Справа № 378/541/14-ц Головуючий у І
інстанції Скороход Т.Н.Провадження №
22-ц/780/5443/14 Доповідач у 2
інстанції ІвановаКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Суханової Є.М.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області на рішення
Ставищенського районного суду
Київської області від 23 липня 2014 року у
справі за позовом Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області в інтересах
держави в особі Кривецької сільської
ради Ставищенського району Київської
області до ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року до суду звернувся
позивач Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області в інтересах
держави в особі Кривецької сільської
ради Ставищенського району Київської
області, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_2 8 листопада 2013 року,
близько 16 години, перебуваючи на ставку
в с. Кривець Ставищенського району,
забороненим знаряддям лову "невод"
виловив рибу цінних видів, а саме: окунь
- 150 штук та карась - 10 штук, загальною
вагою 6 кг, чим грубо порушив Закон
України "Про тваринний світ" та Правила
рибальства.

Далі позивач зазначив, що постановою
Ставищенського районного суду від 31
січня 2014 року відповідача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України.

Мотивуючи тим, що своїми діями
відповідач завдав державі в особі
Кривецької сільської ради внаслідок
порушення законодавства в галузі
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів, матеріальної шкоди
яка становить 2720 грн., позивач просив
суд стягнути ці кошти з відповідача на
користь Кривецької сільської ради
шкоду.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що він є фізичною
особою-підприємцем, здійснює спільну
діяльність з ПП «ОСОБА_4.» по
вирощуванню риби та рибопосадкового
матеріалу рослиноїдних риб та коропа у
вищевказаній водоймі, яка знаходиться
у останнього в оренді строком на 10
років і ними же зариблена.

Рішенням Ставищенського районного
суду Київської області від 23 липня 2014
року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач
подав апеляційну скаргу, просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким повністю задовольнити їх вимоги.

Посилається, що суд не врахував що
постановою у справі про
адмінправопорушення було встановлено
порушення відповідачем правил
рибальства, що виключає можливість у
правопорушника бути власником водних
біоресурсів, добутих при вчиненні
правопорушення.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем
на підставі свідоцтва про державну
реєстрацію серія НОМЕР_1 від 17.05.2010 року.

4 січня 2005 року між ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір "Про надання послуг та спільну
діяльність по вирощуванню риби та
рибопосадкового матеріалу
рослиноїдних риб та коропа", відповідно
до якого ОСОБА_4, як орендар водного
об'єкту, долучив до надання послуг та
спільну діяльність по охороні і
вирощуванню товарної риби та
рибопосадкового матеріалу на ставу №1
"Великий", що знаходиться у с. Кривець
Ставищенського району Київської
області, ОСОБА_2, на якого були
покладені обов'язки рибовода та
іхтіологічна діяльність (а.с.58-59).

12 квітня 2013 року ФОП ОСОБА_4 та ФОП
ОСОБА_2 здійснили зариблення ставу
"Великого" в с. Кривець, що
підтверджується копією акту про
зариблення від 12 квітня 2013 року за № 4
(а.с. 52).

Згідно з копією протоколу про
адміністративне правопорушення № 01291
від 8 листопада 2013 року відповідач 8
листопада 2013 року, о 16 годині, на ставку
в с. Кривець Ставищенського району
Київської області ловив рибу
забороненим сіткоснастевим знаряддям
"невод", за що постановою
Ставищенського районного суду від 31
січня 2014 року був притягнутий до
адміністративної відповідальності
(а.с.6,7).

Згідно ст.37 Закону України «Про рибне
господарство, промислове рибальство та
охорону водних біоресурсів» право
власності на водні біоресурси, що
знаходяться у внутрішніх водних
об'єктах, територіальному морі, у
виключній (морській) економічній зоні
України, на континентальному шельфі, є
об'єктами права власності Українського
народу, від імені якого права власника
на ці ресурси здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування у межах, визначених
Конституцією України та законами
України. Водні біоресурси можуть
перебувати у державній, комунальній та
приватній власності.

У власності суб'єктів господарювання
та фізичних осіб, іноземців, осіб
без громадянства, а також іноземних
юридичних осіб можуть перебувати
окремі види водних біоресурсів, які на
законних підставах, з додержанням умов
та правил добування вилучені з
природного середовища або розведені у
штучно створених умовах, що
підтверджено документами, які
засвідчують законність їх набуття.

Таким чином, оскільки згідно акту
зариблення ставу "Великого" в с. Кривець
12.04.2013 року приватні підприємці ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 зарибили
водойму, яка знаходиться у них в оренді,
тому вони і є власниками риби става
«Великий».

Згідно зі ст.1166 ЦК майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Суд першої інстанції вірно врахував те,
що загальними умовами
відповідальності за завдану шкоду є
наявність шкоди. За відсутності цього
не виникають і самі деліктні
зобов'язання. Наявність шкоди і її
розміри доводить потерпілий.

Позивач, посилаючись на завдання шкоди
в розмірі 2720 грн., обґрунтовує її
постановою суду про притягнення
відповідача до адміністративної
відповідальності від 31 січня 2014 року,
але не враховує тих обставин, що
держава не є власником біоресурсів, які
виявлені при складанні протоколу.

Суд вірно виходив з того, що об'єктивною
стороною правопорушення,
передбаченого ст.85 КУпАП - є дія або
бездіяльність, пов'язані з порушеннями
правил рибальства, а правопорушення
вважається закінченим з моменту
порушення відповідних правил, настання
послідків для встановлення
адміністративного правопорушення не
вимагається.

А тому посилання позивача, як на доказ
заподіяння шкоди, на протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову про притягнення відповідача
до адміністративної відповідальності
без встановлення інших обставин, які в
даному випадку є необхідними для
вирішення спору про відшкодування
шкоди, як вірно вважав суд першої
інстанції, не відповідають
передбаченим ст.60 ЦПК України вимогам,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку, що в даному
випадку у справі не встановлено
обставин, з якими закон пов'язує право
позивача на відшкодування шкоди,
оскільки позивачем не доведено
наявність самої шкоди.

Доводи апеляційної скарги
безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та висновками суду,
викладеними в рішенні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та
обставинам справи, підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області відхилити.

Рішення Ставищенського районного суду
Київської області від 23 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :