Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.09.2014 року
Ужгородський міськрайонний
суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді -
Семерак І. О.

при секретарі - Віраг Е. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ужгород
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю „ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „ОТП Факторинг Україна" звернулося
у суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення боргу, посилаючись на те, що
26.09.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ
«Райффайзенбанк Україна»
(правонаступник АТ «ОТП Банк») було
укладено кредитний договір №ML-800/130/2006,
згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит у
сумі 28000 доларів США, терміном до 26.09.2026
року, поручителем якого виступила
ОСОБА_2 Однак, взяті на себе
зобов'язання по поверненню кредиту
ОСОБА_1 не виконує, що привело до
виникнення заборгованості.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» у
відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082,
1084 Цивільного кодексу України було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю №б/н.

На підставі викладеного, збільшивши в
судовому засіданні позовні вимоги,
просить суд стягнути солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 1303230,54
грн., з яких 321,748,42 грн. залишок по
кредиту, 64258,32 грн. заборгованість по
відсотках, та 917223,60 грн. пеня.

В останнє судове засідання
представник позивача не з'явився, проте
надіслав суду заяву у якій просить
розглянути справу без його участі та
задовольнити збільшені позовні
вимоги. проти прийняття заочного
рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явились, хоча про дату,
час і місце розгляду справи були
повідомлені своєчасно і належним
чином, не повідомили суд про причини
неявки, а тому, в порядку ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає, що справу слід
вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.09.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ
«Райффайзенбанк Україна»
(правонаступник АТ «ОТП Банк») було
укладено кредитний договір №ML-800/130/2006,
згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит у
сумі 28000 доларів США, терміном до 26.09.2026
року, зі сплатою 15,79% вартості
нерухомого майна у відповідності до
договору купівлі-продажу.

Відповідно до п.1.1. частини№2
Договору, в порядку, передбаченому
договором банк надає позичальнику
кредит у розмірі та валюті визначених у
договорі, а позичальник приймає кредит,
зобов'язується належним чином
використати та повернути банку суму
отриманого кредиту, а також сплатити
відповідну плату за користування
кредитом і виконати всі інші
зобов'язання, як вони визначені в
договорі.

Згідно п.1.5.1. частини №2 Договору,
повернення відповідної частини
кредиту здійснюється позичальником
здійснюється щомісяця у розмірі
платежу та не пізніше дати платежу,
шляхом внесення готівки в касу банку
або безготівковим перерахуванням на
поточний рахунок, якщо інше не
передбачено договором.

Згідно п.4.1.1. частини №2 Договору, за
порушення прийнятих на себе
зобов'язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначені договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки.
Зазначена пеня сплачується додатково
до прострочених сум.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що позивач на
виконання умов зазначеного кредитного
договору надав відповідачу 28000 доларів
США, що підтверджується кредитною
заявкою від 26.09.2006 року.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе
обов'язки не виконує, у зв'язку з чим
позивачем на підставі п.1.9 кредитного
договору було здійснено вимогу
дострокового виконання зобов'язань за
кредитним договором в повному обсязі.

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованість ОСОБА_1
перед позивачем за кредитним договором
№ML-800/130/2006, станом на 06.06.2014 року
становить 1303230,54 грн., з яких: залишок
заборгованості за кредитом - 321748,42 грн.,
заборгованість по відсотках - 64258,52 грн.,
сума пені за прострочення виконання
зобов'язань - 917223,60 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.09.2006 року між ОСОБА_2 та АКБ
«Райффайзенбанк Україна»
(правонаступник АТ «ОТП Банк»)було
украдено договір поруки №SR-800/241/2006, в
якому поручитель зобов'язався
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником його боргових
зобов'язань перед кредитором за
вищевказаним кредитним договором в
повному обсязі таких зобов'язань.
Згідно умов договору поруки поручитель
виступає солідарним боржником і банк
може звернутися з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
боржника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

Згідно зі ст.3 договору поруки у
випадку невиконання позичальником
боргових зобов'язань перед банком за
кредитним договором, поручитель
зобов'язаний здійснити виконання
боргових зобов'язань в повному обсязі,
заявленому банком протягом трьох
банківських днів з дати надіслання
банком відповідної письмової вимоги за
адресою, вказаною у договорі поруки.

У зв'язку ухиленням відповідачами від
взятих на себе зобов'язань згідно
кредитного договору та договору поруки
їм 26.01.2012 року було направлено
лист-вимогу №113 та №114, по відношенню до
сплати кредиту та відсотків за його
користування, які залишились ними без
реагування.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов Договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

В ст.610 ЦК України зазначено, що
порушення зобов'язання є його
невиконання або не належне виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК
України зазначено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники, якщо
договором не встановлено додаткову
відповідальність поручителя.

10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» у
відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082,
1084 Цивільного кодексу України було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю №б/н, згідно якого
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув
право вимоги за вищевказаним кредитним
договором.

Враховуючи наведене та те, що в
судовому засіданні належними доказами
встановлено, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання по поверненню
кредиту не виконують, що привело до
виникнення заборгованості, суд
приходить до висновку, що з них слід
солідарно стягнути вказану
заборгованість на користь позивача.

Суд також вважає, що у відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до
стягнення з відповідачів понесені
позивачем та документально
підтверджені судові витрати, які
складають 3219,00 грн. судового збору

Керуючись ст.ст. 526, 554, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК
України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227,
233, 294 ЦПК України, -

РІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" заборгованість за кредитним
договором №ML-800/130/2006 від 26.09.2006 року в
розмірі 1303230 (один мільйон триста три
тисячі двісті тридцять) гривень 54 коп.,
а також 3219 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Ужгородського
міськрайонного суду протягом десяти
днів з моменту отримання рішення
відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги, передбачених ст. 294
ЦПК

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Семерак І.О.