АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3367/2014
інстанції: Никифоров Є.О.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 12 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Відділу державної виконавчої служби
Цюрупинського районного управління
юстиції Херсонської області на ухвалу
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 17 жовтня 2014
року по справі за поданням Відділу
державної виконавчої служби
Цюрупинського районного управління
юстиції Херсонської області про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи ОСОБА_5 у праві виїзду за межі
України до виконання нею своїх
зобов'язань,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Цюрупинського районного управління
юстиції Херсонської області (далі -
ВДВС) звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
шляхом заборони перетинати державний
кордон України до моменту стягнення
боргу в сумі 12 644,46 грн. на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» з урахуванням
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій. При цьому
державний виконавець посилався на те,
що ОСОБА_5, як боржник у виконавчому
провадженні, ухиляється від виконання
зобов'язань щодо погашення
заборгованості.

Ухвалою Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 17 жовтня 2014
року у задоволенні подання ВДВС про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у
праві виїзду за межі України
відмовлено.

В апеляційній скарзі ВДВС, посилаючись
на незаконність даної ухвали та
вважаючи її такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не доведено факт
ухилення особи від виконання
зобов'язань, покладених на неї рішенням
суду.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду і вважає його таким, що
відповідає вимогам ЦПК України та
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні ВДВС знаходяться виконавчий
лист №664/4105/13-ц, виданий 29 липня 2014 року
Цюрупинським районним судом
Херсонської області про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 12 644,46 грн. (а.с.64).

02 вересня 2014 року за зазначеними
виконавчим листом державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження (а.с.64).

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну» громадянин України може бути
обмежений у праві виїзду за кордон якщо
відносно нього діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; ненадання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Тобто ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням є будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець ВДВС звернувся до
суду із поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що проведені заходи із боржником не
дають позитивного результату щодо
виконання рішення суду, як у
добровільному так і в примусовому
порядку, боржником не вчинено жодних
дій щодо виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду.

Однак матеріали справи не містять
достовірних відомостей, які б давали
підстави вважати, що ОСОБА_5 ухиляється
від виконання свого зобов'язання за
рішенням суду. Твердження державного
виконавця про наявність у боржника
невиконаних зобов'язань, а також те, що
боржнику неодноразово направлялися
виклики з'явитися до державного
виконавця для вирішення питання щодо
сплати заборгованості, не може
свідчити про факт ухилення ОСОБА_5 від
виконання рішення суду. Наявність
статусу боржника у виконавчому
провадженні та непогашення боргу в
добровільному порядку не може
безумовно свідчити про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням суду обов'язків.

Доводи апеляційної скарги ВДВС
колегією суддів до уваги не
приймаються як такі, що не ґрунтуються
на вимогах цивільного процесуального
закону та не підтверджені належними
доказами.

Враховуючи, що державним виконавцем не
доведено, а матеріали справи не містять
будь-яких доказів на підтвердження
ухилення ОСОБА_5 від виконання
зобов'язань, покладених на неї рішенням
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що ухвала суду відповідає
вимогам цивільного процесуального
закону і підстави для її зміни чи
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Цюрупинського
районного управління юстиції
Херсонської області відхилити.

Ухвалу Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 17 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді