Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року

Кіцманський районний суд
Чернівецької області
у складі:
головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: позивачів - ОСОБА_1,

представника позивачів -
ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представників відповідачів -
ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулись до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25 жовтня 2014 року біля 10
години 05 хвилин на автодорозі М-19
сполученням
«Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в
с. Мамаївці Кіцманського району
Чернівецької області, біля приватного
магазину «Вікторія» сталася
дорожньо-транспортна пригода, під час
якої відповідач ОСОБА_3 допустив
зіткнення із автомобілем марки
«ВМW-520»,д.р.н.НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_1. Внаслідок зіткнення
автомобілі частково пошкоджені, а
ОСОБА_1, згідно судово-медичної
експертизи №-294-Мд від 18.11.2013р. отримала
легкі тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку. 29.11.2013 року
винесено постанову про закриття
кримінального провадження, ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП згідно
постанови суду від 14.02.2014 року. ОСОБА_6
спричинено матеріальну шкоду в
результаті пошкодження транспортного
засобу. Цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_3
на момент ДТП була застрахована, про що
свідчить договір АС/0174090/2007/13 від 23.02.2013
року із ПрАТ СК «Провідна». Згідно
висновку авто-товарознавчої
експертизи № 46Е/14 від 22.04.2014 року
вартість матеріального збитку,
становить 39658 гривень, вартість
експертизи становить 1000 гривень. ПрАТ
СК «Провідна» виплачено ОСОБА_6 лише
14120,38 гривень, отже не до виплачено 25517,62
гривень, які просив стягнути з ПрАТ СК
«Провідна».

Після ДТП ОСОБА_1 знаходилась на
лікуванні в Кіцманській ЦРЛ з 28.10.2013
року по 06.11.2013 року і нею витрачено на
придбання ліків 713,70 гривень, на
обстеження - комп'ютерну томографію -
1000 гривень, а всього 1713,70 гривень, які
просила стягнути з ПрАТ СК «Провідна».

В результаті ДПТ ОСОБА_6 завдано і
моральної шкоди, яка полягає у
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку з протиправною поведінкою
відповідача ОСОБА_3, а також у душевних
стражданнях, яких він зазнав у зв'язку
із знищенням та пошкодженням майна, і
таку шкоду оцінює у 10 000 гривень, які
просить стягнути з відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1 також завдано моральної
шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров`я,
яка полягає у фізичному болі та
стражданнях, у душевних стражданнях,
яких вона зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо себе та
своїх близьких родичів, істотному
порушенні нормальних життєвих
зв'язків, і таку шкоду оцінює у 10 000
гривень, з яких 9 914,35 гривень просила
стягнути з відповідача ОСОБА_3, а 85,65
гривень (5 % від суми страхового
відшкодування) - з ПрАТ СК «Провідна».

ОСОБА_6 просив також стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на його користь
франшизу в розмірі 500 гривень.

Позивачі просили стягнути з
відповідачів на їх користь сплачений
ними судовий збір в сумі 520,32 гривень,
витрати на проведення експертизи у
сумі 1000 гривень, витрати на правову
допомогу адвоката в сумі 3300 гривень.

В судовому засіданні позивачі та їх
представник підтримали заявлені
вимоги з наведених підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник позову не визнали,
заперечуючи тим, що позивачами не
доведено факту спричинення моральної
шкоди, не обґрунтовано, що саме таких
моральних страждань вони зазнали
внаслідок ДТП. Можуть вважатись
обґрунтованими лише вимоги про
стягнення франшизи.

Представник ПрАТ «СК «Провідна»
позову не визнав, заперечуючи тим, що на
підставі зібраних документів 25.02.2014р.
між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», як
Страховиком, та ОСОБА_6, як Потерпілим,
було укладено Договір про
врегулювання випадку НОМЕР_2 за
договором № АС/0174090 від 23.02.2013р. ОСОБА_6
виплачено 14140,38 гривень, отже ПрАТ «СК
«Провідна» належним чином виконала
взяті на себе зобов'язання. Заяви про
виплату страхового відшкодування та
документи, які є необхідними для
зясуванн6я наявності підстав для
виплати страхового відшкодування
ОСОБА_1 не надавались, тому у ПрАТ СК
«Провідна» відсутній обов'язок про
прийняття рішення по суті. витрати на
лікування на суму 1213,70 гривень
підтверджені документально, витрати
на суму 500 гривень за повторне
дослідження головного мозку від
29.11.2013р. не підтверджені відповідним
медичним закладом та не обґрунтовані.
Моральна шкода становить 60,69 гривень 5%
від страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров'ю (ст. 26-1 Закону). Таким
чином, ОСОБА_1 може бути виплачено
страхове відшкодування у розмірі 1274,39
гривень (1213,70 гривень на лікування + 60,69
гривень моральної шкоди) після
подання нею відповідної заяви та
оригіналів документів, що
підтверджують такі витрати. ПрАТ СК
«Провідна»№ не відмовляла ОСОБА_1 у
виплаті, отже її права на тримання
відшкодування не порушувала.

Заслухавши пояснення
представників сторін, допитаних як
свідків позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Встановлено, що 23.02.2013 року між
ПрАТ СК «Провідна» та ОСОБА_7, як
власником транспортного засобу марки
«МАN 8.163», д.н.з. НОМЕР_3, оформлено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, про що свідчить поліс
страхування серії АС № 0174090.

Відповідно до поліса страхування
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

30.10 2013 року до ПрАТ СК «Провідна»
звернувся ОСОБА_6 із заявою про виплату
страхового відшкодування внаслідок
ДТП. Яка мала місце 25.10.2013 року за
участю забезпеченого транспортного
засобу марки «МАN 8.163», д.н.з. НОМЕР_3,
під керуванням ОСОБА_3 та марки
«ВМW-520», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_1.

Згідно постанови Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 22.01.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу.

Відповідно до висновку
авто-товарознавчої експертизи № 46Е/14
від 22.04.2014 року вартість матеріального
збитку, становить 39658 гривень.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1194
ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» №1961-VI (далі - Закон №1961-VI)
якщо цивільно-правова
відповідальність винної особи на
момент дорожньо-транспортної пригоди
була застрахована, а ліміт
відповідальності за договором
страхування цивільно-правової
відповідальності покриває завдані
потерпілому матеріальні збитки, то
шкода відшкодовується страховиком.

У справі встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, який керував забезпеченим
транспортним засобом, на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована у ПрАТ СК «Провідна, а
ліміт відповідальності за договором
страхування цивільно-правової
відповідальності покриває завдані
позивачеві матеріальні збитки.

Згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та
п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-IV компенсувати
позивачу суму франшизи у повному
обсязі має страхувальник або особа,
відповідальність якої застрахована.

Різниця між сумою відшкодування,
визначеною цим Законом та фактичним
розміром збитків, які підтверджуються
належними та допустимими доказами у
справі, підлягає стягненню з особи,
винної у заподіянні збитків.

Такої вимоги позивачі до
відповідача ОСОБА_3 не заявили.

При вирішенні питання про розмір
збитків, завданих транспортному
засобу, підлягають з'ясовуванню:
дійсна вартість автомобіля, вартість
його ремонту та обставини щодо
економічної обґрунтованості ремонту
пошкодженого транспортного засобу,
як-то визначено ст. 30 Закону № 1961-IV.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої шкоди суди на
підставі ст. 1194 ЦК постановляють
стягнути з винної особи, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність на користь
потерпілої особи, різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно Положення про порядок та
умови проведення обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів, затвердженим
постановою № 1175 Кабінету Міністрів
України від 28.09.1996р., страхувальником
відшкодовується третій особі завдана
внаслідок пошкодження транспортного
засобу саме пряма шкода, в якій
враховується вартість пошкоджених
деталей транспортного засобу на момент
ДТП, а саме з урахуванням фізичного
зношення транспортного засобу, а не
вартість нових деталей.

Відповідно до ст.29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної

пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

З наданого позивачами висновку
авто-товарознавчої експертизи № 46Е/14
від 22.04.2014 року не вбачається, що
вартість матеріального збитку
визначена з урахуванням фізичного
зносу транспортного засобу.

Звіт про оцінку № 97 від 18.02.2014
року, на підставі якого проведено
виплату страхового відшкодування,
проведено саме з урахуванням фізичного
зносу автомобіля.

Окрім того, між СК «Провідна» та
ОСОБА_6 25.02.2014 року укладено договір
про врегулювання страхового випадку,
за яким ОСОБА_6 сплачено страхове
відшкодування у розмірі 14 140,38 гривень.

Вказаний договір не оспорений.

З наведеного суд не вбачає підстав
для задоволення вимог ОСОБА_6 про
стягнення з СК «Провідна»
матеріальної шкоди, пов'язаної з
пошкодженням транспортного засобу.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Стаття 5 цього Закону встановлює,
що об'єктом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу. Під страховим
випадком розуміється подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (ст.6 Закону України № 1961).

Згідно ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час ДПТ, яка сталося за
участю забезпеченого транспортного
засобу і в наслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована за договором.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України,
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Оскільки умислу потерпілого
(позивача) та непереборної сили у
спричиненні дорожньо-транспортної
пригоди не встановлено, тому
цивільна-правова відповідальність
ОСОБА_3 настає і без його вини.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, у справі встановлено,
що саме з вини ОСОБА_3 скоєно
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої автомобіль під
керуванням позивача ОСОБА_1 дістав
пошкодження, а сама остання отримала
легкі тілесні ушкодження, що
підтверджується висновком СМЕ № 299-Мд
від 18.11.2013 року, змістом постанови про
закриття кримінального провадження
від 29.11.2013 року, змістом постанов суду
від 22.01.2014 року та від 14.02.2014 року у
справі про адміністративне
правопорушення.

Стосовно заявленої вимоги про
стягнення з СК «Провідна» на користь
ОСОБА_1 матеріальної шкоди суд
виходить з наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 внаслідок ДТП
отримала легкі тілесні ушкодження та
знаходилась на стаціонарному
лікуванні з 28.10.2013 року по 06.11.2013 року, що
підтверджується висновком СМЕ № 299-Мд,
змістом постанови про закриття
кримінального провадження від 29.11.2013
року, змістом довідки Кіцманської
ЦРЛ за № 302 від 15.05.2014 року.

ОСОБА_1 отримала лікування за
власні кошти. Даного факту не
спростовано відповідачами. Однак,
надана нею видаткова накладна за №
01123 датована 22 травня 2014 року, а отже
зазначені в ній ціни відповідають
даті видачі, а не періоду часу, коли
ОСОБА_1 проходила лікування, і іншого
судом не встановлено, а отже
позивачем ОСОБА_1 не доведено, що саме
на таку суму (713,70 гривень) нею було
придбано ліки у жовтні-листопаді 2013
року. При цьому, суд також виходить з
загальновідомого факту підвищення
цін на лікарські засоби з період з
жовтня 2013 року по травень 2014 року.

Суд приймає до уваги понесені
позивачем ОСОБА_1 витрати у розмірі 500
гривень на проведення КТ-дослідження
головного мозку, яке проведено 26.10.2013
року за відповідним направленням
закладу охорони здоров`я і має
підтвердження згідно квитанції № 624.
Необгрунтованим суд вважає заявлені
вимоги про відшкодування проведеного
29.11.2013 року КТ-дослідження головного
мозку вартістю 500 гривень згідно
квитанції № 831, оскільки таке
дослідження проведено за ініціативою
самої ОСОБА_1 і останньою не доведено
необхідності такого медичного
дослідження.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 23 ЦК України визначений
перелік підстав для відшкодування
моральної шкоди. Зокрема, зазначено, що
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №
1961-ІV У разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну

внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи. У разі настання події, яка є
підставою для проведення
регламентної виплати, МТСБУ у межах
страхових сум, що були чинними на день
настання такої події, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну
третьої особи.

Згідно п. 22.2. цієї статті відповідно
до цього Закону потерпілим -
юридичним особам страховик, а у
випадках, передбачених цим Законом, -
МТСБУ

відшкодовує виключно шкоду, заподіяну
майну.

Страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, що полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім`ї чи близьких родичів;

Розмір зазначеного моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

При цьому страховик відшкодовує не
більше, ніж 5 % ліміту, визначеного в
п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у вчиненні ДТП.

Відшкодування потерпілому
моральної шкоди з підстав,
передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК,
проводиться в розмірі, визначеному
судом, особою, яку визнано винною у
вчиненні ДТП. Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену п.п.3,4 ч.2 ст. 23 ЦК
України, таке відшкодування у розмірі,
визначеному судом, здійснює особа, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 23 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим; шкода, пов'язана із
стійкою втратою працездатності
потерпілим; моральна шкода, що
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких потерпілий - фізична
особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я; шкода,
пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно ст. 26-1 цього Закону
Страховиком (у випадках, передбачених
підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та
підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього
Закону, - МТСБУ) відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав

ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Виходячи з наведеного, з
урахуванням встановленого судом
факту пошкодження належного ОСОБА_6
транспортного засобу внаслідок ДТП,
спричинення в результаті цього ДТП
потерпілій ОСОБА_1 легких тілесних
ушкоджень, та вищенаведені положення
законів, суд приходить до висновку, що
і власнику транспортного засобу
ОСОБА_6 і потерпілій ОСОБА_1
спричинено моральну шкоду, яку має
відшкодувати СК «Провідна» в межах 5%
від суми страхового відшкодування,
належного ОСОБА_1, ОСОБА_3, як
винуватець ДТП, ОСОБА_6 та ОСОБА_1

При цьому, суд враховує, що
моральна шкода ОСОБА_6 завдана
пошкодженням належного йому майна,
внаслідок чого він зазнав душевних
страждань та негативних емоцій,
позбавлення можливості
використовувати належне йому майно, і
таку шкоду суд з урахуванням вимог
розумності і справедливості оцінює у
500 гривень, яка підлягає стягненню з
винної особи - ОСОБА_3

Моральна шкода ОСОБА_1 завдана
ушкодженням здоров`я, що потягло
фізичних та душевних страждань,
хвилювань, негативних у зв'язку з цим
емоцій, позбавлення можливості
звичного способу життя, і таку шкоду
суд з урахуванням вимоги розумності і
справедливості оцінює у 1500 гривень,
яка підлягає стягненню з винної особи -
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Представник позивачів приймав
участь у розгляді даної справи в
загальній кількості 4 години, що
становить 1948,80 гривень, відповідачі
мають відшкодувати по 974,40 гривень
кожен. При тому, що оплату на правову
допомогу оплачено ОСОБА_1, вказані
витрати належить стягнути на її
користь.

Згідно ст.88 ЦПК України понесені
позивачем витрати по сплаті судового
збору підлягають стягненню
пропорційно до розміру задоволених
вимог.

Заявлені ОСОБА_6 вимоги
задоволені лише в частині стягнення
шкоди з відповідача ОСОБА_3 на 2% щодо
стягнення франшизи, та на 5% щодо
стягнення моральної шкоди, при подані
позову підлягав сплаті судовий збір у
розмірі 260,18 гривень та 100 гривень за
подання позову про відшкодування
моральної шкоди, ним же сплачено 183,42
гривні, відшкодування підлягає 8,70
гривень.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги
задоволенні на 30,6 % стосовно заявлених
до СК «Провідна» вимог, судовий збір
підлягав сплаті у розмірі 243,60 гривень,
стягненню підлягає 74,50 гривень з СК
«Провідна»; в частині вимог про
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3
вимоги задоволено на 15%, стягненню з
останнього підлягають 15 гривень.

Враховуючи наведене, ст.ст. 22, 23, 979,
990, 1166, 1167, 1187, 1194 України, ст.ст. 22, 23, 26-1
Закону України «Про страхування»,
ст.ст. 3, 5, 6, 23. 26-1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 31, 60,
61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1
500 гривень у відшкодування
матеріальної шкоди та 25 гривень у
відшкодування моральної шкоди, 1048,90
гривень у відшкодування понесених по
справі витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 1500 гривень у відшкодування
моральної шкоди та 989,40 гривень у
відшкодування понесених по справі
витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_6 500 гривень у відшкодування
моральної шкоди, 500 гривень франшизи
та 8,70 гривень у відшкодування
понесених по справі витрат.

В іншій частині заявлених вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
держави 176,76 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: