У Х В А Л А

12 листопада 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді –          Голуб А.
В. ,

при секретарі
–                    Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві в залі суду
№4 подання держа

вного виконавця районного відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного
суду Київської області надійшло
подання державного виконавця РВ ДВС
БЦМУЮ ОСОБА_2 про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
гр. ОСОБА_1 за кордон до виконання
зобов”язань, покладених на нього в
зв”язку з тим, що на виконанні у
районному відділі державної
виконавчої служби БЦМУЮ знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню постанови в справі про
порушення митних правил №0269/10000/14
заступника начальника Київської
міжрегіональної митниці від 27.05.2014 року
про накладення на ОСОБА_1 штрафу в
розмірі п’ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 8500 грн. ОСОБА_2 вказував на те,
що боржник ухиляється від виконання
зобов'язання покладеного на нього
вказаною постановою в справі про
порушення митних правил №0269/10000/14 від
27.05.2014 року.

Державний виконавець Уласовець А.О. до
суду не з”явився, про день і час
розгляду вказаного подання був
повідомлений належним чином, у своєму
поданні просив подання розглядати без
його участі, а також надав виконавче
провадження по виконанню вищевказаної
постанови.

Боржник та стягувач в судове засідання
не викликалися, оскільки відповідно до
вимог ч.2 ст. 377-1 ЦПК України вказане
подання розглядається негайно, без
виклику чи повідомлення сторін.

Оглянувши матеріали додані до подання,
та матеріали виконавчого провадження
№ 43961295, суд вважає, що подання не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на
виконанні у районному відділі
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження №43961295 по
примусовому виконанню постанови в
справі про порушення митних правил
№0269/10000/14 заступника начальника
Київської міжрегіо нальної митниці від
27.05.2014 року про стягнення штрафу з
ОСОБА_1 в розмірі 8 500 гривень на користь
держави.

Судом також встановлено, що на підставі
вказаної постанови № 0269/10000/14 від 27.05.2014
року державним виконавцем районного
відділу ДВС Білоцерківського міськ
районного управління юстиції ОСОБА_3
20.06.2014 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
виконавче провадження", копії постанов
державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

А в ч. 4 цієї ж статті вказано, що
державний виконавець або уповноважена
ним особа може особисто вручити
документи виконавчого провадження
сторонам або іншим учасникам
виконавчого провадження під розписку.

В ч. 5 вищевказаної статті зазначено, що
належним чином оформлена відмова
сторін виконавчого провадження від
одержання документів виконавчого
провадження не є перешкодою для
проведення подальших виконавчих дій у
встановленому цим Законом порядку.

З вищевказаного подання вбачається, що
у строк, наданий для самостійного
виконання постанови штраф згідно
виконавчого документа боржником не
сплачений.

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України і в”їзду в
Україну громадян України”, підставою
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон є ухилення
громадянина від виконання
зобов”язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов”язань. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта у таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Статтею 12 Закону України “Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні”, свобода
пересування може бути обмежена у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Підставою для тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є факт ухилення від виконання боргових
зобовязань.

В листі Верховного Суду України
“Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України”
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов”язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об”єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття “ухилення від
виконання зобов”язань” варто
розуміти як будь-які свідомі діяння
/дії чи бездіяльність/ боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов”язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов”язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об”єктивні обставини.

У зв”язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов”язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов”язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України “Про виконавче
провадження”, зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем Уласовець А.О.
не було надано до суду належних та
безспірних доказів, які б свідчили про
те, що боржник ОСОБА_1 відповідно до ст.
31 Закону України "Про виконавче
провадження" є повідомленим про
відкриття виконавчого провадження, та
про те, що боржнику надіслано чи
вручено постанову про відкриття
виконавчого провадження, також ОСОБА_4
не було надано до суду належних та
безспірних доказів про те, що ОСОБА_1
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього постановою в
справі про прорушення митних правил №
0269/10000/14 заступника начальника
Київської міжрегіо нальної митниці від
27.05.2014 року про стягнення штрафу з
ОСОБА_1 в розмірі 8 500 гривень на користь
держави.

Також суд вважає, що державним
виконавцем Уласовець А.О. не були
здійснені в повному обсязі необхідні
виконавчі дії передбачені Законом
України “Про виконавче провадження”
для виявлення та звернення стягнення
на виявлене майно боржника, а тому суд
вважає, що державний виконавець
Уласовець А.О. не позбавлений
можливості виконати постанову в справі
про прорушення митних правил № 0269/10000/14
заступника начальника Київської
міжрегіональної митниці від 27.05.2014 року
про стягнення штрафу з ОСОБА_1 в розмірі
8 500 гривень на користь держави.

Оскільки державний виконавець згідно з
ч.1 ст.11 Закону України “Про виконавче
провадження” зобов”язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, то суд
вважає за можливе відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні подання про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання вказаного вище
виконавчого документу.

Крім вказаного, державний виконавець
Уласовець А.О. звернувся до суду з
вказаним поданням, яке всупереч
вимогам ч.1 ст. 377-1 ЦПК України не було
погоджене з начальником районного
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
Законом України “Про виконавче
провадження”, ст.6 Закону України “Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України”, ст. 377-1 ЦПК
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити державному виконавцю
районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2 в задоволенні подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя ОСОБА_5