Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/3132/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.11.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Надопта А.А., при
секретарі - Онисько С.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Виноградів справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про виселення,

В С Т А Н О В
И В :

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з
позовом до відповідача про виселення
його та інших мешканців з житлового
будинку, що розташований в АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що ПАТ «ПриватБанк»
та відповідач ОСОБА_1 14.12.2006 р. уклали
кредитний договір № МКV0ОК00006114.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору
Банк зобов'язався надати відповідачу
кредит у вигляді кредитної лінії у
розмірі 17350.00 [Долар США] строком до
14.12.2021 р., а відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і Відповідач 15.12.2006 р.
уклали договір іпотеки № МКV0ОК00006114.
Згідно з п. 1 договору іпотеки
відповідач ОСОБА_1, надав в іпотеку
нерухоме майно, з саме: житловий
будинок, загальною площею 41.50, житловою
площею 19.10 кв.м, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Майно належить
відповідачу на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.
Копія договору іпотеки № МКV0ОК00006114 від
15.12.2006 року.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
кредит в розмірі, передбаченому
умовами кредитного договору.

Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно
позивачу ПАТ «ПриватБанк», грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
іншими витратами відповідно до умов
договору. Таким чином, у порушення
зазначених норм закону та умов
договору. Відповідач зобов'язання за
Кредитним договором не виконав.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки та 04.09.2009 року суд виніс
Рішення звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме житловий будинок,
загальною площею 41.50, житловою площею
19.10 кв.м, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком

«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ).

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та
ст. 109 ЖК України - звернєння стягнення
на передані в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотеко держателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюються на підставі рішення суду.

У зв'язку з цим, позивач просить суд
винести рішення про виселення
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, однак подав до
суду письмову заяву про розгляд справи
за його відсутності та про те, що
заявлені позовні вимоги підтримує
повністю та просить суд такі
задоволити.

Відповідач ОСОБА_1, в судові засідання
по справі жодного разу не з'явився з
невідомих для суду причин. Суд
розглядає справу на підставі наявних у
справі доказів, які є достатніми, з
ухваленням заочного рішення,
відповідно до вимог ст. 224,225 ЦПК
України.

В судовому засіданні встановлено, що
ПАТ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1
14.12.2006 р. уклали кредитний договір №
МКV0ОК00006114. Відповідно до п. 1.1.
кредитного договору Банк зобов'язався
надати відповідачу кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 17350.00 [Долар
США] строком до 14.12.2021 р., а відповідач
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і Відповідач 15.12.2006 р.
уклали договір іпотеки № МКV0ОК00006114.
Згідно з п. 1 договору іпотеки
відповідач ОСОБА_1, надав в іпотеку
нерухоме майно, з саме: житловий
будинок, загальною площею 41.50, житловою
площею 19.10 кв.м, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Майно належить
відповідачу на праві власності на
підставі договору купївлі-продажу.
Копія договору іпотеки № МКV0ОК00006114 від
15.12.2006 року.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
кредит в розмірі, передбаченому
умовами кредитного договору.

Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно
позивачу ПАТ «ПриватБанк», грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
іншими витратами відповідно до умов
договору. Таким чином, порушення
зазначених норм закону та умов
договору. Відповідач зобов'язання за
Кредитним договором не виконав.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки та 04.09.2009 року суд виніс
Рішення звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме житловий будинок,
загальною площею 41.50, житловою площею
19.10 кв.м, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ).

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотеко держателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюються на підставі рішення суду.

Таким чином. відповідач та усі інші
мешканці підлягають виселенню з
житлового дому, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені правовідносини врегульовані
ч.1-2 ст. 40 Закону України „Про іпотеку"
та ч.1, 3 ст. 109 ЖК УРСР.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 Закону України
„Про іпотеку" звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч.1,3 ст. 109 ЖК УРСР виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Ст. 39 Закону України „Про іпотеку"
передбачено, що одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
вправі винести рішення про виселення
мешканців.

Разом з тим, в ч.1 ст. 40 Закону України
„Про іпотеку" зазначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок є підставою для
виселення всіх мешканців. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

У ч. 2-3 ст. 40 Закону України „Про
іпотеку" законодавець встановлює
певний порядок дій банку: після
прийняття рішення про звернення
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок протягом одного місяця з дня
отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільнять будинок у встановлений строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення при
зверненні стягнення передбачений ч. 3
ст. 109 ЖК України.

Відповідач ОСОБА_1, був обізнаний щодо
рішення суду про звернення стягнення
на предмет іпотеки та про необхідність
виселитись з будинку, згідно до Рішення
Виноградівського районного суду від
04.09.2009 року за №2-678/2009.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_1,
підлягає виселенню з житлового будинку
по АДРЕСА_1.

При цьому, норми ЦПК України
передбачають пред'явлення позовних
вимог виключно до конкретно визначених
в позові відповідачів, процесуальний
закон не передбачає пред'явлення вимог
до невизначеного кола осіб та
покладення судом обов'язків на
невизначене коло осіб, тому вимога про
виселення інших мешканців, які
позивачем в якості відповідачів не
залученні (а суд таких повноважень по
самостійному залученню відповідачів
не має), - задоволенню не підлягає. Таких
висновків суду не спростовують і
положення процитованих вище ст. 40
Закону України „Про іпотеку" ст. 109 ЖК
УРСР в частині того, що виселенню
підлягають всі мешканці, оскільки, як
вже вказано, всі ці мешканці мають бути
обов'язково індивідуалізовані
позивачем в позові в якості
відповідачів.

У зв'язку з цим, позов в частині
виселення інших мешканців, які
позивачем в якості відповідачів не
залучено -задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, - позов
підлягає частковому задоволенню та
слід відповідача ОСОБА_1 виселити з
житлового будинку по АДРЕСА_1.

В частині задоволення інших вимог -
належить відмовити.

У зв'язку із задоволенням пред'явлених
до відповідача позовних вимог про
виселення, з

нього на користь позивача підлягають
стягненню витрати по оплаті судового
збору в сумі 243 грн.60 коп.

На підставі викладеного та ч.1-2 ст. 40
Закону України „Про іпотеку" та ч.1, 3 ст.
109 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН
НОМЕР_1), мешканця в АДРЕСА_1, з житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН
НОМЕР_1), мешканця в АДРЕСА_1, на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» 243
грн.60 коп., в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

В частині задоволення інших позовних
вимог щодо виселення невизначеного
кола осіб - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте Виноградівським районним
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10-ти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Закарпатської
області протягом 10-ти днів з дня його
винесення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта