Номер справи 220/859/14-ц
Номер провадження № 2/220/326/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року

Великоновосілківський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді Єфименко В.І., при
секретарі Тахтаровой Н.П.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду смт Велика Новосілка справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та виконкому
Великоновосілківської селищної ради
Великоновосілківського району
Донецької області, третя особа-
Великоновосілківська державна
нотаріальна контора головного
управління юстиції у Донецькій області
про визнання права власності на 1 / 2
частину в будинковолодінні,-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача померла матір-
ОСОБА_4. Після її смерті залишилась
спадщина у вигляді земельної
ділянки,грошових внесків та спірного
будинку під АДРЕСА_1, претендентами на
яку були її чоловік, а батько
позивача-ОСОБА_3.,мати
спадкодавця-ОСОБА_5. та позивач -ОСОБА_2.

У встановлений законом строк
спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в
нотаріальному порядку відмовились від
своїх часток на користь позивача
ОСОБА_2.

В серпні 2012 року батько позивача
-ОСОБА_3, з метою продажі
будинковолодіння, в якому знаходиться
спадкова частина ,звернувся до
Великоновосілківського районого суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_6
та ОСОБА_5 про визнання їх такими,що
втратили право користуватися житловим
приміщенням.

Рішенням Великоновосілківського
районного суду від 11.10.2012 року визнано
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такими ,що втратили
право користуватися приміщенням в
будинку АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 13.12.2012 року,яке набрало
законної сили, рішення першої
інстанції скасовано частково. В
задоволені позовних вимог щодо ОСОБА_2
про визнання її такою, що втратила
право користування приміщенням в
спірному будинку, відмовлено.

Позивач отримала свідоцтво про право
на спадщину на земельну ділянку та
грошові внески, а свідоцтво про право
на спадщину за законом стосовно частки
в спірному житловом будинку їй не
видано ,у зв*язку з відсутністю
правовстановлюючого документу, який
відповідач ОСОБА_3 відмовляється
надати .

У зв*язку з цим , позивач ,захищаючи свої
інтереси та права на спадкове майно,
просить визнати за нею право власності
на 1 / 2 частину в спірному
будинковолодінні.

В судовому засіданні позивач та її
представник-ОСОБА_9 прідтримали
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали.

Відповідач, в особі виконкому
Великоновосілківської селищної ради
та третя особа, надали письмові заяви, в
яких просять про розгляд справи за їх
відсутністі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 13.12.2012 року,яке набрало
законної сили, встановлені такі
обставини: у Великоновосілківській
нотаріальній конторі зареєстрована
спадкова справа за №57 стосовно
померлої ОСОБА_4 ,на час смерті якої
залишилося спадкове майно у вигляді
земельної ділянки,грошових внесків та
спірного будинку АДРЕСА_1 Встановлено,
що позивач ОСОБА_2 у встановлений
законом строк звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини , та їй було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом стосовно спадкового майна, а
саме земельної ділянки та грошових
внесків, при цьому від відповідних
часток на її користь відмовився
відповідач-її батько та ОСОБА_5 -її
бабця. Свідоцтво ж про право на
спадщину за законом стосовно частки в
спірному житловому будинку , позивачці
ОСОБА_2 не було видано, у зв*язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на ім*я матері.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Тому апеляційний суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 є спадкоємицею
після смерті своєї матері частки в
спірному будинку з часу її відкриття і
відповідно до ст. 319 ЦК України має
право на володіння,користування,
розпорядженням своїм майном на власний
розсуд.

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі , що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Тому,
суд ,погоджуясь з доводами позивача, що
в позасудовому порядку вирішити
питання про визнання права власності
на зазначену спадщину у неї немає , так
як вона не може представити
правовстановлюючого документу, який би
засвідчував право власності на
зазначене будинковолодіння і яке
відмовляється надати їй відповідач
ОСОБА_3, вважає її звернення до суду з
вимогами у порядку ст.ст. 328,392,1223,1268 ЦК
України обгрунтованим та підставним.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що
він згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 15.11.2004
року є одноособовим власником
будинковолодіння, оскільки воно
зареєстровано лише на його ім*я, не
спростовує відповідно до ст.60 СК
України призумпції належності цього
будинковолодіння до спільної сумісної
власності подружжя, тобто йому та
ОСОБА_4, яке вони придбали під час
знаходження у зареєстрованому шлюбі,
що не заперечувалось і ним самим.

Керуючись ст.ст.60,209,212-215,218 ЦК України,-

вирішив:

визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право приватної
власності на 1 / 2 частину в житловому
будинку під АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через Великоновосілківський районний
суд в 10-денний строк з дня його
проголошення.

Суддя

В.І.Єфименко