Справа № 182/1302/14-ц
Провадження № 2/0182/1811/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.10.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Рунчевої О.В., при
секретарі - Снєгульській В.М., за участю
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
представника Служби у справах дітей
Нікопольської міської ради -
Камінської І.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служби у
справах дітей Нікопольської міської
ради про усунення перешкод у
спілкуванні та вихованні з малолітньою
дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, який остаточно
уточнив 23.10.2014 року (а.с.47), та просив суд
усунути йому перешкоди у спілкуванні
та вихованні з малолітнім сином -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити йому
спосіб участі у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 через зустрічі: 2
рази на тиждень: один будній день з 16.00
години до 08.00 години наступного дня, та
у суботу з 15.00 години до неділі 17.00
години за місцем його проживання та за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини - ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог
позивач вказує, що з ОСОБА_2 вони
зареєстрували шлюб 13 лютого 2010 року.
Від шлюбу мають спільну малолітню
дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне
життя з відповідачем не склалося і за
рішенням Нікопольського
міськрайонного суду 25 лютого 2013 року
шлюб був розірваний.

Після розірвання шлюбу і до цього часу
він справно сплачує аліменти. Перед
розірванням шлюбу відповідач забрала
їхню спільну дитину та переїхала
проживати до своїх батьків у АДРЕСА_1,
де мешкає до теперішнього часу.

За час окремого проживання відповідач
повністю ізолювала дитину від нього.
Коли він приїжджав побачитися з сином,
відповідач не впускала його та не
випускала дитину до нього.

Він намагався урегулювати це питання
з колишньою дружиною мирним шляхом,
неодноразово звертався до неї та
просив не чинити перешкод у
спілкуванні з дитиною, адже вони мають
хлопчика, для якого спілкування з
батьком так само важливо як із матір'ю,
а може навіть важливіше в чомусь.

Він має бажання бачитися зі своєю
дитино, спілкуватися з нею, має бажання
приймати активну участь в її вихованні,
хоче примати участь у його розвитку та
у житті.

Не досягнувши з Відповідачкою згоди
щодо побачень та спілкування з дитиною,
як крайній метод він був змушений
звернутися до Комісії з питань захисту
прав дитини при виконавчому комітеті
Нікопольської міської ради. На
засіданні комісії йому було визначено
день зустрічі з малолітньою дитиною -
два рази на тиждень: один будній день з
17 год. до 20 год, та в п'ятницю, після
закінчення перебування в дошкільному
закладі до суботи 16 год. з урахуванням
віку дитини, її розпорядку дня, за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини,

Відповідачка навіть і не подумала
виконувати рекомендації визначені в
рішенні зазначеної комісії, та
продовжувала ігнорувати його прохання
щодо спілкування з дитиною.

Він звернувся до Відповідачки з
пропозицією зустрітися та
цивілізовано вирішити це питання і
укласти договір щодо здійснення
батьківських обов'язків, але на зустріч
відповідачка не з'явилася, у зв'язку з
чим, він вимушений звертатися з
відповідним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнала
і пояснила, що вона не перешкоджає
позивачеві бачитися з сином, але
заперечує проти того, щоб дитина
знаходилася у позивача з ночівлею,
оскільки дитина, ще дуже мала, а позивач
проживає не в м. Нікополі, а в с. Чалове
Нікопольського району, яке віддалене
від міста. У судовому засіданні 23.10.2014
року відповідач з уточненими вимогами
позивача погодилася частково не
заперечувала проти зустрічей позивача
з дитиною: 2 рази на тиждень: один будній
день з 16.00 години до 08.00 години
наступного дня, та у суботу з 16.00 години
до неділі 16.00 години. Зазначила, що саме
такий спосіб участі у вихованні та
спілкуванні позивача з малолітньою
дитиною буде відповідати інтересам
сина, оскільки він кожну суботу з 12.00
години по 14.00 годину відвідує
підготовчі заняття для вступу до школи,
та після занять їй необхідно його
забрати та підготувати всі необхідні
речі для нього, щоб позивач міг забрати
сина до місця свого проживання. Крім
того, пояснила суду, що на теперішній
час темніє дуже рано, у зв'язку з чим
вона заперечує, щоб син у неділю
знаходився з позивачем до 17.00 годині,
оскільки дитині необхідно
відпочивати.

Представник служби у справах дітей
Нікопольської міської ради не
заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши позивача, відповідача,
представника Служби у справах дітей
Нікопольської міської ради, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони 13.02.2010 року зареєстрували шлюб,
від якого мають малолітню дитину: сина
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7). На даний
час сторони проживають окремо, дитина
проживає з матір'ю - відповідачем по
справі ОСОБА_2. Шлюб між сторонами
розірвано на підставі рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 25.02.2013
року (а.с.7) .

З пояснень сторін та матеріалів
справи вбачається, що позивач та
відповідач не можуть порозумітись між
собою щодо участі батька у вихованні їх
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З огляду на це, рішенням виконавчого
комітету Нікопольської міської ради
від 10.04.2013 року № 316 було визначено
спосіб участі позивача у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 через зустрічі - два рази
на тиждень: один будній день з 17.00 год.
до 20.00 год., та в п'ятницю після
закінчення перебування в дошкільному
закладі до суботи 16.00 години, з
урахуванням віку дитини, її розпорядку
дня та за попередньою домовленістю з
матір'ю (а.с.8).

Враховуючи рівність прав та
обов'язків батька та матері, щодо
участі у вихованні дитини, а також
позитивні відгуки щодо батька (а.с.34,36),
беручи до уваги, що судом не
встановлено будь-яких обставин, що
спілкування батька з дитиною
перешкоджатиме її нормальному
розвиткові, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо усунення
перешкод у вихованні та спілкуванні з
дитиною підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи обставини справи,
беручи до уваги домовленість сторін,
досягнуту в ході розгляду справи щодо
участі позивача у вихованні та
спілкуванні з дитиною, вважає, що
позивачу слід визначити такий спосіб
участі у вихованні та спілкуванні з
малолітнім сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
через зустрічі: 2 рази на тиждень: один
будній день з 16.00 години до 08.00 години
наступного дня, та у суботу з 16.00 години
до неділі 16.30 години за місцем
проживання позивача та за попередньою
домовленістю з матір'ю дитини - ОСОБА_2.
В іншому слід відмовити.

Керуючись ст.ст.159 СК України,
ст.ст.213,215 ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей Нікопольської
міської ради про усунення перешкод у
спілкуванні та вихованні з малолітньою
дитиною - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
спілкуванні та вихованні з малолітнім
сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 спосіб участі у
вихованні та спілкуванні з малолітнім
сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 через
зустрічі:

- 2 рази на тиждень: один будній день з
16.00 години до 08.00 години наступного дня,
та у суботу з 16.00 години до неділі 16.30
години за місцем проживання ОСОБА_1 та
за попередньою домовленістю з матір'ю
дитини - ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляція
до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня проголошення рішення через
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Рунчева