Справа № 301/1902/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
позивачки ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Іршава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський
районний суд Закарпатської області з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою і знаходиться на її
утриманні. Рішенням Іршавського
районного суду від 08.11.2011 року шлюб між
сторонами розірвано. Відповідач не
займається вихованням дитини,
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає. Просила суд зобов'язати
відповідача до сплати аліментів в її
користь на утримання їх малолітнього
сина в твердій грошовій сумі у розмірі
900 грн. щомісяця, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
зменшила позовні вимоги та просила
стягувати аліменти в сумі 700 грн.
щомісяця, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття. Пояснила, що після
розірвання шлюбу відповідач
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, хоча має таку можливість,
оскільки протягом тривалого часу
працює за кордоном. Дитина відвідує
дитячий садок, також часто хворіє, що
потребує додаткових витрат, а
позивачка ніде не працює. Просила
зменшений позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов визнав частково та пояснив, що не
заперечує проти сплати аліментів,
однак може сплачувати аліменти у
розмірі до 600 грн. щомісяця. Сплачувати
більшу суму не має можливості, оскільки
не має постійного місця роботи. Інколи
виїжджає за кордон, але на даний час там
роботи не має.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які сторона посилалися, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
сторони на ствердження цих обставин в
їх сукупності, суд вважає зменшені
позовні вимоги задовольнити частково,
виходячи з наступного.

Згідно ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, держава визнає право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою і перебуває на її утриманні
(а.с. 7,). Шлюб між сторонами розірвано
(а.с.3).

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти
на утримання дитини (аліменти) можуть
бути присуджені за рішенням суду у
частці від доходу її матері (батька)
або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, суд за заявою платника
або одержувача, може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач постійного місця
роботи не має, тобто не має регулярного
доходу, суд вважає підставним
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі.

Враховуючи відповідно до ст. 182 СК
України матеріальне становище
платника аліментів, а саме: відповідач
є працездатним, відсутність на його
утриманні інших дітей, відсутність
постійного місця роботи, а також стан
здоров'я дитини, суд вважає зменшений
позов задовольнити частково,
зобов'язати ОСОБА_3 до сплати аліментів
на утримання сина у твердій грошовій
сумі у розмірі по 600 грн. щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

Щодо встановлення розміру аліментів,
що стягуються у твердій грошовій сумі,
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, то це
положення, відповідно до ч.2 ст.182 СК
України, застосовується тільки до
аліментів, що підлягають стягненню у
частці від доходу.

Оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1
ст. 5 Закону України "Про судовий збір"
звільнена від сплати судового збору, на
виконання вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача в користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.180, 181 ч. 3, 182, 184 Сімейного
кодексу України, ст.ст.11, 15, 57-60, 88, 208,
212-215, 218, 292, 294, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,

рішив:

Зменшений позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
сплати аліментів на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі по
600 (шістсот) грн. щомісяця, починаючи з 23
липня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення про стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області через
Іршавський районний суд.

Головуючий :
М. О.
Пітерських.