Справа № 453/1608/13-ц
№
провадження 2/453/41/14
РІШЕННЯ

іменем
України

12.06.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Брони А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

його представника
ОСОБА_2,

представника відповідача
Масловського І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Хмельницького
університету управління та права, з
участю третьої особи ОСОБА_6 про
визнання звільнення з роботи
незаконним, скасування наказу про
звільнення, визнання дійсним
безстрокового трудового договору,
поновлення на займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з
позовом до Хмельницького університету
управління та права про визнання
звільнення з роботи незаконним,
скасування наказу про звільнення,
визнання дійсним безстрокового
трудового договору, поновлення на
займаній посаді, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди. У обґрунтування
позовних вимог посилались на те, що з
01.09.2007 року працювали у Хмельницькому
університеті управління та права на
посадах професорів кафедри державного
управління та місцевого
самоврядування Хмельницького
університету управління та права без
зазначення строків трудового договору.
26.06.2013 року відповідач повідомив їх про
те, що кожному з них з 04.07.2013 року
надається відпустка тривалістю 56
календарних днів, після якої, на
початку вересня 2013 року, вони дізналися
про те, що їх було звільнено з займаних
посад з 30.06.2013 року наказом ректора
даного навчального закладу від 27.06.2013
року у зв`язку з закінченням строку
трудового договору. Зазначили, що
жодного наказу про їх звільнення у
червні 2013 року вони не отримували,
такий було надіслано на їх адресу лише
за їхньою вимогою 17.09.2013 року
та отриманий 21.09.2013 року. Вважають їх
звільнення незаконним, таким, що
призвело до порушення їх права на
працю, оскільки робота у відповідача
була їх основним та єдиним місцем
праці, та відбулося з порушенням вимог
чинного трудового законодавства,
зокрема жодних строкових трудових
договорів ними не укладалося, а тому
строк такого не міг закінчитися, жодних
виплат всіх належних їм сум
відповідачем не було проведено. За
таких обставин просять визнати
незаконним та скасувати наказ
Хмельницького університету управління
та права від 27.06.2013 року № 357-к «Про
звільнення від роботи за сумісництвом
ОСОБА_1 та ОСОБА_4», поновити їх на
посадах, визнати безстрокові трудові
договори, укладені кожним з них з
відповідачем дійсними, стягнути
заробітну плату за час вимушеного
прогулу, моральну шкоду у розмірі 20 000
гривень кожному та вирішити питання
розподілу судових витрат..

У судовому засіданні позивачі та їх
представник позовні вимоги підтримали
з вищенаведених підстав, просили суд
ухвалити рішення, з урахуванням
висновків судової почеркознавчої
експертизи, та задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду
заперечення проти позову, в якому
зазначив, що позивачі працювали у
Хмельницькому університеті управління
та права на посадах професорів кафедри
державного управління та місцевого
самоврядування Хмельницького
університету управління та права на
умовах сумісництва за строковими
трудовими договорами, строк яких
закінчився 30.06.2013 року, у зв`язку з чим
позивачів було звільнено з займаних
посад з 30.06.2013 року наказом ректора
даного навчального закладу від 27.06.2013
року. Одночасно зазначив, що при
звільненні позивачам були виплачені
всі , передбачені ст. 116 КЗпП України
виплати, а тому підстав для визнання
звільнення незаконним немає, оскільки
була дотримана процедура звільнення у
зв`язку з закінченням дії трудового
договору відповідно до вимог чинного
трудового законодавства. З огляду на
викладене, вважає, що обставини,
зазначені у позовній заяві не
відповідають фактичним обставинам
справи, а тому немає жодних підстав у
задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача Хмельницького
університету управління та права -
Масловський І.М. проти задоволення
позовних вимог заперечував з
вищенаведених підстав, просив у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Третя особа - ректор Хмельницького
університету управління та права
ОСОБА_6 подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги не
визнає, у їх задоволенні просить
відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачів та їх
представника, представника
відповідача, свідка, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з`ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об`єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем ОСОБА_1 на ім`я в.о. ректора
Хмельницького університету управління
та права ОСОБА_6 07.09.2009 року було подано
заяву про прийняття його на посаду
професора кафедри державного
управління та місцевого
самоврядування Хмельницького
університету управління та права з
оплатою 0,25 ставки за сумісництвом. Дана
заява написана позивачем
ОСОБА_1 власноруч, про що ствердив у
судовому засіданні ОСОБА_1

На підставі даної заяви відповідачем
було видано наказ № 532-к від
16.09.2009 року, згідно якого було ОСОБА_1 з
17.09.2009 року призначено виконуючим
обов`язки кафедри державного
управління та місцевого
самоврядування Хмельницького
університету управління та права з
оплатою 0,25 ставки за сумісництвом по
30.06.2010 року. У даному наказі відсутній
підпис позивача ОСОБА_1 про
його ознайомлення, що свідчить про те,
що йому не було відомо про зміст даного
наказу, який не відповідає змісту
поданої ОСОБА_1 07.09.2009 року заяви.

Із копії заяви від 15.09.2010 року, поданої
від імені позивачки ОСОБА_4 на ім`я в.о.
ректора Хмельницького університету
управління та права ОСОБА_6 вбачається,
що ОСОБА_4 просить прийняти її на посаду
професора кафедри державного
управління та місцевого
самоврядування Хмельницького
університету управління та права з
оплатою 0,25 ставки за сумісництвом.

На підставі даної заяви відповідачем
було видано наказ № 575-к від 17.09.2010 року,
згідно якого було ОСОБА_4 з 15.09.2010 року
призначено виконуючим обов`язки
кафедри державного управління та
місцевого самоврядування
Хмельницького університету управління
та права з оплатою 0,25 ставки за
сумісництвом по 30.06.2011 року. У даному
наказі відсутній підпис позивачки
ОСОБА_4 про його ознайомлення,
що свідчить про те, що вона не була
ознайомлена із змістом даного наказу,
який не відповідає змісту заяви від
15.09.2010 року, яка не була написана
позивачкою ОСОБА_4, про що вона
ствердила у судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
відповідачем було видано ряд наказів, а
саме: № 681-к від 14.12.2009 року про
переведення ОСОБА_4 на 0,5 ставки
професора на умовах сумісництва за
контрактом по 30.06.2010 року; № 548-к від
01.096.2010 року про призначення ОСОБА_1 на
умовах сумісництва на посаді професора
кафедри державного управління та
місцевого самоврядування
Хмельницького університету управління
по 30.06.2011 року; №№ 336-к, 337-к
від 30.06.2011 року про продовження строку
дії трудового договору з ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 до 30.06.2012 року; та № 279-к від 18.09.2012
року про продовження строку дії
трудового договору з ОСОБА_1 та ОСОБА_4
по 30.06.2013 року, що підтверджується
копіями таких наказів, в яких підпис
позивачів відсутній, що свідчить про
те, що про видачу таких наказів їм не
було відомо.

Окрім цього, в кожному із зазначених
наказів вказано, що підставою для їх
видачі є заява позивачів, які, як
встановлено у судовому засіданні
жодних заяв на ім`я ректора
Хмельницького університету управління
та права не подавали та заперечили
справжність підписів, проставлених у
даних заявах від їх імені, а тому під
час розгляду даної справи позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 подали заяву про
призначення судової почеркознавчої
експертизи з приводу дослідження
підписів, які містять вказані заяви.

Ухвалою суду від 25.03.2014 року у даній
справі було призначено судову
почеркознавчу експертизу, за
результатами проведення якої було
встановлено, що підписи від імені
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на заявах від 25.06.2012
року про продовження строку дії
трудового договору на умовах
сумісництва з 1 липня по 30
червня 2012 року були виконанні іншою
особою з наслідуванням їх справжніх
підписів, що підтверджується висновком
№ 1259 криміналістичної експертизи з
дослідження почерку та підписів за
матеріалами даної цивільної справи,
складеного 20.05.2014 року.

З копії наказу № 357-к від 27.06.2013 року
«Про звільнення від роботи за
сумісництвом ОСОБА_1 та ОСОБА_4»
вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були
звільнені з 30.06.2013 року у зв`язку із
закінченням строку дії трудового
договору. Підставою даного наказу є
наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 за строковими трудовими
договорами, про що зазначено у
вказаному наказі, який позивачі
просять визнати незаконним та
скасувати.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснив, що до вересня 2013 року він
працював на посаді начальника відділу
кадрів Хмельницького університету
управління та права і до його посадових
обов`язків входило зокрема ведення
особових справ. При цьому зазначив, що
особові справи позивачів були
сформовані у 2013 році безпосередньо на
вимогу суду про надання таких у зв`язку
з розглядом даної справи. Вказав, що
жодних заяв позивачі особисто йому не
передавали, всі заяви, подані від їх
імені, були передані у відділ кадрів з
кафедри магістратури, де працювали
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а тому йому невідомо
чи були підписані заяви особисто
позивачами. При цьому також зазначив,
що з наказом про переведення позивачів
на строковий трудовий договір на
умовах сумісництва ОСОБА_1 та ОСОБА_4
ознайомлені не були, про зміну умов
праці їм було повідомлено у
телефонному режимі, всупереч вимогам
чинного трудового законодавства,
зокрема ст. 49-2 КЗпП, якою передбачено
порядок ознайомлення працівників зі
зміною істотних умов праці.

З огляду на викладене, суд вважає
вимогу позивачів про визнання
незаконним та скасування наказу
Хмельницького університету управління
та права від 27.06.2013 року № 357-к «Про
звільнення від роботи за сумісництвом
ОСОБА_1 та ОСОБА_4» обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи,
висновком криміналістичної експертизи
з дослідження почерку та підписів за
матеріалами справи, поясненнями у
судовому засіданні свідка, позивачів
та їх представника, з яких вбачається,
що жодних строкових трудових договорів
між сторонами не укладалося, а тому
строк дії таких не міг закінчитися,
відтак наказ № 357-к від 27.06.2013 року «Про
звільнення від роботи за сумісництвом
ОСОБА_1 та ОСОБА_4» був виданий з
порушенням вимог чинного трудового
законодавства, є незаконним та
підлягає скасуванню.

Статтею 43 Конституції України
громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 235 КЗпП
України у разі звільнення без законної
підстави працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, що розглядає трудовий спір, з
одночасним прийняттям рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»
задовольняючи вимоги про оплату праці,
суд має навести в рішенні розрахунки, з
яких він виходив при визначенні сум, що
підлягають стягненню.

Згідно проведеного, з урахуванням
вимог постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати»,
розрахунку середній заробіток за час
вимушеного прогул з 30.06.2013 року по 12.06.2014
року, що підлягає стягненню з
Хмельницького університету управління
та права у користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4
становить: 11,4 міс. (час вимушеного
прогулу) х 2372,27 (середньомісячний
заробіток)=27043,88 гривень.

З приводу заявленої позивачами вимоги
про відшкодування моральної шкоди, суд
вважає, що така підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від
31.03.1995року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» відповідно до ст.
237-1 КЗпП за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин
(незаконного звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум,виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я умовах
тощо), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

При визначенні розміру моральної
шкоди, з урахуванням вище зазначених
положень, суд враховує моральні
страждання позивачів, втрату
нормальних життєвих зв'язків, для
відновлення яких позивачами було
докладено додаткових зусиль для
організації свого життя та, з
врахуванням вимог розумності і
справедливості, визначає для них
розмір моральної (немайнової) шкоди у
розмірі 3000 гривень.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України рішення
суду в частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за один
місяць допускається до негайного
виконання

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Позивачі просили вирішити питання щодо
понесених ними судових витрат, в тому
числі, пов`язаних з оплатою правової
допомоги в розмірі 1500 гривень. Однак, як
вбачається з матеріалів справи та
підтверджено самими позивачами у
судовому засіданні вказані кошти не
були сплачені ними, а тому витрати на
правову допомогу не підтверджені
документально, відтак такі не
підлягають відшкодуванню.

Решта судових витрат, пов`язаних з
оплатою судового збору та судової
почеркознавчої експертизи в сумі 3996
гривень підлягають розподілу з
урахуванням вимог вищевказаної статті
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 367
ЦПК України, ст.ст. 21, 40, 116, 232, 235, 237-1
Кодексу законів про працю України. суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ
Хмельницького університету управління
та права від 27.06.2013 року № 357-к «Про
звільнення від роботи за сумісництвом
ОСОБА_1 та ОСОБА_4».

Поновити ОСОБА_1 на посаді професора
кафедри державного управління та
місцевого самоврядування
Хмельницького університету управління
та права з 30.06.2013 року.

Поновити ОСОБА_4 на посаді професора
кафедри державного управління та
місцевого самоврядування
Хмельницького університету управління
та права з 30.06.2013 року.

Стягнути з Хмельницького університету
управління та права у користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 30.06.2013 року по 12.06.2014 року в
розмірі 27 043 (двадцять сім тисяч сорок
три) гривні 88 коп.

Стягнути з Хмельницького університету
управління та права у користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 30.06.2013 року по 12.06.2014 року в
розмірі 27 043 (двадцять сім тисяч сорок
три) гривні 88 коп.

Рішення суду в частині поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути з Хмельницького університету
управління та права у користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 3 000 (три
тисячі) гривень.

Стягнути з Хмельницького університету
управління та права у користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані з
оплатою судової почеркознавчої
експертизи в сумі 3996 (три тисячі
дев`ятсот дев`яносто шість) гривень.

У решті частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Хмельницького університету
управління та права у користь держави
243,60 гривень судового збору в частині
задоволення позовних вимог про
поновлення на роботі, та 30 гривень
судового збору в частині задоволення
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя