Справа № 344/8272/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2395/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.,

секретаря:
Яковин М.Я.,

з участю:
відповідача - ОСОБА_2, представника ТзОВ

«Станіславська теплоенергетична
компанія» -

Дрогомирецького І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Станіславська теплоенергетична
компанія» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за послуги з
централізованого опалення, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
16 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ТзОВ «Станіславська
теплоенергетична компанія» пред'явило
позов до ОСОБА_2 про стягнення 3617,71 грн
заборгованості за надані послуги
централізованого опалення. Позовні
вимоги мотивовано тим, що у зв'язку із
неналежним виконанням відповідачем,
який проживає в АДРЕСА_1, обов'язку щодо
регулярної оплати за надані послуги,
утворилась заборгованість, яка станом
на 30.04.2014 року склала 3617,71 грн.
Посилаючись на те, що в добровільному
порядку відповідач відмовляється
погасити дану заборгованість, позивач
просив задовольнити вимоги.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 16 жовтня 2014 року позов
задоволено. Постановлено стягнути з
ОСОБА_2 в користь ТзОВ «Станіславська
теплоенергетична компанія» 3617,71 грн
заборгованості за послуги
централізованого опалення та
підігріву води та 243,60 грн судового
збору.

Не погоджуючись із даним рішенням,
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, у якій посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Апелянт зазначає, що
він не отримував послуги із
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, оскільки з 09.10.2008 року в
його квартирі були від'єднанні прилади
опалення та встановлено індивідуальне
опалення та газовий лічильник, що
підтверджується відповідними актами
від 02.12.2008 року і жодних договорів про
надання таких послуг він не укладав.
ОСОБА_2 також вважає невірним висновок
суду про те, що проект реконструкції
газопостачання його квартири від 05.11.2004
року не підтверджує факту відключення
його квартири від послуг
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, оскільки даний проект
був складений у встановленому законом
порядку. Судом, на його думку, не було
враховано і того, що на момент передачі
квартири на обслуговування позивача
прилади опалення і гарячого
водопостачання в його квартирі були
відсутні. Також зазначає апелянт, суд
не вправі був посилатись на "Порядок
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення і
постачання гарячої води" від 22.11.2005
року, оскільки такий "Порядок" не набув
чинності на момент затвердження
Проекту реконструкції газопостачання
його квартири від 05.11.2004 року. Вважаючи
рішення суду необґрунтованим, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав з мотивів,
наведених у ній.

Представник ТзОВ «Станіславська
теплоенергетична компанія» апеляційну
скаргу не визнав та вказав, що оскільки
відповідач порушив порядок від'єднання
квартири від мережі теплопостачання
будинку, йому проводилось нарахування
за послуги теплопостачання. Тому
вважає, що суд першої інстанції
правильно задовольнив позов. Рішення
суду в даній справі вважає законним,
просить залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи, зокрема із копій
заяв відповідача ОСОБА_2 на а.с.42-44,
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 було
від'єднана від мережі централізованого
опалення в жовтні 2008 року з порушенням
"Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 21 липня 2005 року №630 із змінами від
31.10.2007 року, та "Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання", затверджених
міністерством будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22.11.2005 року №4.
Зокрема, ОСОБА_2 на час відключення
теплопостачання не мав відповідного
дозволу, не отримав технічні умови та
не виготовив проект індивідуального
(автономного) теплопостачання і
відокремлення від мереж ЦО і ГВП, які
передбачені п.2.3 згаданого "Порядку".
Даний факт відповідач визнав в
засіданні апеляційного суду.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що суд не вправі був
керуватись вищезазначеним «Порядком»,
оскільки останній не набув чинності на
момент затвердження Проекту
реконструкції газопостачання його
квартири від 05.11.2004 року, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки на момент
самовільного відключення квартири від
мереж централізованого опалення та
гарячого водопостачання - жовтень 2008
року, вже діяв вищезазначений
«Порядок» від 22.11.2005 року.

Згідно п.2.7 "Порядку" припинення
нарахування оплати за послуги
теплопостачання відбувається у
випадку виконання споживачем всіх
вимог цього правового акту та після
складення відповідною комісією акту за
участі, зокрема, представника
виконавця послуг про відключення
приміщень від внутрішньо будинкових
мереж, затвердженого міжвідомчою
комісією. Оскільки визначений чинним
законодавством порядок відключення
квартири не було дотримано, ТзОВ
«Станіславська теплоенергетична
компанія» правомірно продовжувало
нараховувати відповідачу оплату.

З наведеного випливає, що суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
вимогу ТзОВ «Станіславська
теплоенергетична компанія» про
стягнення з відповідача
заборгованості.

Приймаючи до уваги вище наведене,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції в даній справі ухвалено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта висновків суду не
спростовують. Тому підстав для
скасування оскарженого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Івано-Франківського міського
суду від 16 жовтня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М. Васильковський

А.Ю. Малєєв