22-ц/775/105/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Попової С.А.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі Макаровій О.А.,

розглянувши справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
(ПАТ «ММК ім.Ілліча») на рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 5
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ПАТ «ММК ім.Ілліча» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т
а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ПАТ «ММК
ім.Ілліча» і просив поновити його на
роботі та виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 5
грудня 2013 року позовні вимоги
задоволені. Поновлено ОСОБА_2 на роботі
на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду
цеху переробки шлаків публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча». Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 9 жовтня 2013 року до
5 грудня 2013 року в сумі 7 599,20 грн. без
утримання прибуткового податку та
обов'язкових платежів. Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» в дохід держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «ММК
ім.Ілліча» просить рішення скасувати, у
позові відмовити, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ПАТ «ММК
ім.Ілліча» - Яблонської С.І., яка просила
скаргу задовольнити, заперечення
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню за таких підстав.

Судом встановлено, що наказом
№54-ку від 9 жовтня 2013 року ОСОБА_2
звільнено з роботи в ПАТ «ММК
ім.Ілліча» за п.8 ст.40 КЗпП України, за
порушення трудової дисципліни, яке
виразилося у вчиненні дрібного
розкрадання (крадіжка 1,5 кг брухту
міді).

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 про поновлення на роботі, суд
першої інстанції виходив з того, що
факт правопорушення з боку позивача
мав місце, проте, обравши дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення з
роботи, відповідач не врахував
характер та ступінь тяжкості
проступку.

З висновками суду не можна не
погодитися, оскільки вони
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 40
КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
вчинення за місцем роботи розкрадання
(в тому числі дрібного) майна власника,
встановленого вироком суду, що набрав
законної сили, чи постановою органу, до
компетенції якого входить накладення
адміністративного стягнення або
застосування заходів громадського
впливу.

Згідно ст.148 КЗпП України
трудовий договір може бути розірвано з
зазначених підстав не пізніше одного
місяця з дня набрання законної сили
вироком суду чи дня прийняття
постанови про накладення
адміністративного стягнення або
заходів громадського впливу за
вчинення крадіжки не враховуючи часу
звільнення працівника від роботи у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю
або перебування його у відпустці.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:1)
догана; 2) звільнення.

Згідно з положеннями ст. 149
КЗпП України при обранні виду
стягнення, яким зі ст. 147 КЗпП України є,
зокрема, звільнення, власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника.

Відповідно до роз*яснень,
викладених в п.п.22, 26 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів», у справах про
поновлення на роботі осіб, звільнених
за порушення трудової дисципліни,
судам необхідно з'ясувати, в чому
конкретно проявилось порушення, що
стало приводом до звільнення, чи могло
воно бути підставою для розірвання
трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8
ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені статтями 147-1, 148, 149
КЗпП правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не
закінчився встановлений для цього
строк, чи застосовувалось вже за цей
проступок дисциплінарне стягнення, чи
враховувались при звільненні ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота
працівника.

При звільненні за п. 8 ст. 40 КЗпП
власник або уповноважений ним орган
вправі розірвати трудовий договір з
підстав вчинення працівником за місцем
роботи розкрадання (в тому числі
дрібного) майна власника,
встановленого вироком суду, що набрав
законної сили, чи постановою органу, до
компетенції якого входить накладення
адміністративного стягнення або
застосування заходів громадського
впливу (ст. 21 Кодексу України про
адміністративні правопорушення),
незалежно від того, чи застосовувались
до працівника раніше заходи
дисциплінарного або громадського
стягнення, в робочий чи неробочий час
вчинене розкрадання.

Згідно ст.235 КЗпП України у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом,який
розглядає трудовий спір. При винесенні
рішення про поновлення на роботі
орган,який розглядає трудовий спір
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яле не більше
як за один рік.

Зі справи вбачається, що на
підставі наказу №134 від 21 липня 1997 року
ОСОБА_2 був прийнятий водієм до цеху
переробки шлаків ВАТ «ММК ім. Ілліча»
(ПАТ «ММК ім. Ілліча»). Згідно
розпорядження № 4609 від 28 жовтня 2008 року
позивач переведений у тому ж цеху
підприємства слюсарем - ремонтником 4
розряду. 15 червня 2011 року за
розпорядженням №4199 від 14 червня 2011року
переведений слюсарем-ремонтником 5
розряду.

20 липня 2013 року о 18.55 год.
ОСОБА_2 був затриманий у районі
диспетчера ЦПШ ПАТ «ММК ім. Ілліча» при
розкраданні майна підприємства шляхом
крадіжки 1,5 кг лома міді.

Постановою Іллічівського
районного суду м.Маріуполя від 19 серпня
2013 року ОСОБА_2 визнанно винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, та
звільнено від адміністративної
відповідальності у зв*язку із
малозначністю вчиненого
правопорушення, провадження по справі
закрито.

Згідно витягу з наказу
директора з персоналу і соціальних
питань ПАТ «ММК ім. Ілліча» №54-ку від 09
жовтня 2013року «Про накладення
дисциплінарних стягнень на осіб, що
вчинили порушення трудової і
виробничої дисципліни», ОСОБА_2
звільнено з роботи за п.8 ст.40 КЗпП
України, за порушення трудової
дисципліни, яке виразилося у вчиненні
дрібного розкрадання (1,5кг брухту міді).

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 за місцем роботи
зарекомендував себе позитивно, фактів
порушення трудової дисципліни до липня
2013 року не допускав, є особою, яка
приймала участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, проживає з дружиною, яка
є пенсіонеркою (а.с.15-19).

Зі справи та пояснень сторін в
судовому засіданні апеляційного суду
вбачається, що брухт міді, з яким був
затриманий ОСОБА_2, має вартість 11,64 грн.
і майно комбінату повернуто
підприємству, що вказує на відсутність
реальної шкоди, заподіяної
відповідачу.

Таким чином, з урахуванням
обставин справи та норм матеріального
права, колегія вважає, що суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України, оцінив представлені сторонами
матеріали за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та дійшов обгрунтованого
висновку про поновлення ОСОБА_2 на
роботі.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «ММК
ім. Ілліча» про те, що сам факт
допущеного ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення був підставою для
звільнення позивача з роботи, є
непереконливим, оскільки у
відповідності з нормами трудового
законодавства при застосуванні
дисциплінарного стягнення повинні
враховуватися, як дані про особу, яка
вчинила проступок, так і обставини
правопорушення.

Тому, суд першої інстанції
правильно вирішив спір, оскільки
застосоване ПАТ «ММК ім. Ілліча»
дисциплінарне стягнення - звільнення
ОСОБА_2 з роботи, не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяної ним шкоди, обставинам, за
яких вчинено проступок, і попередній
роботі працівника.

Нових обставин чи доказів, які
не були предметом розгляду суду першої
інстанції та могли вплинути на правові
висновки про наявність підстав для
задоволення позову ОСОБА_2,
апеляційному суду не наведено та не
надано.

Отже, колегія дійшла висновку,
що рішення суду постановлено з
дотримання норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування немає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись п.1 ч.1. ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 5 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Ігнатоля
Т.Г.

судді
Попова
С.А.

Кочегарова Л.М.