Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого
Песоцької Л.І.,

суддів
Ткаченко Т.Б., Мироненко І.П.,

при секретарі
Кузнецові А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 20
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а
н о в и л а:

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної злочином. В обґрунтування
заявлених вимог посилалися на те, що 23
грудня 2012 року з вини ОСОБА_3, який
керував автомобілем НОМЕР_1, сталася
дорожньо-транспортна пригода
внаслідок якої ОСОБА_4 отримала тілесні
ушкодження середньої тяжкості, а
ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

У зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями ОСОБА_4 тривалий період
часу знаходилася на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні з діагнозом
посттравматичною невропатією лівого
плечового сплетення з вираженим
больовим синдромом легким парезом
лівої руки. Курс лікування
продовжується і на цей час.
Захворювання супроводжується болями в
плечовому поясі і слабкістю в лівої
руці, в той час як вона працює
медсестрою маніпуляційного кабінету,
тому дана травма порушує її привичний
образ життя та заважає роботі. ОСОБА_4
просила стягнути з відповідача на її
користь 20 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

ОСОБА_5 внаслідок ДТП отримала тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного
мозку, забій шийного відділу хребта з
вираженим больовим синдромом, та
знаходилася на лікуванні з 24 грудня 2012
року по 02 січня 2013 року, в зв'язку з чим
відчувала моральні страждання.
Моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн.,
які просила стягнути з відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 20
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволені в повному обсязі. З
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди
стягнуто 20 000 грн. Позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено частково, з ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди на
користь позивачки стягнуто 1000 грн., в
решті позовних вимог ОСОБА_5
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3, посилаючись на неповноту
встановлення судом обставин, які мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам,
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, в задоволені позову
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_3, його представника адвоката
ОСОБА_6, які підтримали доводи
апеляційної скарги, просили рішення
змінити, зменшивши розмір

відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4
до 5000 грн. та ОСОБА_5 до 500 грн.,
заперечення позивачів ОСОБА_4 ОСОБА_5,
їх представника адвоката ОСОБА_7, які
просили скаргу відхилити рішення суду
залишити без зміни, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
23 грудня 2012 року ОСОБА_3, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по
вул.Набережній в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя, порушив Правила
дорожнього руху, внаслідок чого
сталася дорожньо-транспортна пригода і
ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження
середньої тяжкості, а ОСОБА_5 легкі
тілесні ушкодження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя від 10 червня 2013 року
ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної
відповідальності за кримінальне
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК
України. Кримінальне провадження за
обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 за
ч.1 ст. 286 КК України закрито, останній
переданий на поруки трудовому
колективу товстолистового цеху ПАО «МК
«Азовсталь».

Внаслідок ДТП позивачці ОСОБА_4 були
причинені тілесні ушкодження
середньої тяжкості у вигляді: забій
грудної клітини, крайовий перелом
лівої лопатки, який ускладнився
лівосторонньою посттравматичною
невропатією лівого плечового
сплетення з вираженим больовим
синдромом легким парезом лівої руки.
Позивачці ОСОБА_5 були причинені легкі
тілесні ушкодження: струс головного
мозку, забій шийного відділу хребта з
вираженим больовим синдромом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з
того, що внаслідок отримання
позивачками тілесних ушкоджень їм
заподіяна моральна шкода і відповідач,
як особа винна у дорожньо-транспортній
пригоді, повинний відшкодувати
заподіяну шкоду.

З таким висновком суду першої
інстанції не можна не погодитися,
оскільки він відповідає вимогам
законодавства.

Відповідно до ст. 23 ч.2 п.п.1,2 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів тощо.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала, якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

На обґрунтування позову про
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4
посилалася на те, що внаслідок
отриманих тілесних ушкоджень тривалий
період часу знаходилася на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні, поставлена на «Д» облік у
невропатолога і продовжує лікування на
цей час. Відповідно до наданих медичних
документів захворювання
супроводжується болями в плечовому
поясі і слабкістю в лівій руці, що
потягло за собою фізичний біль,
неможливість продовжувати активний
звичний образ життя, оскільки до
теперішнього часу робота руки не
відновлена, вона працює медсестрою
маніпуляційного кабінету і дана травма
заважає її роботі.

Позивачка ОСОБА_5 посилалася на те, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди пережила стрес та фізичний
біль, виникнення негативних емоцій та
переживань, які стали причиною її
душевних страждань, вона втратила
колишній стан душевного спокою, їй були
заподіяні тілесні ушкодження, головний
біль турбує до цього часу, що порушує її
нормальний уклад життя.

Враховуючи викладені обставини та
норми матеріального права колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно встановив
обставини справи та відповідні їм
правовідносини, поясненням сторін,
наданим доказам дав належну оцінку і
дійшов правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4
та ОСОБА_5, оскільки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини відповідача ОСОБА_3,
позивачкам заподіяна моральна шкода,
спричинена пошкодженням здоров'я.

Доводи апеляційної скарги щодо не
з'ясування судом фактичного стану
здоров'я позивачки ОСОБА_4 є
неспроможними. Ступень тяжкості
отриманих позивачкою тілесних
ушкоджень встановлено при провадженні
кримінальної справи, а тривалість
перебування на лікування та його
доцільність підтверджена медичними
документами, наявними в матеріалах
справи.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

Позивачками наведені відповідні
обґрунтування заподіяної їм моральної
шкоди, а вирішуючи питання про розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
врахував зазначені обставини та дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_5, а доводи
апеляційної скарги відповідача в цій
частині є безпідставними.

Натомість, оцінюючи ступінь моральних
страждань позивачки ОСОБА_4 суд першої
інстанції, на думку колегії суддів, не
врахував положень ст. 23 ЦК України щодо
розумності та справедливості, тому
стягнув завищену суму морального
відшкодування.

При визначені розміру грошового
відшкодування моральної шкоди колегія
враховує глибину фізичних та душевних
страждань ОСОБА_4, спричинених
ушкодженням здоров'я, час і зусилля, які
необхідні позивачеві для відновлення
свого здоров'я, характер неправомірних
діянь відповідача, а також вимоги
розумності і справедливості і вважає,
що її розмір слід визначити в сумі 10 000
грн.

Враховуючи, що неправильне
застосування судом норм матеріального
права призвело до неправильного
вирішення спору, судове рішення
відповідно до вимог ч.1 ст. 309 ЦПК
України підлягає зміні із зменшенням
розміру відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_4, у зв'язку з чим апеляційна
скарга відповідача ОСОБА_3 підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
20 листопада 2013 року в частині
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_4
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНД НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_4 (ІНД НОМЕР_3) в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Л.І.
Песоцька

Судді:
Т.Б.
Ткаченко

І.П.
Мироненко