Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/4581/14Головуючий у 1-й
інстанції Щербань Л.С. Суддя-доповідач
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мельник
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 22 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_4 про відшкодування
збитків в порядку захисту прав
споживачів

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 в порядку захисту прав
споживачів звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача на свою користь
9 556,99 грн. майнової шкоди та 2 500,0 грн.
моральної шкоди та витрати на оплату
правової допомоги.

В обґрунтування свого позову позивач
зазначав, що він має у володінні
автомобіль ВАЗ 1118 реєстраційний №?
НОМЕР_1, який належить на праві
приватної власності його батьку -
ОСОБА_4

06.06.2014 року він - позивач приїхав на
автомийку, яка розташована за адресою:
с. Преображенка вул. Преображенська 5-а
Оріхівського району Запорізької
області, де замовив мийку вказаного
автомобілю. Після мийки автомобілю, він
оглянув автомобіль та виявив
пошкодження лакофарбового покриття у
вигляді сколів лаку на капоті, передніх
лівому та правому крилах, даху та
кришки капоту. Про виявлені
пошкодження автомобілю він вказав
мийнику ОСОБА_5

Щоб задокументувати виявлені
пошкодження позивач звернувся за
допомогою до очевидців цієї пригоди і
разом з ними склав акт обстеження
автомобілю та зробив фотозйомку.

Для відновлення автомобілю позивач
замовив та провів ремонтну
калькуляцію, за що сплатив 509,88 грн.
Відповідно до вказаної ремонтної
калькуляції йому необхідно буде
понести витрати в сумі 9 047,11 грн. для
відновлення автомобілю.

Крім того, позивач вказує, що йому діями
співробітників автомийки, завданням
належному йому майну шкоди, також
завдана моральна шкода, яку він оцінює
в 2 500,0 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 22 вересня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права судом першої
інстанції, позивач ОСОБА_2 у своїй
апеляційній скарзі просив рішення суду
першої інстанції скасувати, ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів апеляційного
суду дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відмовляючи у
задоволенні позову позивача у повному
обсязі, суд першої інстанції керувався
ст.ст.15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,
ст. 1166,1167 ЦК України та виходив з двох
підстав для відмови у позові позивача:
ОСОБА_2 є неналежним позивачем у цій
справі та останній не надав суду
доказів, що пошкодження автомобілю,
зданого ним на автомийку, сталося з
вини співробітників автомийки.

З такими висновками суду першої
інстанції можна погодитись лише
частково.

Так, судом першої інстанції було
правильно встановлено, що ОСОБА_2 мав
право користування (керування)
автомобілем ВАЗ 1118 реєстраційний
№?НОМЕР_1 (а.с. 6), який належить на праві
приватної власності ОСОБА_4 (а.с.5), у
тому числі станом на 06.06.2014 року.

Звідси, ОСОБА_2 мав право 06.06.2014 року
здати на автомийку відповідача - ФОП
ОСОБА_3 зазначений автомобіль та на
нього - ОСОБА_2, як споживача послуг цієї
автомийки, поширюються вимоги Закону
України «Про захист прав споживачів», а
тому, він може бути позивачем у цій
справі за вищезазначеним позовом в
порядку захисту прав споживачів.

Звернення до суду ОСОБА_2 з позовом про
стягнення збитків та моральної шкоди з
посиланням на Закон України «Про
захист прав споживачів» виключає
можливість одночасного звернення
ОСОБА_2 із цим позовом в порядку ст.ст.
1166, 1167 ЦК України.

Проте, ОСОБА_2 не надав суду першої
інстанції належних, допустимих доказів
порушення його прав, як споживача з
боку відповідача, а саме, що 06.06.2014 року
на момент передачі на автомийку ОСОБА_2
вищезазначеного автомобілю останній
не мав зазначених у позові позивача
пошкоджень лакофарбового покриття та
що співробітниками автомийки
відповідача ОСОБА_2 було надано послугу
з мийки зазначеного вище автомобілю
неналежної якості, внаслідок якої було
пошкоджено автомобіль ОСОБА_2, як
користувача.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ч. 1 ст. 59 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану
справу з додержанням вимог ст. ст. 10-11,
60-61 ЦПК України в межах заявлених
позивачем позовних вимог та на
підставі доказів сторін.

При цьому, суд першої інстанції на
виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України
сприяв всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснював особам,
які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджав про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

Крім того, суд першої інстанції також
надав належну, з додержанням вимог ст.
212 ЦПК України, оцінку усім наданим
сторонами у цій справі доказам.

Так, відповідно до ст. 57 ч. 1 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
пояснень свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ч. 2 ЦПК України).

Про проведення експертизи у цій справі
з приводу визначення часу та причини
утворення зазначених у позові
позивача, як користувача, пошкоджень
лакофарбового покриття на
вищезазначеному автомобілі, та
встановлення причинного зв'язку між
наявністю пошкоджень лакофарбового
покриття вищезазначеного автомобілю
користувача ОСОБА_2 та діями
співробітників автомийки відповідача
06.06.2014 року в порядку надання послуги
споживачеві сторони цій справі у суді
першої інстанції та апеляційної
інстанцій не заявляли.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із висновком суду першої
інстанції у цій справі про те, що покази
допитаних за заявою позивача судом у
цій справі свідків, які не були
безпосередньо присутні при передачі на
мийку автомобілю та проведенні
останньої (а.с.39-42), а також акт
обстеження автомобілю від 06.06.2014 року
(а.с.8) тощо, складені позивачем після
мийки автомобілю на підтвердження часу
утворення зазначених пошкоджень
автомобілю та причинного зв'язку між
цими пошкодженнями та діями
співробітників автомийки відповідача
06.06.2014 року в порядку надання послуги
споживачеві, самі по собі не можна
вважати належними допустимими
доказами у цій справі.

Оскільки, у матеріалах цієї справи
відсутні належні, допустимі докази на
підтвердження первісного, тобто до
мийки 06.06.2014 року, стану
вищезазначеного автомобілю позивача.

Так, встановлено, що на час передачі
цього автомобілю на мийку, будь-який
акт приймання-передачі, у тому числі із
зазначенням стану автомобілю (без
пошкоджень лакофарбового покриття),
сторонами не укладався.

Відповідачем були наданні суду першої
інстанції докази на спростування
доводів позивача щодо неякісної
послуги, у тому числі відеозапису з
камер відео нагляду, які безпосередньо
встановлені в салоні автомийки
відповідача, та сертифікати
відповідності усіх засобів догляду за
автомобілем, що використовуються
відповідачем (а.с.51-53).

В силу вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Докази, передбачені ст. 303 ч.2 ЦПК
України, у цій справі відсутні.

Порушення судом першої інстанції у цій
справі норм процесуального права, які б
призвели до неправильного вирішення
цієї справи, та могли бути підставою
для скасування оскаржуємого рішення
суду, відсутні.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд має право її
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Разом з тим, згідно із ст. 307 ч. 1 п. 3 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право змінити рішення.

Апеляційний суд ухвалює рішення про
зміну рішення суду першої інстанції у
випадку, якщо помилки у рішенні суду
першої інстанції можливо усунути без
його скасування, не змінюючи суть
рішення і вони стосуються окремих його
частин.

При вищевикладених обставинах, колегія
судді в апеляційного суду вважає за
необхідне рішення суду першої
інстанції змінити, виключивши з
мотивувальної частини рішення
посилання на неналежність позивача як
одну із підстав відмови у позові; в
решті рішення суду першої інстанції у
цій справі залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги позивача
ОСОБА_2 та представника останнього є
такими, що не спростовують висновків
суду першої інстанції щодо відсутності
у матеріалах цієї справи належних,
допустимих доказів на підтвердження
того, що пошкодження автомобілю,
зданого на автомийку ОСОБА_2, сталося з
вини співробітників автомийки
(відповідача), а лише відображають
позицію позивача, висловлену останнім
в його позові та представником
останнього у судових засіданнях і яку
вони вважають такою, що є єдино вірною
та єдино можливою.

Позовні вимоги позивача у цій справі до
відповідача про стягнення вартості
послуг з оцінки розміру завданої шкоди
у сумі 509,88 грн. (а.с.16-17) та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 2 500,0 грн. є
похідними від позовних вимог позивача
до відповідача у цій справі про
відшкодування збитків внаслідок
надання неякісної послуги у сумі 9 047,11
грн. (а.с.14-15) (первісних), а тому у разі
відмови судом позивачеві у задоволенні
первісних позовних вимог у цій справі,
похідні також не підлягають
задоволенню.

Крім того, Закон України «Про захист
прав споживачів» передбачає виключні
підстави, коли споживач має право на
відшкодування моральної шкоди (коли
внаслідок неякісної послуги завдано
шкоди життю чи здоров'ю споживача).

Про наявність останніх у цій справі
позивачем в його позові не зазначалось
взагалі.

Витрати позивача на правову допомогу в
силу вимог ст. 79 ЦПК України належать до
судових витрат, а не є позовними
вимогами.

Питання розподіл останніх між
сторонами має вирішуватись судом
першої інстанції з додержанням вимог
ст. 88 ЦПК України.

Колегією суддів апеляційного суду
встановлено, що питання про розподіл
судових витрат, у тому числі витрат
позивача на правову допомогу, між
сторонами у цій справі судом першої
інстанції не вирішувалось в
оскаржуємому рішенні взагалі, а тому
воно не може бути предметом
апеляційного перегляду.

Проте, вирішення цього питання можливо
у подальшому судом першої інстанції у
порядку ст. 220ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307-308, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 22 вересня 2014
року у цій справі змінити, виключивши з
мотивувальної частини рішення
посилання на неналежність позивача як
одну із підстав відмови у позові.

В решті рішення суду першої інстанції у
цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.