Номер провадження: 22-ц/785/8517/14
Головуючий у першій інстанції Донцов
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Ступакова
О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
Матвєєва Віталія Юрійовича на рішення
Приморського районного суду м. Одеса
від 22 травня 2014 року, -

встановила:

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
звернувся до суду із позовною заявою
про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на
користь АТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 в сумі 311 659,78 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 04.10.2006 р. між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступник АТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № 0, згідно з
умовами якого Банк надав Позичальнику
кредитні кошти у розмірі 29 750,00 дол. США
з розрахунку 13% річних на строк з 04.10.2006
р. по 04.10.2013 р.

В забезпечення зобов'язання
Позичальника 04.10.2006 р. між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступник АТ
«УкрСиббанк») та ОСОБА_6 був укладений
договір поруки № 47074.

08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

ОСОБА_4 умови кредитного договору
належним чином не виконувала протягом
тривалого часу, у зв'язку з чим, станом
на 29.04.2013 р. утворилась заборгованість у
сумі 311 659,78 грн.

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове
засідання не з'явився, згідно позовної
заяви просив справу розглядати у його
відсутності за наявними у справі
матеріалами, заявлені ПАТ «Дельта
Банк», позовні вимоги підтримував у
повному обсязі, просив задовольнити у
повному обсязі з підстав наведених у
позовній заяві.

Представник відповідачів у судове
засідання не з'явився, згідно наданої
до суду письмової заяви просив справу
розглядати у його відсутності, проти
задоволення позовних вимог
заперечував в повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеса від 22 травня 2014 року в
задоволенні позовної заяви Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким позовні
вимоги позивача задовольнити у повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2006 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту № 0 згідно з
умовами якого Банк надав ОСОБА_4
кредитні кошти у розмірі 29750 доларів
США з розрахунку 13 % річних на строк з
04.10.2006 року по 04.10.2013 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним
товариством «УкрСиббанк» та Публічним
акціонерним товариством «Дельта банк»
було укладено договір купівлі продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого АТ «УкрСиббанк» передає АТ
«Дельта банк» право вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, які зазначені у Додатку № 1
(Перелік Прав вимоги за кредитами).

Відповідно до п. 2.1 (а) наданого
позивачем Договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011
року продавець погодився продати
(відступити) права вимоги за кредитами
та передати їх покупцеві, а покупець
цим погодився придбати права вимоги за
кредитами та прийняти їх та сплатити
ціну купівлі.

При цьому під «правом вимоги за
кредитами» за п. 1.1. цього договору
розуміються всі права вимоги продавця
в якості кредитодавця по відношенню до
позичальників в якості позичальників
стосовно кредитів за відповідними
кредитними договорами (включаючи, в
залежності від випадку, усі права,
повноваження та гарантії
відшкодування за ними, у кожному
випадку існуючі або майбутні, надані
продавцеві або на користь продавця в
якості кредитодавця за такими
кредитними договорами), а також права
вимоги продавця по відношенню до осіб,
що надають забезпечення, за
відповідними Договорами забезпечення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідно до цих положень, ПАТ «Дельта
Банк» має право вимагати стягнення
заборгованості за кредитами.

Між тим, ні Додаток № 1 до Договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08 грудня 2011 року, ні інших
документів, які б підтверджували про
те, що АКІБ «УкрСиббанк» передав права
вимоги за кредитами від 08 грудня 2011
року позивач до суду не надав.

Крім того згідно наданої позивачем
копії акту прийому-передачі
Документації від 13.04.2012 року за
Договорами купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 8 грудня 2011 року
вбачається, що Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» на виконання
п. 4.2. Договору купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами від 08 грудня 2011
року передало Публічному акціонерному
товариству «Дельта банк» документи
щодо стягнення заборгованості з
боржників, а саме оригінал кредитного
договору № 0 (без зазначення дати
складання договору), оригінал договору
іпотеки № 33798 (без зазначення дати його
складення) та договір поруки (без
зазначення як дати його складення так і
номеру договору), копію сторінок
паспорта громадянина України ОСОБА_4.

Однак у наданої позивачем до суду
виписці з договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 08.12.2011
року, пункт 4.2. договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року
відсутній.

Що стосується копії акту
прийому-передачі Документації від
13.04.2012 року за Договорами
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 8 грудня 2011 року, то суд
першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що він не скріплений печаткою
ПАТ «УкрСиббанк», а також не зрозуміло,
яка посадова особа ПАТ «УкрСиббанк»,
або інша особа, цей акт підписувала.(а.с.
31)

Також у цьому акті прийому-передачі
Документації від 13.04.2012 купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 08 грудня
2011 року від ПАТ «Укрсиббанк» здійснено
відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта
Банк» за договорами застави та поруки,
однак в матеріалах справи такі
договори відсутні.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси за заявою представника
відповідачів (а.с. 60-61) суд зобов'язав
ПАТ «Дельта банк» надати нотаріально
посвідчену копію Договору
купівлі-продажу прав вимоги від 08.11.2011
року за кредитами між ПАТ «Дельта-Банк»
та АТ «УкрСиббанк», оригінали
кредитного договору № 0 від 04.10.2006
року. Додатку № 1 до кредитного
договору № 0 від 04.10.2006 року.
Договору поруки № 47074 від 04.10.2006 року.
Виписку з договору купівлі-продажу
прав вимоги від 08.11.2011 року за кредитами
між ПАТ «Дельта-Банк» та АТ
«УкрСиббанк» та Акт прийому-передачі
документації за договором
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 13.04.2012 року.

З журналу судового засідання
вбачається, що представник позивача
був ознайомлений з вище зазначеним
клопотанням представника відповідача
та особисто був зобов'язаний судом
надати суду оригінали вказаних
документів.(а.с. 65-66)

Однак, зазначену ухвалу суду ні
позивач, ні його представник не
виконали та не надали до суду вказані
документи.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях

На підставі наведеного суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позивачем не
доведено обставин відступлення прав
вимоги від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ
«Дельта банк» по кредитному договору №
0 від 04.10.2006 року.

Відповідно до п. 13 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» Кредитор
зобов'язується повідомити споживача
про передачу третій особі своїх прав по
договору про надання споживчого
кредиту.

Нормою ч. 2 ст. 517 ЦК України визначено,
що боржник має право не виконувати
свого обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ч. І ст. 613 ЦК України
кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку.

Згідно з ч. 4 ст.612 ЦК України
прострочення боржника не настає, якщо
зобов'язання не може бути виконане
внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст.1 050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, право кредитора на
дострокове стягнення неповернутої
частини позики виникає лише у разі
безспірного встановлення факту
прострочення боржником повернення
чергової частини позики, тобто
прострочення зобов'язання.

Пунктом 11.1 договору про надання
споживчого кредиту від 04.10.2006 року №
0 передбачено процедуру
дострокового повернення кредиту, за
яким термін повернення кредиту
вважається таким, що настав, з моменту
отримання позичальником відповідної
письмової вимоги Банку. В цьому випадку
позичальник зобов'язується достроково
повернути отриманий кредит та плату за
кредит у встановлений заново термін в
повному обсязі. Таким чином, до початку
звернення до суду з позовною заявою про
стягнення заборгованості необхідно
направити письмове повідомлення про
усунення порушень за кредитним
договором та повідомлення про
дострокове повернення кредиту.

Оскільки в матеріалах справи відсутні
належні докази того, що ПАТ
«Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»
виконали вимоги вказаного кредитного
договору щодо повідомлення
відповідачів про заміну кредитора у
зобов'язанні (розписки про отримання
поштового відправлення відповідачами),
то суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що має місце не прострочення
боржника, а прострочення кредитора.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» Матвєєва Віталія
Юрійовича - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеса від 22 травня 2014 року по цивільній
справі за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді:
О.А.
Ступаков

О.Д.
Варикаша

.