Справа № 464/2500/14-ц
пр.№ 2/464/826/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

22.10.2014 Сихівський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.

при секретарі Жилі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором в сумі 673 507,56 грн.
та судові витрати в сумі 3 654,00 грн. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 17.09.2007 року між
АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ 0, згідно з яким позивач надав
відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 200
000,00 доларів США. В якості забезпечення
виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за кредитним договором між
АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем
ОСОБА_2 17.09.2007 року укладено іпотечний
договір, за умовами якого відповідачем
передано в іпотеку нерухоме майно.
Через систематичне невиконання
відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань
за кредитним договором АКІБ
«Укрсиббанк» звернувся до суду з
позовом про стягнення заборгованості
та рішенням Сихівського районного суду
м. Львова від 08.08.2011 року стягнуто
солідарно з відповідачів
заборгованість в розмірі 1 590 352,31 грн.
Проте, заборгованість не була погашена
відповідачами та у зв'язку зі
збільшенням її розміру різниця між
сумою, стягнутою за рішенням суду, та
реальним розміром заборгованості
складає 673 507,56 грн. 08.12.2011 року між ПАТ
«Укрсиббанк», яке є правонаступником
АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк»
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами, на підставі якого
до позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
іпотечного договору, укладеними з
відповідачами.

В подальшому позивачем було уточнено
свої вимоги та у зв'язку зі збільшенням
розміру заборгованості позивач просив
суд стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1 188 427,45 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
якою позов підтримав, просив вимоги
задовольнити в повному обсязі та
проводити розгляд справи за його
відсутності, проти заочного розгляду
справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялися про час та місце
розгляду справи, причини неявки суду не
повідомили. Представник відповідача
ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення
на позов, згідно з якими ОСОБА_2 є
майновим поручителем за зобов'язаннями
ОСОБА_1 та не несе солідарну
відповідальність з боржником. Крім
того, вартість предмету іпотеки є
достатньою для задоволення вимог
позивача. Просив в задоволенні позову
відмовити.

Враховуючи наведене та відсутність
заперечень зі сторони представника
позивача, суд вважає за можливе на
підставі ст. 224 ЦПК України провести
заочний розгляд справи.

З'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст. 1056-1 ЦК України
розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

З матеріалів справи вбачається, що
17.09.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, згідно з яким АКІБ
«Укрсиббанк» надав відповідачу ОСОБА_1
кредит в розмірі 200 000,00 доларів США
строком на 10 років з 17.09.2007 року по 15.09.2017
року зі сплатою 12,9% річних за
користування коштами.

Згідно з умовами даного договору
відповідач ОСОБА_1 зобов'язувалася
повернути кошти в порядку, визначеному
даним Договором, та сплатити плату за
користування коштами.

Судом встановлено, що відповідачем
ОСОБА_1 неналежним чином виконуються
зобов'язання, прийняті нею за умовами
кредитного договору.

З розрахунку заборгованості
вбачається, зо станом на 12.09.2014 року
загальна заборгованість відповідача
ОСОБА_1 перед за кредитом становить 2 778
779,76 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 08.08.2011 року стягнуто
солідарно з відповідачів
заборгованість за даним кредитним
договором в розмірі 1 590 352,31 грн.

Таким чином, сума заборгованості
відповідача ОСОБА_1 за кредитним
договором складає 1 188 427,45 грн.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання грошового
зобов'язання.

Проте, відповідач ОСОБА_1 умови
договору не виконала та кошти за
договором кредиту відповідно до умов
договору не повернула.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 08.12.2011 року між ПАТ
«Укрсиббанк», яке є правонаступником
АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк»
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами, на підставі якого
до позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору від
17.09.2007 року № 0.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_1
прострочила погашення поточних
платежів по кредиту та нарахованих
відсотках, не повернула отриманий
кредит, не виконавши взятих за
договором зобов'язань, суд приходить до
висновку, що заборгованість за
кредитним договором в сумі 1 188 427,45 грн.
підлягає стягненню на користь позивача
та вимоги в частині стягнення вказаної
заборгованості з відповідача ОСОБА_1
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Для забезпечення виконання
відповідачем ОСОБА_1 зобов'язнь за
кредитним договором від 17.09.2007 року №
0 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2
17.09.2007 року було укладено іпотечний
договір, відповідно до якого банку в
іпотеку передано нерухоме майно.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором
поруки, поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Таким чином, солідарна
відповідальність перед кредитором
передбачена виключно у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою.

Роз'ясненнями, наданими в п. 23 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ» від 30.03.2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
визначено, що при вирішенні спорів за
участю майнових поручителів суди мають
виходити з того, що відповідно до
статті 11 Закону України «Про заставу»,
статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. Відповідно до
статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука
є різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559
ЦК), не застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

У зв'язку із цим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку про безпідставність вимог
позивача в частині солідарного
стягнення заборгованості за кредитним
договором з майнового поручителя
ОСОБА_2 та необхідності відмови у їх
задоволенні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 слід стягнути
понесені позивачем судові витрати, а
саме судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
525, 526, 530, 546, 553, 554, 575, 625, 1048 - 1050, 1054, 1056-1
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 11
Закону України «Про іпотеку», п. 23
танови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» від 30.03.2012 року № 5, ст.ст. 10, 60, 88,
208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором від 17.09.2007 року №
0 в сумі 1 188 427,45 грн. (один мільйон
сто вісімдесят вісім тисяч чотириста
двадцять сім гривень 45 коп.) та судові
витрати на суму 3 654,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або отримання
його копії.

Суддя: