Справа № 367/5466/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області у складі

головуючого
судді Линника В.Я.,

при секретарі
Магльона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду Київської області справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшов зазначений вище позов,
який позивач з урахуванням уточнення
мотивує тим, що йому на підставі
Державного акту на праві власності
належить земельна ділянка, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0300 га, цільове призначення якої, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, кадастровий номер
:01:042:0117. Поруч із земельною
ділянкою позивача, за тією ж адресою,
розташована земельна ділянка
відповідача, кадастровий номер
:01:042:0019. Вказує, що з урахуванням
місця розташування обох земельних
ділянок, доступ до його земельної
ділянки з дороги загального
користування можливий виключно через
земельну ділянку відповідача. Проте,
після погіршення їхніх стосунків,
відповідач почав створювати йому
перешкоди у проході та проїзді через
належну йому земельну ділянку.

У зв'язку із цим просить суд встановити
на його користь земельний сервітут,
який полягає у праві проходу та проїзду
на транспортному засобі до земельної
ділянки, кадастровий номер
:01:042:0117, за адресою: АДРЕСА_1, по
наявному проходу на земельній ділянці
ОСОБА_2, кадастровий номер :01:042:0019,
за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, підтвердив обставини,
наведені в позовній заяві, просив
задовольнити уточнені позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив суд відмовити в
задоволенні заявлених позовних вимог в
повному обсязі, вказував що позивач мав
виїзд на вулицю Вокзальну в м. Буча,
однак позбавив сам себе такої
можливості, продавши свою земельну
ділянку, площею 0,035 га за адресою:
АДРЕСА_2. Вважає, що позов є
безпідставним, протиправним та таким,
що порушує його права та законні
інтереси.

Суд, заслухавши доводи та заперечення
учасників розгляду справи, дослідивши
докази по справі, дійшов висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно
договору дарування від 14.06.2006 р. (а.с. 17)
ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняв в
дар частину земельної ділянки, площею
0,0300 га від загальної площі земельної
ділянки 0,1490 га, кадастровий номер
:01:042:0117, що розташована по АДРЕСА_1
та належить відповідачу на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ № 515395,
виданого Бучанською міською радою
12.06.2006 р. (а.с. 38).

На підставі зазначеного договору
позивач отримав Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 178129 (а.с. 4), згідно якого ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки загальною
площею 0,0300 га з кадастровим номером
:0:042:0117, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1. Під'їзд до земельних
ділянок за адресою АДРЕСА_1 існує лише
зі сторони вул. Шевченка, що
підтверджується технічним паспортом
(а.с. 48-51), фотографіями (а.с. 29-33, 41-45),
зведеним планом земельних ділянок (а.с.
40).

Судом також встановлено, що у власності
ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, площею 0,0350 га,
кадастровий номер :01:042:0148, яка
розташована за адресою: Київська обл.,
АДРЕСА_2, яку згідно договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
20.08.2014 р. (а.с. 21-22) він продав ОСОБА_3.

Відносини між сторонами, що є предметом
спору, врегульовуються Цивільним
кодексом України (надалі - ЦК України)
та Земельним кодексом України (надалі -
ЗК України).

Відповідно до ст. 401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволенні іншим способом. Сервітут
може належати власникові сусідньої
земельної ділянки, а також іншій,
конкретно визначеній особі.

Згідно з ст. 402 ЦК України передбачено,
що сервітут може бути встановлено
договором, законом, заповітом або
рішенням суду.

Статтею 403 ЦК України встановлено, що
сервітут може бути встановлений на
певний строк або без визначення строку.

Частиною 1 ст. 98 ЗК України визначено, що
право земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 99 ЗК України
власники або землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати
встановлення таких земельних
сервітутів: право проходу та проїзду на
велосипеді; право проїзду на
транспортному засобі по наявному
шляху.

Враховуючи, що позивач не має доступу
до своєї земельної ділянки з дороги
загального користування, крім як через
земельну ділянку відповідача, а
відповідач заперечує надати прохід та
проїзд через його земельну ділянку, суд
дійшов висновку, що наявні підстави для
задоволення позову та встановлення
постійного земельного сервітуту.

Суд встановлює земельний сервітут у
вигляді права проходу та проїзду на
велосипеді до земельної ділянки
позивача площею 0,0300 га, по існуючому
проходу на земельній ділянці ОСОБА_2
площею 0,1190 га, за адресою: АДРЕСА_1

Суд відмовляє у встановленні
земельного сервітуту у вигляді права
проїзду на транспортному засобі по
наявному шляху, оскільки такий шлях
відсутній, про що свідчить схема
земельної ділянки (а.с. 50), фотографії
(а.с. 29-33, 41-45), схема перенесення меж
земельної ділянки в натурі (а.с. 19), а на
напрямку проїзду по якому просить
встановити сервітут позивач
знаходиться оглядова яма, що
унеможливлює проїзд автомобілем.

При цьому, суд не приймає до уваги
посилання відповідача на те, що позивач
може виїжджати на дорогу загального
користування по вул. Вокзальна,
оскільки такого під'їзду до земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не
встановлено. Натомість єдиним
під'їздом до садиби АДРЕСА_1 є під'їзд з
вулиці Шевченка.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову суд стягує з відповідача на
користь позивача судові витрати по
справі пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 98-100 ЗК України, 401, 402 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і
ш и в :

Задовольнити позов частково.

Встановити ОСОБА_1 постійний земельний
сервітут у вигляді права проходу та
проїзду на велосипеді до земельної
ділянки площею 0,03 га, кадастровий номер
:01:042:0117, за адресою: АДРЕСА_1, по
існуючому проходу на земельній ділянці
ОСОБА_2 площею 0,1190 га, кадастровий номер
:01:042:0019, за адресою: АДРЕСА_1

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в розмірі 121,80
грн. (Сто двадцять одну гривню 80 коп.).

Рішення в повному обсязі буде
виготовлено до 27.10.2014 р.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які були відсутні під час
проголошення рішення, - з дня отримання
копії рішення.

Суддя: В. Я. Линник