Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В.,
Шимківа С.С.,

секретар судового засідання:
Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" на
рішення Рівненського міського суду від
05 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на заставне
майно.

Заслухавши доповідача,пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського
суду від 05 травня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено.

Звернуто стягнення на предмет
іпотеки - автомобіль марки "Mersedes-Benz",
модель 614, тип-автобус-D пасажирський,1999
року випуску, колір білий, номер шасі
(кузова,рами) НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1, для задоволення грошових
вимог ОСОБА_1 за договором позики
грошових коштів від 5 березня 2014 року в
сумі 110 000,0 гривень, шляхом передачі
цього автобуса у власність ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмір 1100
гривень.

В апеляційній скарзі на це
рішення публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" вказує на порушення судом
при розгляді справи норм матеріального
та процесуального права.

Цим рішенням порушено права Банку
як заставодержателя цього рухомого
майна, на яке суд звернув стягнення.

Вказаний у рішенні суду автобус
було надано в заставу Банку згідно
договору застави від 19.05.2006 року,
укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та
ОСОБА_3 на забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
0605/39 від 19.05.2006 року між Банком та
ОСОБА_4, яка отримала кредит в сумі 18000
доларів США.

Станом на квітень 2014 року
заборгованість по кредиту становить
7655,54 доларів США.

При здійсненні моніторингу цього
кредиту було встановлено, що 21.08.2012 року
заставодавець в порушення умов
договору застави,ч.2ст.586 Цивільного
кодексу України та ст.17 Закону України
"Про заставу" без згоди Банку
реалізував цей автомобіль ОСОБА_2

В травні 2014 року Банк звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на спірний автомобіль і під
час розгляду справи Банку стало відомо
про існування оскаржуваного рішення.

Вказане рішення суду ухвалено з
порушенням вимог Закону України Про
заставу", Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", Цивільного
кодексу України., згідно яких
обтяжувач, який ініціює звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження і до моменту подання
відповідного позову до суду письмово
повідомити всіх обтяжувачів на користь
яких встановлено зареєстроване
обтяження цього ж рухомого майна про
початок судового провадження.

Суд ухвалив рішення за
відсутності доказів про реєстрацію в
Державному реєстрі відомостей про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Покликається в апеляційній
скарзі на положення ст.ст.572, 589 ЦК
України та ч.1 ст.20 Закону України "Про
заставу" про право звернення стягнення
на предмет застави у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до положень ст.12
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. На підставі
реєстрації встановлюється пріоритет
обтяження, якщо інші підстави для
виникнення пріоритету не визначені цим
Законом.

Враховуючи вказану норму Закону,
ПАТ КБ "Приватбанк" має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Суд першої інстанції
безпідставно не залучив Банк до участі
у справі як заставодержателя спірного
майна та не дослідив витяги про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

Просить скасувати рішення
Рівненського міськрайонного суду від 05
травня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
05 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір грошової позики на
суму 110000 грн. із кінцевим терміном
користування до 12 березня 2014 року.

07 березня 2014 року між вказаними
сторонами укладено договір застави
транспортного засобу, предметом якого
є автомобіль: марка MERCEDES-BENZ, модель 614,
тип - автобус D пасажирський 1999 року
випуску, колір білий, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_3.

Відповідно до вимог ч.1 ст.25 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
обтяжувач, який звертається до суду з
вимогою звернути стягнення на
предмет забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до моменту подання
відповідного позову до суду письмово
повідомити всіх обтяжувачів, на
користь яких встановлено
зареєстроване обтяження цього ж
рухомого майна, про початок судового
провадження у справі про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального

обтяження.

Позивач при зверненні до суду вказані
вимоги закону не виконав, а суд першої
інстанції, задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_1 не перевірив відомості в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна щодо спірного автомобіля.

Із наданих Банком додатків до
апеляційної скарги вбачається, що 19
травня 2006 року між ЗАТ КБ "Приватбанк"
та ОСОБА_4 (позичальник) укладено
кредитний договір №0605/39 про надання
позичальнику кредиту в розмірі 18000
доларів США терміном повного погашення
до 14 травня 2009 року включно (а.с.28-29).

На забезпечення виконання
кредитного зобов'язання 19 травня 2006
року між ОСОБА_3 (заставодавець) та ЗАТ
КБ "Приватбанк" (заставодержатель)
укладено договір застави
автотранспорту 0605/39/ТЗ, предметом якого
згідно п.6 договору є: автомобіль
MERCEDES-BENZ 614, 1999 року випуску, білого
кольору,№ шасі(кузова,рами) НОМЕР_3,
об'єм двигуна - 4250, тип транспортного
засобу - автобус D, державний номер
НОМЕР_2.

Предметом застави в обох
договорах є один й той самий
транспортний засіб, що підтверджується
ідентифікаційним номером цього
транспортного засобу, який є
ідентичним як в договорі застави між
ОСОБА_3 (заставодавець) та ЗАТ КБ
"Приватбанк" (заставодержатель), так і в
договорі між сторонами в цій
справі:НОМЕР_3.

У 24 країнах, які входять в
Міжнародну організацію стандартів ISO,
кузов кожного випущеного в них
автомобіля має індивідуальний номер VIN
- Vehicle Identification Number - ідентифікаційний
номер транспортного засобу. Він
складається з 17 літерних і цифрових
символів і містить в собі точну
інформацію про виробника, моделі, рік
випуску і номери кузова. Перші три
цифри - код заводу-виробника, з
четвертої по восьму цифру включно -
заводське позначення типу
транспортного засобу, дев'ята позиція -
вільна, на 10-й або 11-й позиції
пробивається рік випуску автомобіля,
позиції з 12-ї по 17-ю - поточний
заводський номер кузова або
автомобіля.

Встановлено, що спірний
автомобіль без згоди Банку в порушення
положень п. 17.7. договору застави
автотранспорту 0605/39/ТЗ згідно яких
заставодавець зобов'язується не
здійснювати відчуження або інше
розпорядження предметом застави без
письмової згоди заставодержателя,
-було придбано ОСОБА_2 на підставі
рішення суду від 7 березня 2012 року(запис
у свідоцтві про реєстрацію автомобіля
на ім*я ОСОБА_2)

Відповідно до витягу із
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, запис № 7 , 5 серпня 2009 року
встановлено публічне обтяження всього
рухомого майна боржника ОСОБА_3, а
спірний автобус на цей період
перебував саме у його власності.
Згідно ч.1 ст.27 Закону
України "Про заставу" застава зберігає
силу, якщо за однією з підстав,
зазначених в законі, майно або майнові
права, що складають предмет застави,
переходять у власність іншої особи.

Частиною 3 ст.9 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" встановлено, що
зареєстроване обтяження зберігає силу
для нового власника (покупця) рухомого
майна, що є предметом обтяження.

Відповідно до статті 3 ЦПК України,
статті 15 Цивільного кодексу України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права лише у разі його
порушення, невизнання або оспорювання,
а в даному випадку ОСОБА_1 13 березня 2014
року звернувся в суд з позовом про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за
договором позики від 5 березня 2014 року,
і представник відповідача в судовому
засіданні визнав заявлені вимоги і не
заперечував проти звернення стягнення
на предмет застави згідно договору
застави від 7 березня 2014 року , тобто,
як на час звернення з позовом, так і при
розгляді справи судом спору між
сторонами не існувало, оскільки права
та інтереси позивача відповідачем не
порушувались, не оспорювались і
визнавались.

За встановлених обставин та норм
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, - підстав для
задоволення позову немає.

На підставі наведеного,ст.572,589
Цивільного кодексу України, ст.27 Закону
України "Про заставу",ст.9 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень",
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319, 323-325 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Рівненського міського
суду від 05 травня 2014 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно:
автомобіль марки "Mersedes-Benz", модель 614,
тип-автобус-D пасажирський,1999 року
випуску, колір білий, номер шасі
(кузова,рами) НОМЕР_3, реєстраційний
номер НОМЕР_1,

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Бондаренко Н.В.
Шимків С.С.