Справа № 462/3440/14
Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний
Провадження № 22-ц/783/5535/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю:
представника позивача - ОСОБА_2,

представника
відповідача - Зими Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Міністерства оборони України на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 23 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 23 червня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_4 до
Міністерства оборони України про
відшкодування шкоди, завданої смертю
годувальника.

Стягнуто із Міністерства оборони
України (м.Київ, проспект
Повітрофлотський, 6) на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 39804 гривні відшкодування
шкоди, завданої смертю її батька, за
період з 01.04.2007 року до 30.06.2014 року.

Збільшено розмір щомісячного
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
батька, присудженого ОСОБА_4 рішенням
Залізничного районного суду м. Львова
від 07.12.2006 року, з 400 гривень до 1218
гривень з урахуванням збільшення
розміру мінімальної заробітної плати,
починаючи з 01.07.2014 року.

Рішення суду оскаржило Міністерство
оборони України.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим,
ухваленим з неповним з'ясуванням
обставин справи та з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Посилаючись на п.4 ст.1200 ЦК України,
апелянт вважає, що розмір
відшкодування шкоди, визначений
рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 07.12.2006 року, подальшому
перерахунку не підлягає, а вимога про
збільшення розміру відшкодування
шкоди позивачем не заявлялась, що не
відповідає положенням ст.ст. 1200, 1208 ЦК
України. Крім того вважає, що позивач
пропустила строк позовної давності, а
суд першої інстанції допустив
порушення норм ст.ст. 257, 261 ЦК України та
ст. 72 ЦПК України, оскільки не звернув
на це уваги.

Просить рішення суду скасувати та
залишити позовну заяву без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення у повній мірі відповідає даним
вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1200 ЦК України у
разі смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина потерпілого, народжена
після його смерті. Шкода
відшкодовується дитині - до досягнення
нею вісімнадцяти років (учню, студенту -
до закінчення навчання, але не більш як
до досягнення ним двадцяти трьох
років).

Районним судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року на Скнилівському
летовищі внаслідок падіння
військового літака СУ-27 загинув ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть від 28.07.2002 року, виданим
Львівським обласним управлінням
юстиції, на утриманні якого на момент
смерті перебувала неповнолітня дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Зазначені обставини встановлені
рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 07.12.2006 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони
України про відшкодування шкоди,
завданої смертю годувальника (справа №
2 -233/2006 р.).

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 07.12.2006 року Міністерство
оборони України зобов'язано
здійснювати щомісячні платежі на
користь ОСОБА_4 у розмірі 400 грн.
відшкодування шкоди, завданої смертю
годувальника - батька ОСОБА_5, та
стягнути з Міністерства оборони
України на користь ОСОБА_4 10167 грн.
відшкодування шкоди, завданої смертю
її батька ОСОБА_5 за період з 01.01.2004 року
по день постановлення рішення.

При цьому, визначаючи розмір
відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_4
смертю батька, районний суд виходив із
мінімального розміру заробітної плати,
а дане рішення є преюдиційним.

Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за
заявою потерпілого у разі збільшення
розміру мінімальної заробітної плати
розмір відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, підлягає відповідному
збільшенню на підставі рішення суду.

Отже, законом передбачено право
потерпілого на перерахунок раніше
визначеного йому розміру
відшкодування шкоди, завданої
ушкодженням здоров'я або смертю.

Під поняттям «мінімальна заробітна
плата» слід розуміти законодавчо
встановлений розмір заробітної плати
за просту, некваліфіковану роботу,
нижче якого не може проводитися оплата
за виконану працівником місячну,
погодинну норму праці, обсяг робіт(ст.1
Закону України «Про оплату праці») а
наявність підвищення вартості життя
визначається на підставі
встановленого законодавцем
прожиткового мінімуму відповідно до
динаміки його зростання.

Відтак, оскільки фактично виплачуване
позивачу відшкодування є меншим за
розмір відшкодування, на яке вона має
згідно із судовим рішенням від 07.12.2006
року, то колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про підставність позовних
вимог ОСОБА_4 та задоволення позову.

Колегія суддів вважає безпідставними
твердження апелянта про те, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства
оборони України відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 23 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: