Справа № 199/3672/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„18" серпня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Марфін Банк»
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 03 серпня 2006 року
між ВАТ "Морський транспортний Банк»,
правонаступником якого з 12 листопада
2010 р. є Публічне акціонерне товариство
«МАРФІН БАНК» (надалі - кредитор, банк,
позивач) та ОСОБА_1 (надалі позичальник,
відповідач - 1) був укладений кредитний
договір № 00015/FD (надалі - кредитний
договір) про надання позичальнику
кредиту у вигляді непоновлюваної
кредитної лінії на суму 32 515,00 дол. США і
терміном погашення по « 02» серпня 2021 р.
включно на наступні цілі: 30 000,00 дол. США
на придбання нерухомості, 455, 00 доларів
США і 2 060,00 доларів США на сплату
страхових платежів відповідно до умов
кредитного договору, зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 9% річних за фактичний період
користування кредитними коштами на
суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до п. 1.1. кредитного
договору періодом сплати вважається
період з « 26» по останній робочий день
кожного місяця. Позичальник
зобов'язався на умовах, в розмірі та в
строки, встановлені у вказаному
договорі, повернути Банку кредит,
сплатити відсотки за користування
кредитним коштами, сплатити комісії, а
також сплатити пені та штрафи
передбачені умовами договору.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, було укладено договір
поруки № 00068-сd від 03.08.2006 з ОСОБА_2
(надалі відповідач -2, поручитель).

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду банк повністю
виконав взяті на себе кредитним
договором зобов'язання щодо надання
позичальнику кредиту, що
підтверджується заявою на видачу
траншу від 03 серпня 2006 р. та
меморіальним ордером № 15 від 03 серпня
2006 р. на суму 30 000,00 доларів США; випискою
по рахунку позичальника за 03 серпня 2006
р. Утім, на порушення умов кредитного
договору позичальник від своєчасного
виконання зобов'язань ухиляється,
погашення кредиту та процентів згідно
графіку щомісячних платежів за
договором не здійснює.

Згідно пункту 1.2. договору поруки
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання зобов'язань за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і позичальник, включаючи сплату
кредиту, відсотків за користування
кредитом, комісій, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків.

Також згідно пункту 1.3. договору поруки
поручитель визнав, що з текстом
кредитного договору ознайомлений,
умови договору поруки та кредитного
договору поручителю зрозумілі.

У пункті 1.4. договору поруки зазначено,
що у випадку невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. "

За умовами пунктів 2.1 та 2.2 договору
поруки при невиконанні боржником своїх
зобов'язань за договором, поручитель
(відповідач) зобов'язався здійснити
виконання порушених Позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
протягом 5-х календарних днів з моменту
отримання вимоги кредитора, а саме:
повернути кредит, сплатити проценти за
користування кредитом, а також комісії,
пені та штрафи, передбачені кредитним
договором.

Вимоги відповідачам щодо виконання
зобов'язань за кредитним договором
направлялись як за місцем реєстрації,
так і за місцем фактичного проживання.
Повідомлення відповідачів про
необхідність достроково повернути
кредит, сплатити відсотки, штрафні
санкції підтверджується вимогами
Банку; вимоги відповідачі отримали,
але зобов'язань, вказаних у вимозі, не
виконали.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
забезпечується порукою відповідно до
укладеного Договору поруки № 00068-сd від
03.08.2006 з ОСОБА_2, згідно з яким
поручитель поручається перед
Кредитором за виконання боржником
зобов'язань за кредитним договором №
00015/FD від 03.08.2006р. Відповідальність
поручителя настає у випадку
невиконання Боржником зобов'язань за
Договором. Поручитель і боржник несуть
перед кредитором солідарну
відповідальність.

Відповідно до п.4.2. кредитного
договору за кожний випадок порушення
Позичальником на строк більш ніж 60
календарних днів зобов'язань по
поверненню Кредиту, сплаті відсотків
та комісії, встановлених в п.1.1.
договору, Банк має право нарахувати, а
Позичальник зобов'язаний сплатити на
першу вимогу Банку, штраф у розмірі 10 %
від суми простроченого платежу. Сплата
штрафу здійснюється в гривні за курсом
НБУ на дату нарахування.

Позичальник умови кредитного
договору належним чином не виконує, про
що неодноразово повідомлявся в тому
числі й шляхом направлення письмової
вимоги про виконання зобов'язань
згідно умов кредитного договору. Однак
зобов'язання не виконані.

Відповідно до умов ст.ст. 543, 554 ЦК
України, у разі солідарного обов'язку
боржників кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Кредитор, який одержав виконання
обов'язку не в повному обсязі від
одного із солідарних боржників, має
право вимагати недодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки.
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 1 ст. 1050 та п. 1 ст. 625
Цивільного кодексу України, якщо
Позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він на вимогу Кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Зазначаючи у позові про те, що ст.ст.
526, 530 ЦК України та умов договору
зобов'язання з боку позичальника за
кредитним договором не виконані, та
відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірах та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2
ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту, зазначене й стало
приводом для цього звернення до суду
та заявлення у позові вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, розмір якої станом на 18.04.2014
р. складає 235 127,08 грн., з яких: кредитні
кошти - 227 853,58 грн.; проценти на основну
суму боргу - 5 142,59 грн.; пеня за
несплачену суму кредиту - 916,47 грн.; пеня
за несплачені проценти за користування
кредитом - 1 214,44 грн.

У судове засідання позивач не з'явився,
утім, в особі представника за
довіреністю надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності, не
заперечував проти заочного розгляду
справи, зазначив, що позов підтримує
повністю.

Відповідач - 1 надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
просила суд врахувати важке
матеріальне становище, яке пов'язане із
тим, що на утриманні позивача
перебуває неповнолітня донька, яка
подовжує навчання, а також
непрацездатний батько, який за станом
здоров'я потребує значних витрат.
Разом з тим, відповідач -1 просила
розстрочити виконання рішення суду на 6
років, надавши відповідний графік.

Відповідач -2 не скористався правом
брати участь у судових засіданнях.

Врахувавши заяви сторін та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову
частково, виходячи з наступного (за ч. 2
ст. 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється).

Судом встановлено, що 03.08.2006 р. між
банком та відповідачем -1 був укладений
договір, за яким позивальник отримав
кредит в розмірі 32 515,00 дол. США і
терміном погашення по « 02» серпня 2021 р.
включно.

Відповідно до п. 1.1. кредитного
договору періодом сплати вважається
період з « 26» по останній робочий день
кожного місяця. Позичальник
зобов'язався на умовах, в розмірі та в
строки, встановлені у вказаному
договорі, повернути Банку кредит,
сплатити відсотки за користування
кредитним коштами, сплатити комісії, а
також сплатити пені та штрафи
передбачені умовами договору.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань, передбачених кредитним
договором, було укладено договір
поруки № 00068-сd від 03.08.2006 з ОСОБА_2

Банк повністю виконав взяті на
себе кредитним договором зобов'язання
щодо надання позичальнику кредиту, що
підтверджується заявою на видачу
траншу від 03 серпня 2006 р. та
меморіальним ордером № 15 від 03 серпня
2006 р. на суму 30 000,00 доларів США; випискою
по рахунку позичальника за 03 серпня 2006
р.

Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК
України та умов договору зобов'язання з
боку позичальника за кредитним
договором не виконані, та відповідно до
ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту; розмір заборгованості
станом на 18.04.2014 р. складає 20 752,51 дол.
США (що в еквіваленті за курсом НБУ на
18.04.2014 складає 232 996,17 грн.) та
заборгованість за пенею та штрафом
складає 2 130,91 грн., загалом в
еквіваленті за курсом НБУ на 18.04.2014
складає 235 127,08 грн., з яких: кредитні
кошти - 227 853,58 грн.; проценти на основну
суму боргу - 5 142,59 грн.; пеня за
несплачену суму кредиту - 916,47 грн.; пеня
за несплачені проценти за користування
кредитом - 1 214,44 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Разом з тим, виходячи із змісту
статей 1046, 1054 ЦК України,
відповідальність за валютні ризики
лежать саме на позичальнику;
відсутність у боржника необхідних
коштів не є підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання, як це передбачено статтею
617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами; боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, зважаючи на
вищенаведене, та за урахуванням того,
що на виконання ст. 625 ЦК боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову. Разом з тим, приймаючи рішення
щодо заявлених позивачем вимог, суд
враховує, що кредитний договір є
дійсним і неоспореним, є актом
волевиявлення сторін, що підтверджує
їх згоду виконувати умови, які вони для
себе передбачили, суд дійшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.

Щодо заперечень відповідача-1
проти позову, то для суду наявні
підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК
України та зменшення пені до 100,00 грн.
(з 2 130,91 грн.).

Щодо прохання відповідача - 1 та
надання розстрочення виконання
рішення суду, то вирішення питання про
відстрочку, розстрочку, зміну способу
та порядку виконання вирішується
судом, який видав виконавчий документ
(ст. 373 ЦПК України). Відтак, за
наявності підстав для відповідного
звернення до суду державного
виконавця або сторони питання
розглядатиметься судом на стадії
виконання рішення.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до ст.
ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212,
214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Марфін Банк» задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1,ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства «Марфін Банк»
заборгованість за кредитним договором
№00015/FD від 03.08.2006, розмір якої станом на
18.04.2014 р. складає 233 096,17 грн., з яких:
кредитні кошти - 227 853,58 грн.; проценти на
основну суму боргу - 5 142,59 грн.; пеня за
несплачену суму кредиту та пеня за
несплачені проценти за користування
кредитом - 100,00 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1,ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства «Марфін Банк»
судовий збір в розмірі 1 165,48 грн. з
кожного з відповідачів окремо

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В. Спаї