У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2014

м. Ужгород

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області Семерак І.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Ужгороді подання головного державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон гр. України ОСОБА_2, –

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
звернувся до суду з даним поданням,
погодженим начальником МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ, посилаючись на те,
що у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ на
виконанні знаходиться виконавче
провадження ЄДРВП №5425803 та ЄДРВП №42559709
по примусовому виконанню виконавчого
листа №2-228 від 17.05.2006 року виданого
Міжгірським районним судом про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки – Ганни, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з 05.05.2006 року і до
досягнення нею повноліття, та
виконавчого листа №2-459 від 11.01.2012 року
виданого Між гірським районним судом
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, – ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частин всіх
видів заробітку, щомісячно і до
досягнення ОСОБА_6 повноліття, а потім ?
частки заробітку до повноліття дитини
ОСОБА_7

Вказує, що ОСОБА_2 добровільно не
виконує рішення суду та аліменти не
сплачує, у зв’язку з чим, станом на
01.10.2014 року, заборгованість зі сплати
аліментів згідно виконавчого листа
№2-228 від 17.05.2006 року складає 50546,48 грн., а
борг зі сплати аліментів згідно
виконавчого листа №2-459 від 11.01.2012 року
складає 29147,46 грн.

09.02.2007 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

У зв’язку з цим, просить встановити
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон відносно гр. України ОСОБА_2

В судовому засіданні державний
виконавець Грицищук М.П. подання
підтримав та, з підстав наведених у
ньому, просив його задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив
щодо задоволення вказаного подання
вважаючи таке безпідставним. При цьому
пояснив, що він періодично сплачує
аліменти та допомагає дітям
матеріально в інший спосіб.

Дослідивши матеріали подання,
заслухавши пояснення сторін, суддя
приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України”, підставою
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон є ухилення
громадянина від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням, - виконання
зобов’язань.

Відповідно до ч.18 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно ст.377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника – юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом належними доказами встановлено,
що ОСОБА_2 належним чином не сплачує
аліменти, покладені на нього судовим
рішенням, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 01.10.2014
року, згідно наданих державним
виконавцем розрахунків
заборгованості, становить 79693,94 грн.

Доказу щодо погашення вказаної
заборгованості, чи значної її частини,
на час розгляду подання ОСОБА_2 суду не
надав.

За таких обставин суд вважає, що
наявність у боржника невиконання
зобов’язань покладених на нього
судовим рішенням є достатньою
підставою для тимчасового обмеження
його у праві виїзду за кордон.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що дане подання є
обґрунтованим і таким, що підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України”, ст. 11 Закону
України „Про виконавче провадження,
ст.19 Закону України „Про державну
прикордонну службу України», ст.377-1 ЦПК
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Подання – задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за кордон гр. України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_1, на період існування
заборгованості.

Виконання ухвали доручити Державній
прикордонній службі України та
Ужгородському МВ УМВС України в
Закарпатській області за місцем
проживання боржника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного
суду

ОСОБА_8