АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3264/2014
інстанції: Прохоренко В.В.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 12 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі: З участю
адвоката:Грицак А.М. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на ухвалу Комсомольського
районного суду м. Херсона від 09 жовтня
2014 року за матеріалами позовної заяви
ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Вік» про
стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що протягом 2013-2014 років
ним за договором безвідсоткової
фінансової допомоги були надані
грошові кошти відповідачу на загальну
суму 1 165 900,00 грн. з різним строками
повернення боргу. Із зазначених коштів
ТОВ Фірма «ВІК» повернуло йому лише 80
300,00 грн. за договором безвідсоткової
фінансової допомоги від 10 грудня 2013
року. 01 липня 2014 року, на підставі
ст.ст.604, 1053 ЦК України, між ним та
відповідачем укладено договір новації,
яким первісні зобов'язання ТОВ Фірма
«ВІК» перед ним замінені новим
позиковим зобов'язанням в сумі 1 085 600,00
грн. - на сукупну суму зобов'язань за
договорами безвідсоткової фінансової
допомоги, укладених протягом 2013-2014
років. В договорі новації від 01 липня 2014
року сторони встановили строк
повернення йому боргу відповідачем до
01 серпня 2014 року. Посилаючись на те, що у
визначений договором строк ТОВ Фірма
«ВІК» суму боргу не повернуло, ОСОБА_6,
на підставі ст.ст.1049, 1053 ЦК України,
просив суд стягнути з ТОВ Фірма «ВІК»
на його користь борг у сумі 1 085 600,00 грн.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 09 жовтня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження за
вищезазначеним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить
зазначену ухвалу скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
вирішення питання про прийняття до
розгляду його позовної заяви.

ТОВ Фірма «ВІК» апеляційну скаргу
визнало.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність оскарженої ухвали
вимогам цивільного процесуального
закону, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

При постановленні оскарженої ухвали
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач, будучи засновником та
учасником ТОВ Фірма «ВІК», заявив
вимоги про повернення коштів, наданих
ним товариству в якості поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги, а
тому позовна заява не підлягає
розгляду у порядку цивільного
судочинства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 122
ЦПК України, оскільки спір між
сторонами виник із корпоративних
відносин та є підвідомчим
господарському суду.

Проте, колегія суддів вважає, що такого
висновку суд першої інстанції дійшов з
порушенням норм процесуального права,
що відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
є підставою для скасування оскарженої
ухвали і передачі питання про
відкриття провадження у справі до суду
першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору
слід враховувати, що критеріями
розмежування цивільної юрисдикції від
інших є, по-перше, характер спору про
право (справи за позовами, що виникають
з будь-яких правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами інших видів
судочинства), по-друге, однією із сторін
у спорі, є, як правило, фізична особа.

Тобто, критеріями розмежування справи
цивільного судочинства від справи
господарського судочинства є
одночасно: суб'єктний склад учасників
процесу та характер спірних
правовідносин.

Згідно з п.4 ст.12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
зі створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості
(підсудності) справ цієї категорії
судам необхідно керуватись поняттям
корпоративних прав, визначеним ч.1 ст.167
ГК України, згідно з якою
корпоративними є права особи, частка
якої визначається у статутному фонді
(майні) господарської організації, що
включають правомочність на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

У разі якщо суб'єктний склад осіб, які
беруть участь у справі, або предмет
позову не відповідають визначеним
пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК
України справам, що виникають із
корпоративних відносин, суди повинні
мати на увазі, що відповідно до ст.1 ГПК
України господарським судам
підвідомчі спори щодо захисту
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів
підприємств, установ, організацій,
інших юридичних осіб (у тому числі
іноземних), громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Так, суд першої інстанції вважав, що
спір, який виник між сторонами у справі,
відноситься до юрисдикції
господарського суду на підставі п.4 ч.1
ст.12 ГПК України, оскільки ОСОБА_6
обґрунтовує свій позов порушенням його
корпоративних прав.

Проте, вказаний висновок суду першої
інстанції є передчасним, оскільки у цій
справі детальному з'ясуванню підлягає
правова природа заявленого позову та
характер спірних правовідносин, які
виникли між сторонами у справі.

Без визначення правової природи
заявленого позову та з'ясування
характеру спірних правовідносин, які
виникли між сторонами у справі, з
урахуванням змісту позову, висновок
про те, що спір відноситься до
юрисдикції господарського суду є
передчасним.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ТОВ Фірма «ВІК» про виконання
останнім зобов'язань по сплаті боргу за
договорами безвідсоткової фінансової
допомоги, а в послідуючому - за
договором новації. Свої вимоги позивач
заявляє на підставі ст.ст.1049, 1053 ЦК
України.

Отже спірні правовідносини не є
корпоративними, вони пов'язані з
порушенням ТОВ Фірма «ВІК» грошових
зобов'язань за договором новації

З огляду на наведене, а також
враховуючи те, що зазначений спір за
предметом позову не відповідає
визначеним п.4 ч.1 ст.12 ГПК України
справам, що виникають із корпоративних
відносин, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про наявність підстав для
відмови у відкритті провадження, а тому
ухвала суду, як така, що постановлена в
порушення вимог цивільного
процесуального законодавства,
підлягає скасуванню з передачею
питання про відкриття провадження до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, п. 3 ч. 1 ст.312 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду
м. Херсона від 09 жовтня 2014 року
скасувати.

Матеріали направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді