Провадження № 2/225/1205/2014
Справа № 225/3555/14-ц
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2014 року
Дзержинський міський суд Донецької
області у складі :

головуючого судді Челюбєєва Є.В.

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Дзержинського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визначення додаткового
строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Позивач у вересні 2014 року звернулася до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на прийняття
спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати
ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку АДРЕСА_1, належного їй на праві
власності. Єдиними спадкоємцями за
законом першої черги є її доньки, вона і
її рідна сестра ОСОБА_3 В
установленому законом порядку її
сестра звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини від померлої матері, а вона з
такою заявою до нотаріальної контори
не звернулася, хоча фактично разом зі
своєю сестрою вступила в управління
спадковим майном, від спадщини не
відмовлялася. Вона з поважних причин
пропустила встановлений законом строк
для прийняття спадщини, оскільки на той
час в місті проводилась
антитерористична операція. При
зверненні до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини їй
повідомили, що вона пропустила строк
для прийняття спадщини, тому вимушена
звернутися до суду з заявою про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини від померлої
матері.

Визнання причини пропуску строку для
звернення до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини
поважними необхідно позивачу для
встановлення їй додаткового строку для
звернення з цією заявою до
нотаріальної контори.

Позивач у судовому засіданні заявлені
вимоги підтримала повністю, наполягала
на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні
заявлені вимоги не визнали, оскільки
вважає їх необґрунтованими і
недоведеними в суді, просила повністю
відмовити в їх задоволенні. В
доведеність своїх заперечень суду
повідомила, що позивач по справі ОСОБА_2
весь час знаходилась в м. Дзержинську,
тому мала достатньо часу для звернення
до нотаріальної контори з відповідною
заявою про прийняття спадщини від
померлої матері.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що він є
чоловіком позивача по справі, яка
дійсно з поважних причин пропустила
строк для звернення до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини від померлої матері ОСОБА_4,
так як після смерті матері його
дружини, у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції, вона з
онуком виїхали за межі міста і
повернулись тільки в вересні 2014 року.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що вона
є сусідкою позивача по справі, яка
після смерті матері разом з онуком
виїхала за межі міста. Донька позивача
по справі знаходилась в пологовому
будинку і народила в ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Позивач просила навідати її доньку в
пологовому будинку, так як сама
знаходилася за межами міста. Суду
підтвердила, що позивач повернулась в
м. Дзержинськ тільки в вересні 2014 року.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона
є донькою відповідача по справі. Суду
пояснила, що її тітка позивач по справі
після смерті бабусі весь час
знаходилась в м. Дзержинську, навіть 21
липня 2014 року, коли в м. Дзержинську
проводилась антитерористична
операція, оскільки дзвонила їм на
мобільний телефон і просила ключі від
будинку бабусі, щоб сховатися і
переждати там деякий час. Крім того, в
ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька її тітки
народжувала в пологовому будинку м.
Дзержинська і тітка відвідувала її.
Суду підтвердила, що її тітка більше
часу знаходилась в м. Дзержинську.

Вислухавши пояснення усіх учасників
судового засідання, показання свідків,
дослідивши матеріали справи та надані
докази в їх сукупності, суд приходить
до наступного висновку.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 та 2
ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 8). Після
смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на
житловий будинок АДРЕСА_1, який
належить їй на праві власності (а.с. 9;
10-11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що повністю
узгоджується з поясненнями свідків
сторони по справі є доньками ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 8),
тобто сторони по справі є спадкоємцями
за законом першої черги.

Згідно частин 1, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 38485796 від 29.09.2014
року (а.с. 16-18) спадщину від ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року прийняла її
дочка ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до частини 3 ст. 1272 ЦК
України, роз'яснень, які містяться в п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. Суди
відкривають провадження в такій справі
у разі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину, а при відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття - є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач через шість місяців з дня
відкриття спадщини звернулася до суду
з позовом про визначення їй
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, зазначивши, що
нею пропущений строк через відсутність
її в м.Дзержинську, а саме, через те, що
проводилась антитерористична операція
і вона з онуком виїжджала за межі міста
і не мала можливості вчасно звернутися
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини від померлої
матері.

Однак, суд не погоджується з доводами
позивача щодо наявності поважних
причин пропуску строку, так як позивач
в суді не довела, що вона весь час
знаходилася за межами м. Дзержинська і
не мала можливості вчасно звернутися
до нотаріальної контори. Адже, сама
позивач в судовому засіданні
пояснювала, що вона декілька разів
приїжджала додому. При цьому, її
пояснення в частині того, що вона
приїжджала на один день, що не дало їй
змогу звернутися до нотаріальної
контори спростовується матеріалами
справи, а саме актами вуличного
комітету № 2332-02 від 21.10.2014 року та № 2331-02
від 21.10.2014 року, інформацією з
виконавчого органу Дзержинської
міської ради (а.с. 30-31; 32; 36-37), а також
показаннями свідка ОСОБА_7, які суд
сприймає, як достовірні, тому що вони
узгоджуються з зазначеними доказами.

При цьому суд не приймає до уваги
показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а
також представлену довідку позивачем
по справі (а.с. 34-35), оскільки зазначені
свідки плуталися в своїх показаннях, їх
свідчення в суді не були послідовними,
вони суперечать показанням свідка по
справі ОСОБА_7 та іншим представленим
доказам, які визнані судом належними та
допустимими доказами у справі. Крім
того, свідки ОСОБА_5 є чоловіком
позивача по справі, а ОСОБА_6 - її
сусідкою, з якою вона знаходиться у
добрих стосунках, тобто є
заінтересованими сторонами, що дає
суду підстави сумніватися в наданих
ними свідчень.

Крім цього суд зазначає, що зі змісту п.
3.5 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 № 296/5
передбачено право спадкоємця
надіслати письмову заяву про прийняття
спадщини та про відмову від неї поштою.
Отже, позивач мала можливість,
знаходячись за межами м.Дзержинська
надіслати відповідну заяву до
нотаріальної контори, однак такою
можливістю не скористалася.

Отже, враховуючи, що поважними є
причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій, а
позивач в судовому засіданні не довела
суду, що існували саме такі причини, то
її позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про визначення додаткового строку на
прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не було
скасовано, набирає законної сили після
прийняття рішення судом апеляційної
інстанції.

Відповідно до розпорядження Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року рішення
суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
через Дзержинський міський суд на
протязі десяти днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: