Справа № 723/3241/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2014 року
Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в
складі:

головуючого суддi
Якiвчика I.В.

при секретарi
Чокан Д.В.

за участю:

позивача
ОСОБА_3

її представника
ОСОБА_4

представників відповідача ОСОБА_5-
ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в м.Сторожинець справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа
на стороні позивача ОСОБА_8 про
усунення перешкод користування
земельною ділянкою та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 в особі представника
ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки

встановив :

Позивач ОСОБА_3, звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_5, зазначивши,
що їй на праві власності належить
земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,0950 га., що розташована в с.Панка,
Сторожинецького району, Чернівецької
області. Земельна ділянка по межі від
точки «Г» до точки «А» межує із землею
відповідача ОСОБА_5 який самовправно
захопив 55 кв.м. її землі, а весною 2012
року відгородив захоплену землю
металевою сіткою, що підтверджується
висновком № 314 експертно
будівельно-технічного дослідження від
16.10.2013 року. Просила зобов'язати
відповідача звільнити самоправно
захоплену земельну ділянку,
демонтувати огорожу з металевої сітки
та не чинити їй перешкод у володінні та
користуванні землею, стягнувши судові
витрати по справі.

ОСОБА_5, в особі свого представника,
звернувся до суду із зустрічними
позовними вимогами, які в подальшому
уточнив, до ОСОБА_3 зазначивши, що він є
власником земельної ділянки
призначеної для ведення особистого
селянського господарства, площею 0,1395
га, що розташована в с.Панка,
Сторожинецького району, Чернівецької
області. Його земельна ділянка межує із
земельною ділянкою, що належить на
праві власності ОСОБА_3, яка у 2012 році
самовільно зайняла та приєднала до
своєї землі частину його земельної
ділянки, встановивши металеві стовпи і
металеву сітку. Просив зобов'язати
відповідача повернути йому самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,0045 га,
шляхом видалення металевих стовпів з
металевою сіткою та стягнути судові
витрати по справі.

В судовому засіданні позивач по
первісному позову ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_4, свої позовні
вимоги підтримали в повному обсязі
посилаючись на викладені обставини, а
вимоги зустрічного позову не визнали, з
тих же підстав.

Представники позивача, за зустрічним
позовом, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому
засіданні зустрічні позовні вимоги
підтримали, заперечивши первісні
вимоги позивачів.

Третя особа на стороні первісного
позивача, без самостійних вимог ОСОБА_8,
яка була залучена судом до участі в
справі, в суд не з'явилася двічі,
посилаючись на свою хворобу і не
представляючи будь-яких доказів такої
хвороби. Внаслідок цього та з
урахуванням положень щодо не порушення
прав і обов'язків третьої особи,
розумності строків розгляду справи і
неявки особи яка бере участь у справі
без поважних причин в судове засідання,
які передбачені ст.ст. 35, 157, 169 ЦПК
України, суд продовжив розгляд справи
без участі третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін їх
представників, показання свідка та
дослідивши письмові докази по справі,
судом встановлені фактичні обставини
справи і відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що у
власності ОСОБА_3, згідно державного
акту серії ЯЕ № 182452, перебуває земельна
ділянка із цільовим призначенням для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,0950 га.,
кадастровий № :02:001:0415, що
розташована в с.Панка, Сторожинецького
району (а.с.14).

У власності відповідача ОСОБА_5, згідно
державного акту серії ЯЛ № 846247 також
перебуває земельна ділянка, для
ведення особистого селянського
господарства, площею 0,1395 га,
кадастровий № :02:001:0523, що
розташована в с.Панка, Сторожинецького
району (а.с.38).

Згідно опису меж, зазначеного у
вказаних державних актах, земельні
ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_3, межують між
собою по межових точках «А» і «Г»
Державного акту ОСОБА_3 і по межових
точках «А» і «Б» Державного акту
ОСОБА_5.

На підставі висновку судової
земельно-технічної експертизи № 515,
здійсненої на виконання ухвали суду
від 16.01.2014 року (а.с.81-93), судом
встановлено, що як ОСОБА_5 так і ОСОБА_3,
по лінії межування їх земельних
ділянок, визначили їх фактичні межі і
позначили їх огорожами.

При цьому земельна ділянка ОСОБА_5, у
визначених і позначених ним
металічними стовпами і сіткою межах, по
лінії межування із землею ОСОБА_3,
відповідає конфігурації, межам та
площі земельної ділянки, визначених
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 846247, яка
належить безпосередньо ОСОБА_5

Земельна ж ділянка ОСОБА_3, у визначених
і позначених нею металічними стовпами
межах, по лінії межування із землею
ОСОБА_5 не відповідає конфігурації,
межам і площі земельної ділянки, яка їй
належить згідно державного акту серії
ЯЕ № 182452, оскільки накладається на
земельну ділянку ОСОБА_5 площею 45 кв.м.
або 0,0045 га.

Таким чином, з урахуванням висновку
судової експертизи очевидним є те, що
самовільне захоплення земельної
ділянки ОСОБА_5 було здійснене
безпосередньо ОСОБА_3, а не навпаки.

Зважаючи на вимоги ст.147 ЦПК України,
щодо не обов'язковості для суду
висновку експертизи, суд оцінює
висновок судової земельно-технічної
експертизи № 515 за правилами
встановленими статтею 212 цього Кодексу,
а саме в сукупності з іншими доказами
по справі, якими є державні акти на
право власності на земельні ділянки
сторін, а також і висновок експертного
будівельно-технічного дослідження № 314
від 16.10.2013 року(а.с.7).

При цьому суд не вважає, що Висновок №
314, представлений позивачем ОСОБА_3 є
неналежним доказом, оскільки він також
містить інформацію щодо предмета
доказування. Обидва висновки
доповнюють один одного і свідчать про
одне і те ж саме, але суд знаходить, що
земельно-технічна експертиза, що
проведена на виконання ухвали суду, є
більш повна та конкретна на відміну від
висновку експертного
будівельно-технічного дослідження,
представленого позивачем ОСОБА_3

Так у висновку № 314 зазначено, що площа
накладання земельних ділянок
встановлена за допомогою металевої
рулетки, не точно, а приблизно в розмірі
55,0 кв.м., що сприяє висновкам
побудованих на припущеннях, які є
недопустимими при ухваленні судового
рішення.

Обидва висновки є аналогічні в своїх
твердженнях щодо невідповідності
фактичним площі розміру та
конфігурації або обрисам, як зазначено
у висновку № 314, земельної ділянки
ОСОБА_3

Однак висновок судового експерта крім
цього, визначає також і причини такої
невідповідності, що дало суду підстави
для висновків, щодо самовільного
захоплення земельної ділянки ОСОБА_5
безпосередньо ОСОБА_3, а не навпаки.
Причинами цієї невідповідності, згідно
каталогу координат поворотних точок
окружних меж, які повинні визначатись в
ході виконання технічної документації
зі складання державних актів на право
власності на земельні ділянки і згідно
яких земельні ділянки вносяться до
комп'ютерної бази даних Державного
земельного кадастру є зміщення
земельної ділянки ОСОБА_3 по
відношенню до її фактичного
користування в південно-східному
напрямку.

Тобто по діючій системі координат
поворотних точок окружних меж,
земельна ділянка ОСОБА_3 взагалі не
межує із земельною ділянкою ОСОБА_5, а
накладається на дорогу та сусідню
земельну ділянку яка знаходиться у
власності третьої особи ОСОБА_8

Експерт у своєму висновку зазначає, що
вказане зміщення земельної ділянки
могло бути викликано допущеною
помилкою при виконанні технічної
документації зі складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку і суд знаходячи таке можливим,
вважає, що без виправлення цієї помилки
ствердження про будь-яке захоплення
землі ОСОБА_3 є передчасним.

Нерозуміння позивачем ОСОБА_3 такого
зміщення її земельної ділянки,
внаслідок відсутності її вини в цьому,
призвело до створення нею уявної,
бажаної межі і незаконного
відстоювання належної їй, згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, розміру, площі і
конфігурації ділянки за рахунок
сусідньої земельної ділянки, яка
знаходиться у власності ОСОБА_5 і яка
згідно каталогу координат поворотних
точок окружних меж відповідає її
розташуванню згідно фактичного
користування.

Статтею 152 ЗК України визначено, що
власник земельної ділянки може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю в т.ч. і шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав. При цьому згідно вимог
ст..212 ЗК України, самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі без
відшкодування будь-яких затрат та з
приведенням цих земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення зведених там
будинків, будівель і споруд за рахунок
осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки.

З урахуванням встановлених судом
фактичних обставин справи, суд
знаходить обґрунтованими позовні
вимоги ОСОБА_5 в частині повернення
земельної ділянки шляхом видалення
металевих стовпів.

Разом з тим суд знаходить, що не всі
вимоги позивача ОСОБА_5 відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
підстави для повернення земельної
ділянки шляхом видалення металевої
сітки відсутні.

Так судом, за допомогою показань свідка
ОСОБА_9, даних ним в судовому засіданні,
було встановлено, що металеві стовпи
ОСОБА_5 та ОСОБА_10 забивали одночасно.
При цьому суд вияснив, що стовпи які
ставив ОСОБА_5 ставились на його землі
але за межами лінії по якій ставила
стовпи ОСОБА_3, а ОСОБА_3 в свою чергу,
помиляючись, ставила стовпи по уявній,
бажаній нею межі і також за межами
лінії по якій ставив стовпи ОСОБА_5.
Таким чином кожна із сторін, по
фактичних чи по уявних межах своїх
ділянок, встановили металеві стовпи.

Згідно п.1 висновку судового експерта
(а.с.88) встановлено, що вздовж
примикання земельних ділянок ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 встановлено дві фактичні межі.
ОСОБА_5 встановлено огорожу з металевої
сітки по металевих стовпах, а ОСОБА_3
встановлено металеві стовпи. Вказане
чітко зафіксовано на фототаблицях, в
т.ч. № 2 до висновку № 515 (а.с.91)

Будь-яких інших належних і допустимих
доказів встановлення ОСОБА_3 крім
металевих стовпів ще і металевої сітки,
судом не встановлено.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, обов'язок
довести певні обставини, як підставу
своїх вимог лежить на стороні, яка
ініціює такі вимоги. При цьому
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях

Виходячи з цього суд вважає, що у ОСОБА_5
не було законних підстав заявляти
вимоги про повернення земельної
ділянки шляхом видалення металевої
сітки так як доказів наявності такої
сітки суду не представлено..

Крім цього суд знаходить, заяву
позивача ОСОБА_3, щодо того, що
металеваі стовпи належать ОСОБА_8,
безпідставною. Вказана обставина не
знайшла свого підтвердження в суді, а
наявність у ОСОБА_3 Державного акту на
право власності на земельну ділянку, в
тих межах які там зазначені та
написання нею цивільного позову до
суду з приводу цих меж, свідчить про
неправдивість заяви ОСОБА_3 щодо
наявного права на стовпи у ОСОБА_8

Зважаючи на це, суд знаходить, що в цій
частині права третьої особи ОСОБА_8
взагалі не порушені.

Права ОСОБА_8 можуть бути порушені в
зв'язку із тим що по діючій системі
координат поворотних точок окружних
меж, земельна ділянка ОСОБА_3
накладається на сусідню земельну
ділянку яка знаходиться у власності
саме третьої особи ОСОБА_8, однак
вказане не є предметом вирішуваного
судом спору.

Враховуючи обставини справи,
на підставі ст. ст. 152, 212 ЗК України та
керуючись ст. ст. 3, 10, 15, 35, 57, 58, 60, 61, 147, 157,
169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, жительку с.Панка,
Сторожинецького району, Чернівецької
області, повернути ОСОБА_5, самовільно
зайняту нею земельну ділянку площею
0,0045 га., шляхом видалення металевих
стовпів вказаних у висновку за № 515
судової земельно-технічної експертизи,
як «фактична межа 2» за зовнішні межі
земельної ділянки площею 0,1395 га.,
кадастровий номер :02:001:0523,
призначеної для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована в с.Панка, Сторожинецького
району, Чернівецької області.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, жительки с.Панка,
Сторожинецького району, Чернівецької
області на користь ОСОБА_5, судові
витрати по справі в сумі 3289 (три тисячі,
двісті вісімдесят дев'ять) гривень 80
копійок, яка складається із 229 гривень 40
копійок, судового збору та 2831 гривень,
витрат по оплаті судової експертизи.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційна скарга не була
подана. Апеляційна скарга може бути
подана до Апеляційного суду
Чернівецької області через
Сторожинецький районний суд протягом
10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя :