Справа № 199/3877/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:

судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого
кооперативу «Житлово-Будівельний
кооператив № 122 «Петровец» про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, треті особи:
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача, зазначивши, що 09 квітня 1967
року її батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зареєстрували шлюб. За час перебування
у шлюбі їм було надано квартиру
АДРЕСА_1, за яку мати позивача у 1985 році
сплатила внесок в розмірі 3926 руб. 04
квітня 1989 року шлюб між батьками було
розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На
день його смерті в квартирі також
проживала позивач, яка потім на протязі
19 років фактично здійснювала
управління та володіння зазначеною
квартирою, а тому вважає себе такою, що
фактично прийняла спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_3. Після її смерті позивач у
встановлений законом строк звернулась
до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак приватним
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з відсутністю на ім'я
спадкодавця правовстановлюючих
документів. У зв'язку з цим позивач
просить суд встановити факт прийняття
нею спадщини після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батьків.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, надав суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату та час
слухання справи повідомлений належним
чином, надав заяву про розгляд справи
за його відсутності, проти задоволенню
позову не заперечував.

Треті особи до судового засідання не
з'явились, про час, дату та місце
слухання справи повідомлені належним
чином.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 1967 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб. За
час перебування у шлюбі їм, як членам
обслуговуючого кооперативу
«Житлово-Будівельний кооператив № 122
«Петровец» було надано квартиру
АДРЕСА_1. Згідно довідки обслуговуючого
кооперативу № 21 від 13.10.2014 року, мати
позивача - ОСОБА_3 в 1985 році повністю
сплатила внесок за вищевказану
квартиру в розмірі 3926 крб.

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

04 квітня 1989 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було розірвано. Згідно ч. 1 ст. 60
СК України, майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу). Згідно
ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду. А отже батькам позивача
квартира належала на праві спільної
сумісної власності в рівних частках,
тобто по 1/2 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. У спірній
квартирі залишилась проживати та була
зареєстрована позивач по справі, що
підтверджується довідкою
обслуговуючого кооперативу
«Житлово-Будівельний кооператив № 122
«Петровец» № 18, де зазначено що остання
була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
з 06.08.1992 року та по 21.08.2012 року та
постійно проживала за вказаною
адресою, а тому відповідно до ст. 549 ЦК
УРСР (в редакції 1963 року) вона
вважається такою, що прийняла спадщину,
оскільки вступила в управління
спадковим майном. Таким чином позовні
вимоги щодо встановлення факту
прийняття спадщини є безпідставними,
оскільки встановлення такого
юридичного факту є зайвим.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_3. Позивач є спадкоємцем першої
черги після її смерті згідно ст. 1261 ЦК
України та прийняла спадщину
відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України
шляхом подання відповідної заяви до
нотаріальної контори..

Як вбачається з матеріалів справи, при
зверненні позивача до нотаріальної
контори, державним нотаріусом було
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з
відсутністю на ім'я спадкодавця
правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у разі смерті члена
житлово-будівельного кооперативу,яким
до дня смерті не були внесені повністю
пайові внески, до складу спадщини
входять частина внесеного паю. Якщо
спадкодавець вніс пайовий внесок, то до
складу спадщини включається
відповідно квартира.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає
за необхідне визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину спірної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4 та на 1/2
частину квартири в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3

Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за
доцільне судові витрати віднести за
рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218, 256 ЦПК України,
ст.ст. 534,549 ЦК України ( в редакції 1963
року),ст. ст.1261,1268 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
обслуговуючого кооперативу
«Житлово-будівельний кооператив №122
«Петровец» про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 45,5
кв.м., житловою площею 30,8 кв.м.,яка
складається з коридору площею 4,8
кв.м.,санвузлу площею 3,2 кв.м., кухні
площею 5,5 кв.м.,житлової кімнати площею
16,9 кв.м.,житлової кімнати площею 13,9
кв.м., комори площею 0,3 кв.м.,балкону
площею 0,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1)
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на ? частину
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 45,5
кв.м., житловою площею 30,8 кв.м.,яка
складається з коридору площею 4,8
кв.м.,санвузлу площею 3,2 кв.м., кухні
площею 5,5 кв.м.,житлової кімнати площею
16,9 кв.м.,житлової кімнати площею 13,9
кв.м., комори площею 0,3 кв.м.,балкону
площею 0,9 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги, а особами, що не були присутніми
при його проголошенні, у той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя
В.В. Руденко