АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду
міста Києва від 02 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району міста Києва
«Липкижитлосервіс» про стягнення 3%
річних та інфляційних збитків, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач звернулася із
зазначеним позовом на обґрунтування
якого зазначила, що рішенням
Печерського районного суду міста Києва
від 15 травня 2013 року, зміненим рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 28
серпня 2013 року стягнуто на її користь
із відповідача 60 182.90 грн. матеріальної
шкоди, 2 000 грн. грошової компенсації
моральної шкоди, 175.80 грн. витрат на
проведення експертизи, 800 грн.
консультації, 45 грн. виготовлення
фотографії, 610.77 грн. судових витрат, а
всього 63814.47 грн.

Рішення набрало законної сили 28 серпня
2013 року, проте добровільно виконано
боржником лише 17 квітня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просила стягнути на свою користь із
відповідача 1604.28 грн. інфляційних
витрат, 786.67 грн. 3% річних за період
невиконання вищевказаного рішення
суду на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та
243.60 грн. судового збору.(а.с. 1-26)

Відповідач проти позову
заперечував.(а.с. 66-67)

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 02 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району міста Києва
«Липкижитлосервіс» про стягнення 3%
річних та інфляційних збитків
відмовлено. (а.с.68, 70-71)

В апеляційній скарзі позивач
зазначила, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального і
процесуального права, просила рішення
суду скасувати із ухваленням нового
про задоволення позовних вимог. На
обґрунтування скарги посилалася на
неправильне встановлення обставин,
неправильне дослідження та оцінку
доказів, що на думку апелянта є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення.(а.с.74-79)

В судовому засіданні представник
апелянта - ОСОБА_2 підтримав скаргу і
просив її задовольнити. Представники
відповідача Крохмальний О.В., Дячук Г.С.,
заперечували проти скарги і просили її
відхилити.

ОСОБА_1 до суду не прибула, про час та
місце розгляду справи була сповіщена
встановленим порядком про що у справі є
докази.(а.с. 85-86)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України
така неявка не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
за таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з
підстав виникнення зобов'язання
встановлює завдання майнової та
моральної шкоди іншій особі.

Судом встановлено, що рішенням
Печерського районного суду міста Києва
від 15 травня 2013 року, зміненим рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 28
серпня 2013 року стягнуто на користь
ОСОБА_1 із відповідача 60 182.90 грн.
матеріальної шкоди, завданої
пошкодженням належного позивачці
автомобіля БМВ-520 р/н НОМЕР_3 внаслідок
падіння на автомобіль дерева, 2 000 грн.
грошової компенсації моральної шкоди,
175.80 грн. витрат експертизи, 800 грн.
консультації, 45 грн. виготовлення
фотографії, 610.77 грн. судових витрат, а
всього 63814.47 грн.(а.с. 4-5, 43-46)

Таке зобов'язання зводиться до
сплати грошей, відтак, є грошовим
зобов'язанням.

Згідно із частиною другою статті
625 ЦК України в разі порушення
грошового зобов'язання боржник, який
прострочив його виконання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За змістом цієї норми закону
нарахування інфляційних втрат на суму
боргу та трьох процентів річних
входять до складу грошового
зобов'язання і є особливою мірою
відповідальності боржника за
прострочення грошового зобов'язання,
оскільки виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів унаслідок інфляційних
процесів та отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Відповідна правова позиція
міститься і в постанові Верховного
Суду України від 01 жовтня 2014 року у
справі № 6-113цс14, яка з огляду на
положення ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для застосування судами
України.

При цьому, колегія суддів
виходила з того, що норма п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК
України однією з підстав виникнення
зобов'язання встановлює завдання
майнової та моральної шкоди іншій
особі і не обмежує її дію лише
завданням такої злочином.

Рішення набрало законної сили 28 серпня
2013 року, відповідач сплатив позивачці
належну за вищевказаним судовим
рішення суму грошей, проте останній
платіж на виконання судового рішення
здійснено боржником лише 17 квітня 2014
року.(а.с. 6-20 )

Тому, підлягають частковому
задоволенню позовні вимоги позивачки
про стягнення на її користь із
відповідача 1604.28 грн. інфляційних
витрат та 783.95 грн. 3% річних на підставі
ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому, колегія суддів
наводить наступні розрахунки.

За платіжними дорученнями
відповідачем позивачці сплачено: № 348
від 28 жовтня 2013 року - 3 000 грн., № 362 від 08
листопада 2013 року - 3 000 грн., № 376 від 15
листопада 2013 року - 3 000 грн., № 393 від 22
листопада 2013 року - 3 000 грн., № 409 від 29
листопада 2013 року - 3 000 грн., № 416 від 06
грудня 2013 року - 3 000 грн., № 432 від 13
грудня 2013 року - 3 000 грн., № 450 від 20
грудня 2013 року - 3 000 грн., № 463 від 27
грудня 2013 року - 3 000 грн., № 483 від 09 січня
2014 року - 3 000 грн., № 493 від 17 січня 2014
року - 4 000 грн., № 509 від 24 січня 2014 року - 3
000 грн., № 519 від 30 січня 2014 року - 3 000 грн.,
№ 573 від 03 березня 2014 року - 3 000 грн., № 587
від 14 березня 2014 року - 3 000 грн., № 622 від
01 квітня 2014 року - 5 000 грн., № 640 від 17
квітня 2014 року - 12814.47 грн. (а.с. 6-20)

Розрахунок суми боргу з
урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргу29.08.2013 - 27.10.201363814.471.004255.2615.11.2013 -
21.11.201354814.471.002109.6313.12.2013 -
19.12.201342814.471.005214.0709.01.2014 -
16.01.201433814.471.00267.6330.01.2014 -
02.03.201423814.471.006142.8914.03.2014 -
31.03.201417814.471.022391.9201.04.2014 - 17.04.201412814.471.033422.88

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів63814.4729.08.2013 - 27.10.2013603
%314.7060814.4728.10.2013 - 07.11.2013113 %54.9857814.4708.11.2013 -
14.11.201373 %33.2654814.4715.11.2013 - 21.11.201373
%31.5451814.4722.11.2013 - 28.11.201373 %29.8148814.4729.11.2013 -
05.12.201373 %28.0945814.4706.12.2013 - 12.12.201373
%26.3642814.4713.12.2013 - 19.12.201373 %24.6339814.4720.12.2013 -
26.12.201373 %22.9136814.4727.12.2013 - 08.01.2014133
%39.3433814.4709.01.2014 - 16.01.201483 %22.2329814.4717.01.2014 -
23.01.201473 %17.1526814.4724.01.2014 - 29.01.201463
%13.2223814.4730.01.2014 - 02.03.2014323 %62.6420814.4703.03.2014 -
13.03.2014113 %18.8217814.4714.03.2014 - 31.03.2014183
%26.3612814.4701.04.2014 - 17.04.2014173 %17.91

На підставі ст. 88 ЦПК України,
підлягають стягненню із відповідача на
користь позивачки 243.60 грн. судового
збору за розгляд справи районним судом
та 121.80 грн. судового збору за розгляд
справи апеляційним судом.

Інші доводи апелянта не
спростовують вищевказаних висновків
суду, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3,
4 ч. 1 ст. 309 , ч. 2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія судів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 02 жовтня 2014 року
скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_2
задовольнити частково і стягнути на її
користь із Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Печерського району міста Києва
«Липкижитлосервіс» 1604 (одна тисяча
шістсот чотири) грн.. 28 коп. інфляційних
втрат та 783 (сімсот вісімдесят три) грн..
95 коп. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України, в іншій частині позовних вимог
- відмовити.

Стягнути із Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Печерського району міста Києва
«Липкижитлосервіс» на користь ОСОБА_1,
і.н. НОМЕР_2 - 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп. судового збору за розгляд справи
районним судом та 121(сто двадцять одна)
грн. 80 коп. судового збору за розгляд
справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/13400/2014

Головуючий у першій інстанції Новак
Р.В.

Унікальний номер 757/18355/14-ц

Доповідач Левенець Б.Б.