Провадження №2/761/6199/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» до ОСОБА_1, третя особа:
Шевченківський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби в м. Києві про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
В липні 2014р. позивач КП «Спецжитлофонд»
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
відповідачки ОСОБА_1 в якому просив суд:
визнати відповідачку такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що житловий будинок
АДРЕСА_1 закріплено за позивачем на
праві повного господарського відання.
01 вересня 2008р. між сторонами було
укладено договір оренди житлового
приміщення №4645 на орендне
користування кім.АДРЕСА_1 з визначеним
терміном проживання до 28 лютого 2009р.
Додатковими угодами №№1-6 до
зазначеного договору, термін
тимчасового проживання відповідачки
було продовжено до 31 березня 2012р.
Позивач листом від 02 квітня 2012р.
№044/24-1670 повідомив відповідачку про
закінчення строку дії договору оренди
від 01 вересня 2008р. №4645 та запропонував
останній звільнити займане нею
приміщення, однак остання добровільно
зніматись із реєстраційного обліку не
Згідно актів , складених комісією КП
«Спецжитлофонд» відповідачка понад
шість місяців не проживає у кімнаті
АДРЕСА_1. Більш того, згідно рішення КМР
від 28 грудня 2010р. №508/5320 «Про деякі
питання надання житла у власність
потерпілим громадянам від діяльності
групи будівельних компаній
«Еліта-Центр», відповідачці була
надана квартира. Однак, відповідачка з
реєстраційного обліку за адресою
АДРЕСА_1 не знялась та за новим місцем
проживання не зареєструвалась, а тому
позивач змушений був звернутися до
суду за захистом свого порушеного
До судового засідання представник
позивача подав до суду заяву, в якій
просив суд слухати справу у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, просив суд позов
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідачка, про час і місце судового
розгляду оповіщалась у встановленому
законом порядку, у судове засідання не
з'явилась, про поважність причин неявки
суду не повідомила та не просила
розглядати справу у її відсутність,
свого представника до суду не
направила, заперечення проти позову не
подавала.

Третя особа, до судового засідання
надіслала на адресу суду заяву про
розгляд справи за відсутності її
представника.

Оскільки, сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи і відповідно
до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що відповідно до
Розпорядження КМДА за № 908 від 27 травня
2004р. будинок АДРЕСА_1 закріплено за
позивачем на праві повного
господарського відання.

Згідно укладеного між сторонами
договору оренди №4645 від 01 вересня 2008р.,
з урахуванням додаткових угод до
даного договору №№1-6, термін
проживання відповідачки у кімнаті
АДРЕСА_1 закінчився 31 березня 2012р.

Із довідки Форми №3, складеної КП
«Спецжитлофонд» вбачається, що у
спірному житловому приміщенні
зареєстрована відповідачка (а.с. 19).

Згідно наданих стороною позивача, в
якості письмових доказів, Актів від 12
листопада 2013р., 12 лютого 2014р. та 19 червня
2014р., відповідачка у спірному житловому
приміщенні не проживає.

У відповідності з ч. 1 ст. 759 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

У відповідності з ч. 1 ст. 785 ЦК України у
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно п. 3.2.5 договору оренди житлового
приміщення №4645, укладеного між
сторонами, орендар зобов'язувався
після закінчення строку дії договору,
або в разі його розірвання у порядку,
визначеному п. 5.4, 5.5 договору, звільнити
приміщення, яке надано в оренду.

Згідно із ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення лише протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Згідно положень ст. 107 ЖК УРСР, а також
роз'яснень наданих п. 11 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» № 2 від 12 квітня 1985р., наймач
або член його сім'ї, який вибув на інше
постійне місце проживання, втрачає
право користування жилим приміщенням з
дня вибуття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачка за місцем своєї
реєстрації, а саме в кімнаті АДРЕСА_1 не
проживає понад 6 місяців. При цьому,
судом не встановлено, що відповідачка
не проживає в спірній квартирі з
поважних причин, а також те, що їй
чиняться перешкоди у користуванні
зазначеною квартирою. При цьому, судом
встановлено, що на підставі Наказу
Головного управління житлового
забезпечення від 07 вересня 2011р.
№1052-С/КІ, відповідачці було видано
Свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню, слід визнати, що
відповідачка втратила право
користування кімнатою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,6 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст. 71,
72, 107 ЖК УРСР; ст. 405, 759, 785 ЦК України;
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12
квітня 1985р. з подальшими змінами та
доповненнями, суд -

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» до ОСОБА_1, третя особа:
Шевченківський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби в м. Києві про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування кімнатою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» судовий збір у розмірі
243 /двісті сорок три/ грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: