РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3213/14-ц

провадження у справі № 2/0285/1161/14

03 вересня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря
судового засідання Медяної І.В. та осіб,
які беруть участь у справі: позивач: не
прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу, в
якому просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 23 травня 2000 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану
Новоград-Волинського міськвиконкому,
актовий запис № 80; неповнолітню доньку
залишити на вихованні з нею.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне
життя не склалось. Від шлюбу мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3. Однією
сім'єю не проживають майже шість років,
спільного господарства не ведуть.
Перебування в шлюбі та примирення є
неможливим і суперечить їх інтересам,
оскільки давно втратили один до одного
почуття любові та поваги. Шлюб носить
виключно формальний характер, а тому
виникла необхідність його розірвати.

Позивач у судове засідання не прибула.
Подала письмову заяву, в якій,
зазначила, що заявлені вимоги
підтримує в повному обсязі і просить,
враховуючи, що примирення з
відповідачем неможливе - шлюб
розірвати, місце проживання
неповнолітньої доньки визначити з нею,
прізвище після розірвання шлюбу
залишити прізвище ОСОБА_1; розглядати
справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не
прибув, подав письмову заяву в якій,
зазначивши, що заявлені позовні вимоги
визнає та просить їх задовольнити,
оскільки примирення неможливе;
розглядати справу просить у його
відсутність.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні
матеріали справи та подані докази,
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
23 травня 2000 року (а.с.3). Від даного шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), яка проживає з
позивачем.

Різниця в поглядах на права та
обов'язки подружжя, відсутність
взаєморозуміння призвели до
поступового погіршення взаємовідносин
і до фактичного припинення шлюбних
стосунків між позивачем та
відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не
змогли створити міцної сім'ї, про що
свідчить той факт, що вони не
підтримують шлюбних відносин та
поновлювати наміру їх не мають, не
проживають разом протягом тривалого
часу.

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України, шлюб може бути розірвано, якщо
буде встановлено, що подальше сумісне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

При розгляді даної справи суд виходив з
того, що шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.
Добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. В своїх письмових заявах,
поданих до суду, позивач та відповідач
зазначивши, що примирення між ними
неможливе, наполягали на розірванні
шлюбу. А тому, враховуючи
вищевикладене, у суду є підстави
вважати, що сім'я розпалася остаточно,
шлюб існує лише формально і його
збереження суперечило б інтересам
сторін, що має суттєве значення для них
та їхньої дитини, а відтак, існують
підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов обґрунтований та підлягає до
задоволення.

Питання щодо визначення місця
проживання неповнолітньої доньки
сторони вирішили відповідно до ч. 1 ст.
160 СК України, про що заявили суду.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 113, 160
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
громадянами України, зареєстрований 23
травня 2000 року відділом реєстрації
актів громадянського стану
Новоград-Волинського міськвиконкому,
Житомирської області, актовий запис №
80.

Місце проживання малолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначити з
матір'ю.

Прізвище позивача після розірвання
шлюбу залишити ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк