застосував норми матеріального права,
що їх регулюють.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що рішення суду є
законним та обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань ,а тому рішення
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 11
березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
наступного дня.

Головуюча суддя:

Судді: