Справа № 505/2134/14-ц
Провадження № 2/505/1172/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

при секретарі - Кушнір М. П.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

представника органу опіки та
піклування - Ганул З. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
виселення без надання іншого житла
(треті особи - Котовський міжрайонний
прокурор Одеської області, орган опіки
та піклування виконавчого комітету
Котовської міської ради Одеської
області, ОСОБА_5, ОСОБА_6),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2, стверджуючи, що йому на праві
приватної власності належить квартира,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачка є його колишньою
дружиною, яка проживає у вказаній
квартирі. Добровільно виселятись з
квартири відповідачка не бажає.

Позивач просить зобов'язати
відповідачку не чинити йому перешкод у
користуванні квартирою, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, виселити
відповідачку її з вказаної квартири
без надання іншого житлового
приміщення.

Представник позивача ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні
позов не визнала, підтвердила, що
дійсно проживає у квартирі, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, разом
з двома їх спільними дітьми, іншого
житла вона не має, виселитися їй нікуди,
тому просила у позові відмовити у
повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування
виконавчого комітету Котовської
міської ради Одеської області Гапнул З.
П. у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала,
вказуючи, що виселення відповідачки
суперечитиме інтересам дітей.

Котовський міжрайонний прокурор
Одеської області у судове засідання не
з'явився, були повідомлені належним
чином про день, час та місце розгляду
справи, про причини неявки суду не
повідомили.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2
знаходились у зареєстрованому шлюбі,
який 19 вересня 2013 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох дітей -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У квартирі АДРЕСА_2, зареєстровані та
проживають позивач ОСОБА_4 ,
відповідачка ОСОБА_2, та їх діти - ОСОБА_5
та ОСОБА_6

Квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 належить позивачу згідно
договору купівлі-продажу від 22 серпня
1996 року.

Згідно висновку №2337 від 29 червня 2014
року орган опіки та піклування
Котовської міської ради Одеської
області вважають не доцільним виселити
ОСОБА_2 зі спірної квартири, у зв'язку з
тим, що порушуються права дітей.

Висновки суду підтверджуються
матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64 ЖК
України.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до
членів сімї наймача належить дружина
наймача, їх діти, батьки. Членами сімї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до ч.3 ст.64 ЖК України якщо
особи, зазначені в частині другій цієї
статті, перестали бути членами сім'ї
наймача, але продовжують проживати в
займаному жилому приміщенні, вони
мають такі ж права і обов'язки, як
наймач та члени його сім'ї.

Відповідно вимог ч.1 ст.156 Житлового
Кодексу України, члени родини власника
житла користуються цим помешканням
нарівні з власником. Таке положення
закріплено в ч.2ст.18 ЗУ «Про охорону
дитинства»- діти-члени сім'ї наймача
або власника житлового приміщення
мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем». А тому головним критерієм
для доведення користування житловим
приміщенням є постійне проживання
особи. Поняття «реєстрації» закріплене
законодавством у ст.3, 6 ЗУ «Про свободу
переміщення та вільний вибір місця
проживання в Україні. Реєстрація місця
проживання особи є документальне
відображення, яке вказує на місце
проживання такої особи. Тому суд вважає
, що діти наділені правом користування
об'єктом нерухомості, за адресою якого
вона зареєстрована, або за яким
зареєстровано одного з батьків(при
цьому дитина може бути не
зареєстрована за спірним приміщенням).

Відповідно до частини 1 статті 156
Житлового кодексу України, члени сім'ї
власника житлового будинку (квартири),
що проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що належить йому,
користуються житлом нарівні з
власником будинку (квартири), якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.
Припинення сімейних стосунків з
власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням.

Відповідно до ст.157 ЖК України членів
сім'ї власника жилого будинку (
квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання із
ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб проводиться без
надання іншого жилого приміщення.

Позивач не надав суду будь-яких доказів
на підтвердження наявності зазначених
підстав для виселення відповідачки.

Враховуючи, що ОСОБА_2, як колишній член
сім'ї власника ОСОБА_4, користується на
законних підставах, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки була
зареєстрована там за згодою позивача
та продовжує користуватися квартирою
та жити в ній, разом з відповідачкою
проживають їх спільні діти,
відповідачка не має іншого житла, орган
опіки та піклування вважає недоцільним
виселяти відповідачку, тому відсутні
законні підстави для визнання
відповідачки такою, що втратила право
користування житлом.

При таких обставинах, позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.213- 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням та виселення без надання
іншого житла - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Котовський міськрайонний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення або отримання копії
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя