Справа № 469/1033/14-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2014 року Березанський
районний суд Миколаївської області у
складі :

головуючої - судді
- Дорошенко А.В.

при секретарі
- Якубець С.В.,

за участю:

представника позивача -
Черниш О.А.

відповідача
- ОСОБА_2

представника відповідача
- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Березанка
цивільну справу за позовом
Березанської селищної ради до ОСОБА_2
про знесення самочинного будівництва, -

в с т а н о в и в :

Позивач - Березанська селищна рада
28.08.2014р. звернувся до Березанського
районного суду з позовом до ОСОБА_2,
який в подальшому уточнив, зазначивши
вимоги про знесення самочинного
будівництва, мотивуючи тим, що 09.12.2013
року до Березанської селищної ради
надійшла заява ОСОБА_2 про надання
згоди на виготовлення проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність площею до 0,01 га під
будівництво нежитлового приміщення
(гаража) за адресою АДРЕСА_1. На XXXXI
черговій сесії VI скликання
Березанської селищної ради від 16.05.2013
року прийняте рішення №12, яким
відповідачу надано дозвіл на
відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
нежитлового приміщення (гаражу), та
вказано конкретне місце забудови, біля
гаражів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. 26.02.2014
року на засіданні постійної комісії з
питань планування бюджету, фінансів та
економічної реформи, мандатної комісії
з питань депутатської діяльності,
етики, законності, захисту прав
громадян та голів усіх постійних
комісій Березанської селищної ради
винесено рішення №8 про ненадання
згоди на затвердження проекту
землеустрою по відведенню земельної
ділянки ОСОБА_2 та зазначене питання
включено на найближчу сесію для
затвердження депутатами Березанської
селищної ради. 19.03.2014 року відповідачу
за вих. №2.13/499 позивачем надіслано
відповідачу лист про відмову в
затвердженні проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки. 25.04.2014
року черговою LII сесією VI скликання
винесено рішення №22 про відмову у
затвердженні проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність площею 0,01 га під будівництво
нежитлового приміщення (гаража) за
адресою АДРЕСА_1 в зв'язку з
невідповідністю місця розташування
об'єкта нежитлового приміщення - гаражу
та відсутністю повного комплекту
документів. Листом КП ММБТІ від 22.07.2014
року підтверджено, що відповідач
технічний паспорти на самозабудову
нежитлового приміщення (гаражу) не
виготовляв, чим порушив саму процедуру
будівництва та його узаконення.
Оскільки відповідач не дотримався
послідовності процедури затвердження
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, так як будівництво
розпочав раніше, ніж отримав право
власності на земельну ділянку, селищна
рада не може затвердити проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. Згідно листа інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області гараж
є самочинним будівництвом, оскільки
будівельні роботи здійснені без
реєстрації відповідних документів, які
надають право виконувати такі роботи
та без затвердження проекту.
Посилаючись на ст.376 ЦК України,
ст.ст.118,122,125 ЗК України, ст.26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" позивач просив зобов'язати
відповідача знести самочинне
будівництво за адресою АДРЕСА_1 та
стягнути з відповідача на користь
позивача сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
уточнивши, що гараж знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 і оскільки гараж
відповідача побудовано без оформлення
права на земельну ділянку, його розмір
та місце розташування не відповідають
погодженому з селищною радою, він є
самозабудовою та підлягає знесенню.

Відповідач та його представник позов
не визнали, надавши письмові
заперечення проти позовної заяви, які в
судовому засіданні повністю
підтримали. Посилаючись на ст.118 ЗК
України зазначили, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
мають право обрати бажане місце
розташування земельної ділянки, а
відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування
повинен погодити місце розташування
земельної ділянки та надати дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, якщо
відсутні підстави для відмови в такому
погодженні, вичерпний перелік яких
зазначено в п.7 ст.118 ЗК України.
Відповідно до п.6 ст.118 ЗКУ відповідач
звернувся до Березанської селищної
ради з заявою про одержання безоплатно
у власність земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності для будівництва
індивідуального гаража у межах норм
безоплатної приватизації. Рішенням
Березанської селищної ради №12 від
16.05.2013р. надано згоду на виготовлення
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки власність для
будівництва нежитлового приміщення
(гаража) із земель не наданих у
власність та користування, площею до 0,01
га в межах території Березанської
селищної ради за адресою АДРЕСА_1 та
рекомендовано підготувати та подати на
затвердження матеріали проекту із
землеустрою земельної ділянки. На
підставі зазначеного рішення селищної
ради за його замовленням було
виготовлено проект із землеустрою та
після погодження відповідними
органами надано на затвердження до
селищної ради. Розглянувши проект,
селищною радою було прийнято рішення
№22 від 25.04.2014р. про відмову в
затвердженні проекту землеустрою. Не
погодившись з зазначеним рішенням
відповідач звернувся до суду з позовом
про визнання його не законним та
рішенням Березанського районного суду
від 09.09.2014р. зазначене рішення сесії
Березанської селищної ради визнано не
законним, в зв'язку з чим він повторно
надав на затвердження до селищної ради
проект землеустрою. Також відповідач
зазначив, що процедуру оформлення
земельної ділянки ним було розпочато
до початку будівництва гаража.
Будівництво гаража він почав після
отримання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, одночасно з розробкою проекту,
так як вважав, що не буде підстав для
відмови в затвердженні проекту
землеустрою на надання земельної
ділянки у власність, оскільки селищною
радою прийнято рішення про надання
згоди на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки в
бажаному місці. Крім того, інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області була
проведена перевірка об'єкта
будівництва (гаража) в ході якої не
встановлено порушень вимог
архітектурних та будівельних норм при
самому будівництві, що свідчить про те,
що не буде перешкод для оформлення
об'єкта будівництва (гаража) згідно
чинного закондавства, після отримання
земельної ділянки, на якій він
розташований, у власність. Оскільки до
моменту прийняття законного рішення
селищною радою про відмову у
затвердженні проекту землеустрою не
виникає спірного питання з приводу
незаконної самозабудови та немає
потреби зносити збудований гараж,
відповідач просив відмовити повністю у
позові.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до наступного.

Як вбачається з рішення №12 XXXX
сесії 6 скликання Березанської
селищної ради від 16.05.2013 року гр. ОСОБА_2
надано згоду на виготовлення проекту
із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва нежитлового приміщення
(гаража) із земель не наданих у
власність та користування площею до 0,01
га в межах території Березанської
селищної ради за адресою АДРЕСА_1
(а.с.8,43-44).

На підставі зазначеного рішення
виконкомом Березанської селищної ради
ОСОБА_2 видано дозвіл на відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування нежитлового приміщення
(гаражу), яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.9).

Приватним підприємцем ОСОБА_7
виготовлено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_2 для будівництва
індивідуального гаража на території
Березанської селищної ради за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.74-101) та 15.08.2014р. на ім'я
ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт
на гараж, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.102-105).

19.03.2014 року за вих. №2.13/499 Березанською
селищною радою на ім'я ОСОБА_2
направлено лист про відмову в
затвердженні проекту землеустрою в
зв'язку з тим, що не надано викопіювання
з чергового кадастрового плану по
місцю розташування нежитлової будівлі
(гаражу) та місце розташування даного
об'єкту не було погоджено з селищною
радою (а.с.10).

Рішенням чергової LII сесії VI
скликання Березанської селищної ради
№22 від 25.04.2014 року ОСОБА_2 відмовлено у
затвердженні проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва нежитлового
приміщення (гаражу) із земель не
наданих у власність на постійне
користування площею 0,01 га в межах
Березанської селищної ради за адресою
АДРЕСА_1 в зв'язку з невідповідністю
місця розташування об'єкта вимогам
законів (а.с.11).

З листа інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області від 13.08.2014р.
вбачається, що документи, що
посвідчують право власності або
користування земельною ділянкою під
гаражем, розташованим за адресою
АДРЕСА_1 на момент перевірки 13.08.2014 року
у ОСОБА_2 відсутні та що будівельні
роботи здійснено без реєстрації
відповідачем документів, які надають
право виконувати такі роботи, та без
затвердженого проекту (а.с.13).

За фактом самочинного будівництва
відносно відповідача 11.08.2014р.
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області внесено припис
№276 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил за
виконання підготовчих та будівельних
робіт з будівництва гаражу по АДРЕСА_1
без відповідних документів, що надають
право виконувати такі роботи та без
затвердженої проектної документації
(а.с.49).

З протоколу №2 засідання
постійної комісії з питань планування
бюджету, фінансів та економічної
реформи, мандатної комісії з питань
депутатської діяльності, етики,
законності, захисту прав громадян та
голів усіх постійних комісій
Березанської селищної ради від 26.02.2014
року вбачається, що ОСОБА_2 на
засіданні комісії відмовлено у
відведенні земельної ділянки для
будівництва нежитлового приміщення
(а.с.14-17).

Рішенням Березанського районного
суду від 09.09.2014р. позовні вимоги ОСОБА_2
до Березанської селищної ради
Миколаївської області про визнання
рішення Березанської селищної ради
незаконним та зобов'язання вчинити
певні дії задоволені частково: рішення
Березанської селищної ради
Миколаївської області №22 чергової LII
сесії VI скликання від 25.04.2014р. визнано
незаконним, у задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено. Підставою
визнання рішення селищної ради
незаконним в рішенні суду зазначено
відсутність у ньому посилань на певний
Закон з викладенням мотивів відмови та
роз'яснення порядку оскарження
прийнятого рішення (а.с.36-38).

На підставі рішення суду рішенням
чергової LVII сесії VI скликання
Березанської селищної ради №9 від
26.09.2014 року рішення Березанської
селищної ради №22 чергової LII сесії VI
скликання від 25.04.2014р. про відмову в
затвердженні проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва нежитлового
приміщення (гаражу) ОСОБА_2 скасоване
(а.с.60-61).

Відповідно до ч.2 ст.83 ЗК України у
комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земельних ділянок приватної та
державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Згідно з пп.2,3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

За положеннями ст.125 ЗК право власності
на земельну ділянку виникає з моменту
державної реєстрації цих прав та
оформляється згідно з вимогами ст.126 ЗК
України відповідно до Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч.3 ст.3 вказаного Закону права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.26 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" №3038-VI від 17.02.2011р. право на
забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки відповідно до вимог
містобудівної документації.
Проектування та будівництво об'єктів
здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку:

1) отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації
та проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних
робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів; 6) реєстрація
права власності на об'єкт
містобудування.

Право на виконання будівельних робіт
передбачено ч.34 зазначеного Закону,
виконання підготовчих робіт,
визначених будівельними нормами,
державними стандартами і правилами,
які закріплено в ст..35 Закону, можливе
тільки після набуття права на земельну
ділянку.

Відповідно до положень ст.5 Закону
України "Про основи містобудування" від
16.11.1992 року за № 2780-12, при здійсненні
містобудівної діяльності повинні бути
забезпеченні: розробка містобудівної
документації, проектів конкретних
об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням державних
стандартів, норм і правил; розміщення і
будівництво об'єктів відповідно до
затверджених у встановленому порядку
містобудівної документації та
проектів цих об'єктів. В п.4 ч.2 ст.17
вказаного Закону зазначено, що
містобудівна документація є основою
для вирішення питань щодо розташування
та проектування нового будівництва,
здійснення реконструкції, реставрації,
капітального ремонту об'єктів
містобудування та упорядкування
території.

В п.1.6 ДБН: А.3.1-Б:2009 "Організація
будівельного будівництва" зазначено,
що виконання підготовчих робіт на
будівельному майданчику, будівельних
робіт на об'єкті дозволяється лише
після оформлення відповідних
документів дозвільного характеру
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно зі ст.9 Закону України №687-XIV від
20.05.1999р. "Про архітектурну діяльність" (з
наступними змінами) будівництво
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Відповідно до частин 1,2 ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме маймо вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного чи належно
затвердженого документа, який дає
право виконувати будівельні роботи,
або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

В Постанові Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року
роз'яснено, що під наданням земельної
ділянки слід розуміти рішення
компетентного органу влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у власність або
надання у користування, або передачу
права користування земельною ділянкою
на підставі цивільно-правових
договорів із фізичною чи юридичною
особою. Не може вважатися наданням
земельної ділянки лише рішення
компетентного органу влади про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або для розробки проекту
забудови.

Під належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України № 3038-VI
дозвільний документ, що дає право
виконувати підготовчі та будівельні
роботи саме того об'єкту і на тій
земельній ділянці, яка передана з цією
метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від
категорії об'єкта будівництва
відповідний склад документації,
визначеної ст.ст.1,7 та 8 Закону України
№687-XIV, отриманої відповідно до ст.ст.29,31
Закону № 3038-VI, а також будівельний
паспорт та технічні умови, отримані
відповідно до ст.ст. 27,30 Зазначеного
Закону (п.4).

Статтею 391 ЦК України та ст.152 ЗК України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Частиною 4 ст.376 ЦК України, встановлено,
що якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Як зазначено в п.5 Постанови № 6 від 30
березня 2012 року право на звернення до
суду з позовом про знесення або
перебудову самочинно збудованого
об'єкта нерухомості мають як органи
державної влади, так і органи місцевого
самоврядування. Позов про знесення
самочинно збудованого нерухомого
майна може бути пред'явлено власником з
підстав, передбачених ст.391 ЦК України
(п.17).

Притягнення особи до адміністративної
чи кримінальної відповідальності за
самочинне будівництво не позбавляє
відповідні державні органи, органи
місцевого самоврядування або осіб,
права яких порушено самочинним
будівництвом нерухомого майна,
можливості пред'явити позов про
перебудову чи знесення самовільно
збудованого об'єкта нерухомості, а
також про відшкодування витрат,
пов'язаних із приведенням земельної
ділянки до попереднього стану (п.26
Постанови).

Згідно з п.12 Перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель переданих у власність та земель
зазначених в абзаці 2 цього пункту) в
межах населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.
Тобто, суб'єктом права власності на
землі в межах зазначених територій є
органи місцевого самоврядування та
органи виконавчої влади.

Як вбачається з витягу з Державного
земельного кадастру від 25.09.2014р. спірна
земельна ділянка площею 0,0100 га
кадастровий номер :21:022:0033 для
індивідуального жилого, гаражного і
дачного будівництва, розташована за
адресою АДРЕСА_1 відноситься до земель
комунальної власності (а.с.107-109).

Тобто, в даному випадку власником
вищезазначеної земельної ділянки є
Березанська селищна рада, яка наділена
правом на звернення з позовом до суду.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2
побудовано гараж на земельній ділянці,
яка не була йому відведена під
забудову, будівництво велося без
відповідних документів, що надають
право на виконання таких робіт та без
затвердження проектної документації,
збудований ним гараж є самочинним
будівництвом, а тому на підставі ст.391
ЦК України, ст.152 ЗК України позовні
вимоги Березанської селищної ради про
знесення самочинного будівництва -
гаража, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сплачений при подачі
позову судовий збір у розмірі 243,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Березанської
селищної ради до ОСОБА_2 про знесення
самочинного будівництва задовольнити
повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2, ІПН
НОМЕР_1, знести самочинне будівництво -
гараж за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь
Березанської селищної ради
Миколаївської області судові витрати в
сумі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Березанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено
07.11.2014 року.