________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/89/14
УХВАЛА

06.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді – Куриленко О.М.

за участю секретаря – Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована
особа – Другий Київський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
скасування заходів забезпечення
позову по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 року заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з
заявою, в якій просять суд скасувати
вжитті по справі № 1512/14278/2012 заходи
забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Питання про
скасування заходів забезпечення
позову вирішується в судовому
засіданні з повідомленням осіб, які
беруть участь в справі. Неявка цих осіб
не перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_2
та ОСОБА_1 підтримали заяву. Пояснили,
що, оскільки вартість квартири за
адресою: м. Одеса, пр. Ак. Глушко, 15 а, кв.
21 майже втричі перевищує кредитний
борг перед Публічним акціонерним
товариством «ПроКредит Банк», то слід
лише її залишити під арештом, в той час
як з іншого рухомого та нерухомого
майна зняти арешти.

Представник Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» - ОСОБА_5
заперечувала проти задоволення заяви,
оскільки на теперішній час не виконано
рішення суду про стягнення з
відповідачів заборгованості та
задоволення заяви може в подальшому
ускладнити його виконання.

Представник заінтересованої особи –
Другого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції – ОСОБА_6 також
заперечував проти задоволення заяви,
зазначивши, що діяв виключно в рамках
передбачених Законом України «Про
виконавче провадження».

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає що в
задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи
з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в
провадженні Київського районного суду
м. Одеси перебувала цивільна справа №
1512/14278/2012 за позовом Публічного
акціонерного товариства “ПроКредит
Банк” до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості.

Ухвалою Київського районного суду
міста Одеси 23 січня 2013 року по справі
вжито заходи забезпечення позову.
Накладено арешт на транспортний засіб,
який належить ОСОБА_1, а саме:
транспортний засіб: тип –вантажний
фургон, марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в.,
колір білий, кузов (коляска) №
WV1ZZZ2DZ5H013189, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 на праві
власності на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ серії ВНС 079852, виданого
РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області 18.10.2007 р. Передано на
відповідальне зберігання Публічному
акціонерному товариству «ПроКредит
Банк» шляхом вилучення відповідною
державною виконавчою службою (2
Київський ВДВС Одеського МУЮ, м.Одеса,
вул. Ген. Петрова, 1) у ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_2), що проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1 А, кв. 21, належне йому на
праві власності заставне майно, а саме
транспортний засіб: - транспортний
засіб: тип – вантажний фургон, марка
VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2004 р. в., колір білий,
кузов (коляска) № WV1ZZZ2DZ5H013189,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 на праві власності на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серії ВНС 079852, виданого РЕВ-1 при УДАІ
ГУМВС України в Одеській області 18.10.2007
р. Заборонено будь-які дії по
реєстрації місця проживання в квартирі
№ 21, що розташована в будинку № 15
корпус «А» по проспекту Академіка
Глушко в місті Одесі до моменту
виконання рішення Київського
районного суду м. Одеси по справі №
1512/2-14278/12 будь яких осіб, які не
зареєстровані у зазначеній квартирі.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 21 лютого 2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
“ПроКредит Банк” - задоволено.
Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства “ПроКредит
Банк” заборгованість за Рамковою
угодою та укладеного на її підставі
Договору про надання траншу в розмірі
438 345,32 грн. (чотириста тридцять вісім
тисяч триста сорок п’ять гривень
тридцять дві копійки).

Стягнуто пропорційно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства “ПроКредит
Банк” суму сплаченого судового збору в
розмірі 3 219,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості
перед Публічним акціонерним
товариством “ПроКредит Банк”
звернуто стягнення на предмет іпотеки
за Договором іпотеки № 5.6751-ІД 1,
укладеним 08.07.2005 р., а саме: квартиру № 21,
яка знаходиться у будинку № 15, корпус
“А” по проспекту Академіка Глушко у м.
Одесі, яка належить громадянам ОСОБА_2,
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_4 в рівних
частках кожному, шляхом проведення
прилюдних торгів із визначенням
початкової вартості та пріоритетності
вимог інших кредиторів в порядку,
передбаченому Законом України “Про
виконавче провадження”.

Виселено ОСОБА_2 (06.09.1964 р. н., ІПН НОМЕР_3),
ОСОБА_1 (31.03.1958 р. н. , ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3
(20.02.1986 р. н., ІПН НОМЕР_4) та ОСОБА_4 (19.04.1987
р. н., ІПН НОМЕР_5) з квартири № 21, яка
знаходиться у будинку № 15, корпус “А”
по проспекту Академіка Глушко у м.
Одесі.

Визнано такими, що втратили право
користування квартирою № 21, яка
знаходиться у будинку № 15, корпус “А”
по проспекту Академіка Глушко у м.
Одесі та є іпотекою АТ “ПроКредит
Банк” (ЄДРЮО та ФОП 21677333) громадян
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із
зняттям зазначених осіб з
реєстраційного обліку.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
12 грудня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 21 лютого 2013 року скасовано в
частині звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення і визнання такими,
що втратили право користування
квартирою із зняттям з реєстраційного
обліку та стягнення судових витрат
витрат і в цій частині ухвалено нове
рішення. В задоволенні позову ПАТ
«ПроКредитБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення і
визнання такими, що втратили право
користування квартирою із зняттям з
реєстраційного обліку – відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судовий
збір в сумі 3219 грн в рівних частках. В
решті рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2014 року касаційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «ПроКредитБанк» -
задоволено. Рішення апеляційного суду
Одеської області від 12 грудня 2013 року
скасовано. Рішення Київського
районного суду м. Одеси від 21 лютого 2013
року залишено в силі.

Судове рішення (постанова, ухвала) – це
акт судової влади, що здійснює захист
порушених або оскаржених прав громадян
і організацій шляхом підтвердження
наявності або відсутності
правовідносин і розпорядженням
відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення
(постанову) випливає не з рішення
(постанови) суду як такого, а із санкцій,
передбачених нормами права, що були
застосовані судом. Навіть у тих
випадках, коли закон передбачає
відповідальність за невиконання
рішень, ця відповідальність має на меті
примусити зобов'язану рішенням суду
особу виконати розпорядження норми, що
застосував суд.

Одними з властивостей судового
рішення, що вступило в законну силу є:
можливість примусового виконання
судового рішення мимо волі
зобов'язаної особи та обов'язковість,
яка полягає в тому, що судове рішення,
що вступило в законну силу, стає
обов'язковим для всіх органів,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб і громадян і підлягають
виконанню на всій території України.
Рішення, що вступило в законну силу, є
обов'язковим і підлягає точному
виконанню. Усі державні органи,
посадові особи й окремі громадяни,
зобов'язані сприяти виконанню рішення
суду, виконуючи вимоги державного
виконавця.

Вирішуючи питання по суті, суд бере до
уваги, що рішення суду до теперішнього
часу не виконано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, забороною вчиняти
певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Забезпечення позову – це заходи
цивільного процесуального припинення
дій, які можуть утруднити виконання
майбутнього рішення суду чи зробити
його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як
арешт суд захищає законні інтереси
позивача на той випадок, коли
відповідач буде діяти недобросовісно
або коли неприйняття заходів може
призвести до невиконання судового
рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України,
якщо у задоволені позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 10 постанови від 22 грудня 2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті.

Таким чином враховуючи те, що рішення
суду до теперішнього часу не виконано,
суд вважає, що скасування вжитих
заходів забезпечення позову може
ускладнити його виконання.

З урахуванням вказаного, суд дійшов до
висновку, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа –
Другий Київський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
ухвалою Київського районного суду
міста Одеси 23.01.2013 року, задоволенню не
підлягає.

Розглянувши вимоги щодо скасування
арешту, накладеного постановою
державного виконавця Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 23.10.2014 року, суд
вважає за доцільне відмовити в їх
задоволенні.

Як вбачається з наданих заявниками
матеріалів, арешт на належне їм майно
був накладений на підставі постанови
державного виконавця Другого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 23.10.2014 року.

Виконавче провадження не закінчено,
судове рішення не виконано.

У відповідності до статті 1 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 6 даного Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Зняття арешту, накладеного державним
виконавцем, регулюється Законом
України «Про виконавче провадження» і
в разі виникнення спірних ситуацій
передбачає розгляд вказаного питання в
порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 151-154, 168, 209, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа –
Другий Київський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про скасування
заходів забезпечення позову по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п`яти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя

Ку
риленко О. М.