Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1699/14
Київський районний суд м. Одеси у
головуючого - судді Літвінової І.А.
секретарі судового засідання -
Площинська Т.В., Непомнющий М.М., Хіхлуха
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - орган опіки та піклування
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради про поділ майна
подружжя, вселення та виселення,
встановлення факту проживання однією
сім'єю як жінки та чоловіка, стягнення
Позивач ОСОБА_2 пред'явила позов до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
мотивуючи свої вимоги тим, що була
одружена з відповідачем ОСОБА_3 з 04
березня 1998 року, та за час спільного із
відповідачем мешкання ними було
придбано дві квартири, одна з яких
однокімнатна, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та друга - чотирьохкімнатна за
адресою: АДРЕСА_2-. Позивач просила
визнати за нею право власності на
квартиру за адресою: АДРЕСА_2, вказуючи,
що на придбання цієї квартири вона
витратила особисті кошти у розмірі 70
656 (сімдесят тисяч шістсот п'ятдесят)
гривень, що були виручені з продажу
належної її матері квартири за адресою:
АДРЕСА_3. Також позивач в обґрунтування
необхідності виділити їй саме
чотирикімнатну квартиру посилалась на
те, що з нею залишається проживати їх
із відповідачем спільна дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, якій необхідна ізольована
кімната. Крім цього позивач просить
визнати за нею право власності на
холодильник марки «Самсунг», пральну
машинку марки «Зануссі», та право
особистої приватної власності на
меблі: трюмо з дзеркалом, шафа з
антресоллю 3-х дверна, 2 ліжка з тумбами
при ліжках, письмовий стіл; за
відповідачем визнати право власності
на квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та бойлер марки «Електролюкс»,
диван, телевізор та тумбу під
телевізор. В наступному позивач
доповнила позовні вимоги та просила
суд визнати за нею право особистої
приватної власності на килим
настінний вовняний 3х5 м.
червоно-чорного кольору; велику
бібліотеку, що складається з
підручників та словників з математики,
фізики, хімії, біології, російської,
української та англійської мови,
дитячої та художньої літератури; килим
настінний 2х3 з довгим ворсом; килим для
підлоги вовняний 0,6х2 м. зеленого
кольору; ковдру двоспальну кофейного
кольору; іграшку «Ведмідь» м'яку
жовтого кольору 100 см.; ляльку з
фарфоровим обличчям та кінцівками;
холодильник марки «Дніпр-2»; коробку з
ялинковими прикрасами; набір посуду
для заморозки 3 шт. марки «Tupperware» та
право власності на стіл кухонний з
фігурними жовтими ніжками; табурети
жовті -2 шт.; люстри - 2 шт.; комп'ютер,
системний блок, монітор, миша,
клавіатура, колонки; книжкові полиці зі
склом - 3 шт.; книжкові полиці зі скла - 2
шт.; газова плита «Дружківка», а за
відповідачем ОСОБА_3 визнати право
власності на ноутбук з мишею; шафу з
антресоллю 2-х дверна; люстри - 2 шт.;
стільці м'які - 3 шт.; кухонні шафи - 2 шт.
(настінна та напільна); одно-касетний
магнітофон; годинник настінний
Уточнивши свої позовні вимоги, позивач
просила суд визнати, що кошти, у розмірі
70 656 (сімдесят тисяч шістсот п'ятдесят)
гривень, отриманні за продаж квартири
за адресою: АДРЕСА_3, та витрачені на
придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2
- є об'єктом її особистої приватної
власності, як дружини. Пізніше, позивач
доповнила свої позовні вимоги вимогою
встановити факт її проживання однією
сім'єю як жінки та чоловіка із
відповідачем з 04 березня 1998 року по 17
липня 2011 року, а також просила виселити
відповідача з квартири АДРЕСА_2 та
вселити її до квартири АДРЕСА_2.
В останній заяві про доповнення
позовних вимог позивач просила
стягнути з відповідача на її користь
суму коштів у розмірі 30 018 (тридцять
тисяч вісімнадцять) гривень та витрати
на проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
посилаючись на той факт, що різниця у
вартості спільно придбаних квартир,
згідно із виконаним висновком експерту
№ 26/14 про проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
05.09.2014 року, складає 142 855 (сто сорок дві
тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять)
гривень за курсом НБУ 1:12,53, що дорівнює
11 401 долару США, а її особистих коштів
було витрачено у розмірі 13 719 доларів
США, тому різницю цих сум у розмірі 2 318
доларів США, що дорівнює 30 018 (тридцяти
тисячам вісімнадцяти) гривням за
курсом НБУ 1:12,95 позивач просить
стягнути з відповідача на її користь.
Під час розгляду справи позивач та
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримали та позов просили
Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову ОСОБА_2.
В судове засідання 24 жовтня 2014 року
сторони та третя особа не з'явилися,
повідомлялись належним чином.
Позивач надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій не
заперечувала проти заочного розгляду
справи. Відповідач про причини неявки
суд не сповістив.
Дослідивши докази, з урахуванням
пояснень сторін, суд вважає, що позовна
заява підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони
одружилися 04 березня 1998 року, що
підтверджено Свідоцтвом про одруження
НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації
актів цивільного стану
Роздільнянського району Одеської
ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя ОСОБА_2
народилася дочка ОСОБА_4, про що 24
липня 2001 року Відділом реєстрації
актів громадянського стану Київського
районного управління юстиції м. Одеси в
книзі записів громадянського стану про
народження зроблено відповідний
актовий запис за № 867 (а.с. 7 том І).
Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 05.07.2013 року шлюб між сторонами
було розірвано (справа № 1512/15048/2012). У
тексті вказаного рішення зазначено, що
відповідач ОСОБА_3 датою припинення
ведення спільного господарства
подружжям вказував 26 січня 2006 року, а
позивач ОСОБА_2 - липень 2011 року. Проте
оцінки зазначеному суд не надавав.

Судом встановлено, що позивачу із
відповідачем в рівних частинах
належіть квартира за адресою: АДРЕСА_1,
площею 34,4 кв.м., житловою площею 17,4 кв
.м., що підтверджується договором
купівлі продажу № 117/99 від 13.02.1999 року,
укладеним на Одеській новій біржі, який
визнано дійсним рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 23.08.2013 року
(справа № 520/5923/13ц).

Вказана квартира є однокімнатною, в
ній зареєстровані та мешкають позивач
із неповнолітньою донькою ОСОБА_4

Також судом встановлено, що під час
спільного із відповідачем мешкання, на
ім'я відповідача було придбано
квартиру за адресою: АДРЕСА_2, що
складається в цілому з 4-х житлових
кімнат, загальною площею 60,4 кв. м., у
тому числі житловою площею 44,0 кв.м., яка
належіть ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 09.11.2005
року, зареєстрованого в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 15 листопада 2005 року.

Факт спільного мешкання сторін, як
жінки та чоловіка з 04 березня 1998 року
по 17 липня 2011 року підтверджено
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

На підтвердження ведення сторонами
спільного господарства у вищевказаний
період позивач надав квитанції про
сплату за користування комунальними
послугами квартири за адресою: АДРЕСА_2
на рахунок КП ДЕЗ «Вузівський»: № 40/69
від 06.06.2006 року у сумі 45,40 грн., №8/14 від
18.05.2007 року у сумі 383, 51 грн., № 82/181 від
15.10.2007 року у сумі 100,04 грн., № 120/206 від
20.10.2007 року у сумі 430,72 грн.; № 43/82 від
30.01.2008 року за опалення на рахунок КП
«Теплопостачання»; від 23.02.2008 року на
рахунок КП ЖКС «Вузівський» за
комунальні послуги у розмірі 54,79 грн.,
від 18.02.2011 року у сумі 124,88 грн. на
рахунок КП ЖКС «Вузівський» за
комунальні послуги, від 18.02.2011 року за
опалення на рахунок КП
«Теплопостачання» у сумі 300,38 грн., від
18.03.2011 року у сумі 124,88 грн. за комунальні
послуги на рахунок КП ЖКС «Вузівський»,
за опалення у сумі 300,38 грн. від 18.03.2011
року, за комунальні послуги від 19.04.2011
року у сумі 124,88 грн., за опалення у сумі
270,25 грн. від 18.03.2011 року, за комунальні
послуги від 20.05.2011 року у сумі 124, 88 грн.,
за опалення у сумі 226, 74 грн. від 20.05.2011
року; за послуги водопостачання на
рахунок ТОВ «Інфокс» у розмірі 50 грн.
від 23.05.2010 року, за опалення на рахунок
КП «Теплопостачання» у розмірі 180,60 грн.
від 23.03.2010 року, за електропостачання до
ВАТ «Одесаобленерго» Південний РЕМ у
розмірі 69,03 від 01.11.2011 року (а.с. 174-179 т. І).

Крім того, судом встановлено, що в
період з 04 березня 1998 року по 17 липня 2011
року відповідачем було надано
довіреність позивачу від 10.11.2006 року на
право розпорядження його валютним
рахунком НОМЕР_3 (НОМЕР_4 після 17.07.2009
року) в доларах США, відкритим на його
ім'я у відділенні «Дерибасівське» АКБ
«Раффайзенбанк України»
(місцезнаходження: м. Одеса, вул.
Дерибасівська, 17). Довіреність
посвідчена приватним нотаріусом
Одеського міського округу ОСОБА_7,
зареєстрована в реєстрі за № 4113.

Пізніше відповідач надав ще одну
довіреність позивачу від 01.07.2009 року на
право розпорядження його валютним
рахунком НОМЕР_3 (НОМЕР_4 після 17.07.2009
року) в доларах США, відкритим на його
ім'я в відділенні «Дерибасівське»
Закритого Акціонерного Товариства
«ОТП Банк» (місцезнаходження: м. Одеса,
вул. Дерибасівська, 17), копія якої
посвідчена та завірена приватним
нотаріусом Одеського міського округу
ОСОБА_8, реєстраційний номер № 2078 від
26.04.2013 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу.

Знаходять підтвердження й обставини,
якими позивач обґрунтовує вимоги щодо
визнання за нею права особистої
приватної власності як дружини на
кошти у розмірі 70 656 (сімдесят тисяч
шістсот п'ятдесят) гривень, що були
отриманні нею з продажу квартири, що
належала її матері ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті матері
ОСОБА_2 отримана у спадок разом із своїм
братом ОСОБА_6 належну матері квартиру.
Свідоцтва про прийняття спадщини за
законом від 22.09.2005 року, видані
Роздільнянською державною
нотаріальною конторою Одеської
області, зареєстровані в реєстрі за №
3089, 3093. Спадкове майно знаходилося за
адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири від
22.09.2005 року, зареєстрованим у реєстрі за
№ 3102, згідно з яким ОСОБА_6 та ОСОБА_2
продали, а ОСОБА_10 придбала вказану
квартиру за 70 656 (сімдесят тисяч
шістсот п'ятдесят) гривень, а також
розпискою від ОСОБА_10 про придбання
цієї квартири у позивача (а.с. 6, 30 т. І).

Той факт, що позивачем були отримані
кошти в повному обсязі підтверджується
розпискою про отримання коштів від
свого брата ОСОБА_6 у розмірі 6 900
доларів США від 22.09.2005, що складає ?
частину від загальної вартості
спадкового майна, який у своїх
письмових поясненнях підтвердив це
суду.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 57 Сімейного
кодексу України, особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в
порядку спадкування.

Згідно із договором, укладеним ОСОБА_3 з
ЧП «Агентством по торгівлі
нерухомістю «Альянс-Таірово» від 05.10.2005
року, було сплачено 11 840 (одинадцять
тисяч вісімсот сорок) гривень, що
еквівалентно 2 300 доларів США за курсом
1:5,15 за надання
інформаційно-консультативних послуг, з
яких 5 150 (п'ять тисяч сто п'ятдесят)
гривень, еквіваленту 1000 доларів США,
сплачено під час підписання цього
договору, а решта 6 695 (шість тисяч
шістсот дев'яноста п'ять) гривень,
еквівалентні 1 300 доларам США, під час
підписання додаткової угоди до
договору від 06.10.2005 року, згідно якого
покупець ОСОБА_3 зобов'язувався
придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_2
за 254 925 (двісті п'ятдесят чотири тисячі
дев'ятсот двадцять п'ять) гривень, що
еквівалентно 49 500 доларам США за курсом
1:5,15.

Кошти у розмірі 70 656 (сімдесят тисяч
шістсот п'ятдесят шість) гривень,
еквіваленті 13 719 доларам США, що були
отриманні позивачем 22 вересня 2005 року з
продажу квартири матері, і які були її
особистими коштами, витрачені ОСОБА_2
на придбання спільної із відповідачем
квартири на його ім'я. Решта коштів у
розмірі 29 700 доларів США була отримана
відповідачем у АКБ «Райфайзенбанку
Аваль» (на цей час - АТ «ОТП Банк»)
згідно із іпотечними договором № PML
-502/025/2005 від 08.11.2005 року строком до 09.11.2020
року та кредитним договором №ML -502/025/2005
від 09.11.2005 року, де позивач ОСОБА_2
виступила поручителем відповідача
ОСОБА_3, уклавши договір поруки № SR
-502/205/2005 від 09.11.2005 року.

Довідкою від 01.06.2010 року № 502-3/351,
наданою відповідачем, АТ «ОТП Банк»
повідомив за місцем вимоги про
дострокову сплату заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором №
ML-502/025/2005 від 09.11.2005 року у повному
обсязі. Також в довідці зазначено, що
позичальник своєчасно сплачував
кредит та відсотки по кредиту ( а.с. 79 т.
І).

Судом встановлено, що відповідач є
моряком за фахом та протягом 2006-2012 року
переважно знаходився за кордоном
України, що підтверджується листом з
Державної прикордонної служби України
від 26.04.2013 року вх. № 0.254-5273/0/15-13.
Знаходження відповідача поза межами
України перешкоджало йому проводити
погашення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями перед
банком. (а.с. 2020 т. І).

Позивач, користуючись довіреністю,
наданою відповідачем, отримувала
кошти з валютного рахунку відповідача
та за рахунок цих коштів сплачувала
заборгованість за кредитним договором
№ ML-502/025/2005 від 09.11.2005 року. Згідно із
квитанціями № 5 від 06.03.2007 року та № 14
від 04.04.2007 року, наданими позивачем, нею
особисто сплачувалися внески за
кредитним договором у розмірі 330
доларів США, що еквівалентно 1666, 50 грн.
на рахунок філії ЗАТ «ОТП Банк» в м.
Одесі, шляхом перерахування коштів з
рахунку відповідача НОМЕР_3 (а.с. 136 т.І).

Висновком № 26/14 від 05.09.2014 року експерта
ОСОБА_11 (свідоцтво ЦЕКК Міністерства
Юстиції України № 1173), яким проведено
судову будівельно-технічну
експертизу, встановлено, що ринкова
вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2
складає 581 174, 0 (п'ятсот вісімдесят одну
тисячу сто сімдесят чотири) гривні, що
еквівалентно (за курсом НБУ 1:12,53) - 46 387
(сорока шести тисячам триста
вісімдесят сьоми) доларам США, ринкова
вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1
складає 438 319 (чотириста тридцять вісім
тисяч триста дев'ятнадцять) гривень, що
еквівалентно (за курсом НБУ 1:12,53) - 34 985
(тридцяти чотирьом тисячам дев'ятистам
вісімдесяти п'яти) доларам США.

Враховуючи той факт, що під час
придбання квартири за адресою: АДРЕСА_2
позивачем було витрачено кошти, що є
особистою приватною власністю дружини
у розмірі 13 719 доларів США, що
еквівалентні за курсом станом на 09.11.2005
року (1:5,15) - 70 656 (сімдесяти тисячам
шістсот п'ятдесяти шести) гривням, то
різниця вартості цієї квартири
становить: 46 387 - 13 719 = 32 668 доларів США,
що еквівалентно (за курсом НБУ 1:12,53) - 409
330 (чотириста дев'яти тисячам трестам
тридцяти) гривням 04 копійкам, - це кошти,
що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя.

Різниця між вартостями квартир без
урахування коштів, що є об'єктом
особистої приватної власності
позивача складає 438 319, 0 - 409 330, 04= 28 988,96
гривень, тому ця різниця повинна бути
стягнута з відповідача на користь
позивача.

З урахуванням встановлених обставин та
враховуючи інтереси неповнолітньої
дитини сторін, витрачених коштів, що є
об'єктом особистої приватної власності
позивача, суд вважає за можливе
поділити спільне сумісне майно
подружжя наступним чином: визнати за
позивачем право власності на квартиру
за адресою: АДРЕСА_2, що складається в
цілому з 4-х житлових кімнат, загальною
площею 60,4 кв. м., у тому числі житловою
площею 44,0 кв.м.; пральну машинку марки
«Зануссі»; стіл кухонний з фігурними
жовтими ніжками; табурети жовті - 2 шт.;
люстри - 2 шт.; комп'ютер, системний блок,
монітор, миша, клавіатура, колонки;
книжкова полиця зі склом - 1 шт.;
книжкові полиці без скла - 2 шт.; право
особистої приватної власності на
кошти у розмірі 13 719 доларів США, що
еквівалентні за курсом станом на 09.11.2005
року 1:5,15 70 656 (сімдесяти тисячам
шістсот п'ятдесяти) гривням; трюмо з
дзеркалом, шафа з антресоллю 3-х дверна,
2 ліжка з тумбами при ліжках, письмовий
стіл; килим настінний вовняний 3х5 м.
червоно-чорного кольору; велику
бібліотеку, що складається з
підручників та словників з математики,
фізики, хімії, біології, російської,
української та англійської мови,
дитячої та художньої літератури; килим
настінний 2х3 з довгим ворсом; килим для
підлоги вовняний 0,6х2 м. зеленого
кольору; ляльку з фарфоровим обличчям
та кінцівками; коробку з ялинковими
прикрасами; набір посуду для заморозки
марки «Tupperware» 3 шт., які згідно акту
опису та арешту майна від 15.03.2013 року
серії В-4 № 31 та акту опису та арешту
майна від 03.07.2013 року серії В-4 № 594
знаходяться у квартирі АДРЕСА_2.

Визнати за відповідачем право
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 34,4 кв.м.,
житловою площею 17,4 кв .м.; бойлер марки
«Електролюкс», диван, телевізор та
тумбу під телевізор, шафа з антресоллю
2-х дверна; люстри - 2 шт.; стілець м'який -
1 шт.; кухонні шафи - 2 шт. (настінна та
напільна), які згідно акту опису та
арешту майна від 15.03.2013 року серії В-4 №
31 та акту опису та арешту майна від
03.07.2013 року серії В-4 № 594 знаходяться у
квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з відповідача на користь
позивача грошові кошти, що є особистою
приватною власністю дружини у розмірі
28 988 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот
вісімдесят вісім) гривень 96 копійок та
документально підтверджені судові
витрати.

Припинити право власності відповідача
на квартиру АДРЕСА_2, що складається в
цілому з 4-х житлових кімнат, загальною
площею 60,4 кв. м., у тому числі житловою
площею 44,0 кв.м.

Припинити право власності позивача на ?
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 34,4 кв. м., житловою площею 17,4 кв
.м.

З моменту припинення права власності
відповідача на квартиру за адресою:
АДРЕСА_2, він втрачає право володіння,
користування та розпорядження майном
(ст. 317 Цивільного Кодексу України),
тому суд вважає за доцільне
задовольнити вимоги позивача в частині
виселення відповідача з цієї квартири
та вселення позивача, як власника
житлового приміщення.

В силу ст. 150 Житлового Кодексу України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Стаття 60 СК України передбачає, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Сімейного
кодексу України, об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя.

За положеннями ч. 2 ст. 61 СК України,
заробітна платня, пенсія, стипендія та
інші доходи подружжя належать до
спільного майна подружжя лише у
випадку, якщо вони були внесені: а) до
сімейного бюджету, б) на особистий
рахунок кожного з подружжя до
банківської установи.

Таким чином, відповідач, надавши
позивачу довіреність від 01.07.2009 року
на право розпорядження його валютним
рахунком НОМЕР_3 (НОМЕР_4 після 17.07.2009
року) в доларах США, відкритим на його
ім'я у відділенні «Дерибасівське»
Закритого Акціонерного Товариства
«ОТП Банк», фактично виявив волю щодо
передачі грошей до сімейного бюджету
подружжя. Факт довірення ОСОБА_3
позивачу ОСОБА_2 розпоряджатися
валютними рахунками додатково
підтверджує факт спільного ведення
сторонами господарства у 2009 році, що
спростовує посилання відповідача на
дату припинення спільного мешкання з 26
січня 2006 року.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

За рішенням суду частка співвласника
може бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення.

У разі поділу майна між співвласниками
право спільної сумісної власності на
нього припиняється.

Відповідно до роз'яснень, що викладені
у пункті 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Згідно з ст. 71 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України,
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать: витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;

Керуючись ст.ст. 3-4, 6-8, 10-12, 15, 59-60, 79, 88,
109-110, 208-209, 212-215, 218, 224-227, 228, 233, ч. 5 ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 317, 372, 383, 391 Цивільного
кодексу України, ч. 1 п. 2 ст. 57, ст.ст. 60, 61,
69-72 Сімейного кодексу України, ст.ст. 115,
150 Житлового Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю як жінки та чоловіка ОСОБА_2 із
ОСОБА_3 з 04 березня 1998 року по 17 липня 2011
року.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності дружини на кошти у
розмірі 13 719 (тринадцять тисяч сімсот
дев'ятнадцять) доларів США, що за курсом
НБУ станом на 09.11.2005 року (1:5,15)
еквівалентно 70 656 (сімдесяти тисячам
шістсот п'ятдесяти) гривням, які
отримані з продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_3, отриманої у спадок після
смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_2, що складається в
цілому з 4-х житлових кімнат, загальною
площею 60,4 кв. м., у тому числі житловою
площею 44,0 кв.м.

Припинити право власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_2, що складається в
цілому з 4-х житлових кімнат, загальною
площею 60,4 кв. м., у тому числі житловою
площею 44,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
пральну машинку марки «Зануссі», стіл
кухонний з фігурними жовтими ніжками;
табурети жовті - 2 шт.; люстри - 2 шт.;
комп'ютер, системний блок, монітор,
миша, клавіатура, колонки; книжкову
полицю зі склом - 1 шт.; книжкові полиці
без скла - 2 шт., які згідно акту опису та
арешту майна від 03.07.2013 року серії В-4 №
594 знаходяться у квартирі АДРЕСА_2;
газову плиту «Дружківка», яка згідно
акту опису та арешту майна від 03.07.2013
року серії В-4 № 594 головного державного
виконавця Першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_12
знаходиться у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності дружини на меблі:
трюмо з дзеркалом, шафа з антресоллю 3-х
дверна, 2 ліжка з тумбами при ліжках,
письмовий стіл; килим настінний
вовняний 3х5 м. червоно-чорного кольору;
велику бібліотеку, що складається з
підручників та словників з математики,
фізики, хімії, біології, російської,
української та англійської мови,
дитячої та художньої літератури; килим
настінний 2х3 з довгим ворсом; килим для
підлоги вовняний 0,6х2 м. зеленого
кольору; ляльку з фарфоровим обличчям
та кінцівками; коробку з ялинковими
прикрасами; набір посуду для заморозки
марки «Tupperware» - 3 шт., які згідно акту
опису та арешту майна від 15.03.2013 року
серії В-4 № 31 та акту опису та арешту
майна від 03.07.2013 року серії В-4 № 594
знаходяться у квартирі АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,4
кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

Припинити право власності ОСОБА_2 на ?
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 34,4 кв.м., житловою площею 17,4 кв м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
бойлер марки «Електролюкс», диван,
телевізор та тумбу під телевізор, шафу
з антресоллю 2-х дверну; люстри - 2 шт.;
стілець м'який - 1 шт.; кухонні шафи - 2 шт.
(настінна та напільна), які згідно акту
опису та арешту майна від 15.03.2013 року
серії В-4 № 31 та акту опису та арешту
майна від 03.07.2013 року серії В-4 № 594
знаходяться у квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 грошові
кошти, що є особистою приватною
власністю дружини у розмірі 28 988
(двадцять вісім тисяч дев'ятсот
вісімдесят вісім) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий
збір у розмірі 2 233 (дві тисячі двісті
тридцять три) гривні 00 копійок, 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок, 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок,
витрати на проведення судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 2 987 (дві тисячі дев'ятсот
вісімдесят сім) гривень 42 копійки, що
разом складає 5 449 (п'ять тисяч
чотириста сорок дев'ять) гривень 82
копійки.

Виселити ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) з квартири АДРЕСА_2.

Вселити ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_2.

В решті позову ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
Літвінова І. А.