Провадження № 760/5282/14
Справа № 2-2671/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(
заочне)

18 вересня 2014 року Солом`янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді - Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Цісельської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до Київської міської ради про
встановлення факту проживання однією
сім`єю , визнання права власності в
порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
позовом у якому просить встановити
факт проживання ії з ОСОБА_2 з 15 січня 1997
року і до дня ії смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року однією сім`єю та визнати за нею
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2

В обґрунтування позову позивачка
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_2 у віці 75 років у зв`язку
із чим після ії смерті відкрилась
спадщина до складу якої увійшла
квартира АДРЕСА_1.

Вказує , що вона звернулась до
П`ятої Київської державної
нотаріальної контори з метою
оформлення спадкових справ після
смерті ОСОБА_2,проте їй у оформленні
спадкової справи було відмовлено та
рекомендовано звернутись до суду.
Оскільки нотаріусом було відмолено у
оформленні спадщини , позивачка
звернулась до суду із заявою про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом після померлої.

Посилається на те, що померла
заповіту не залишила, після ії смерті
відсутні інші спадкоємці, а вона
прийняла спадщину та є спадкоємцем
четвертої черги за законом.

Також посилається на те, що з
померлою вона проживала однією сім`єю з
15 січня 1997 року по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року , поховала ОСОБА_2 За
час спільного проживання вони вели
спільне господарство, спільно
сплачували комунальні послуги,
користувались предметом домашнього
вжитку, розподіляли обов`язки по
веденню спільного господарства,
допомогали один одному та турбувалися
один про одного з усіх питань, оскільки
були членами однієї сім`ї, мали взаємні
права та обов`язки, разом проводили час,
стосунки були обумовлені повсякденним
співжиттям, яке узгоджувалось
спільними діями стосовно сімейного
проживання.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали та просили їх задоволення.

Відповідач- Київська міська рада,
будучи повідомленою належним чином про
місце, день та час судового розгляду, в
судове засідання свого представника не
направила, про причини неявки суд не
повідомлено, у зв`язку із чим судом
ухвалено про проведення заочного
розгляду справи про що позивач не
заперечувала, виходячи із наступного.

Вислухавши пояснення позивачки
та ії представника, заслухавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
виходить із наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть , виданим
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Солом`янського районного
управління юстиції у м.Києві серія
НОМЕР_1 від 31.08.2004 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина.

За життя ОСОБА_2 відповідно до
договору купівлі-продажу від 15.01.1997
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої Київської
нотаріальної контори, реєстровий номер
№ 6- 115 належала квартира АДРЕСА_1, яка
увійшла до складу спадщини.

Звертаючись до суду з позовом,
ОСОБА_1 посилається на те, що вона з 15
січня 1997 року проживала разом з
померлою однією сім`єю , вела спільне
господарство, та мала спільні обов`язки
одна до одної.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2,4 статті 3 СК
України сім`ю складають особи, які
спільно проживають, пов`язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов`язки. Сім`я створюється на
підставі шлюбу, кровного споріднення,
усиновлення, а також на інших
підставах, не заборонених законом в
таких, що не суперечать моральним
засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається,
що померла ОСОБА_2 була зареєстрована у
належній їй на праві власності
квартирі АДРЕСА_1 що підтверджується
довідкою форми № 3, виданою ВСП «
Індустріальне» від 03.09.2013 року.

Відповідно до складеного акту від
23.12.2013 року , складеного КП
«Індустріальне» вбачається , що за
вказаною вище адресою на час складання
акту перебуває у приміщенні ОСОБА_1

Матеріали справи свідчать про те,
що відповідно до рахунків -замовлення
№ 5 від 31.08.2004 року позивачкою
здійснювалась оплата поховання ОСОБА_2
на загальну суму 1015 грн. та відповідно
до рахунку від 21.08.2004 року на суму 116 ,09
грн.

Допитані в ході судового розгляду
свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили,
що позивачка ОСОБА_1 разом із померлою з
15.01.1997 року до дня смерті ОСОБА_2
проживали однією сім`єю, вели спільне
господарство, допомогали одна одній.
Вказані обставини даним свідком
відомі, оскільки вони були вхожі в їх
сім`ю , послались на те, що спільне
проживання однією сім`єю померлої та
позивачки, було обумовлено ініціативою
померлої, яка вважала позивачку рідною
людиною.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 « Про судову практику у справах про
спадкування» при вирішенні спору про
право на спадщину осіб, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини (четверта черга спадкоємців
за законом), судам необхідно
враховувати правила частини другої
статті 3 СК про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно
обчислювати з урахуванням часу
спільного проживання зі спадкодавцем
однією сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом. До спадкоємців четвертої
черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо
вони спільно проживали зі
спадкодавцем, були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки.

З огляду на встановлені в ході
розгляду справи обставини, суд вважає
безспірним факт проживання однією
сім`єю позивачки та ОСОБА_2 однією
сім`єю з 15 січня 1997 року до дня ії
смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до частини 1 статті 1264
ЦК України до четвертої черги права на
спадкування за законом мають особи, які
проживали із спадкодавцем однією
сім`єю не менше ніж як п`ять років до
часу відкриття спадщини.

Відповідно до відповіді П`ятої
Київської державної нотаріальної
контори від 14.05.2014 року спадкова справа
після смерті ОСОБА_2 у П»ятій Київській
нотаріальній конторі не заводилась.

10.09.2013 року П`ятою Київською
державною нотаріальною конторою
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину з
підстав пропуску нею шестимісячного
строку для подання заяви для прийняття
спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Відповідно до ст. 1268 ЦК не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням, а тому зі
змісту цих норм вбачається, що
спадкоємець приймає (або не приймає)
спадщину в повному обсязі. З огляду на
вищевикладене відсутні передбачені
законом підстави для задоволення таких
позовів щодо визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, коли із
матеріалів справи вбачається, що
спадкоємець вже прийняв спадщину.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК
порядок прийняття спадщини
встановлюється залежно від того чи
проживав постійно спадкоємець разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та від особливостей правового статусу
спадкоємця як малолітньої,
неповнолітньої, недієздатної особи або
ж особи, цивільна дієздатність якої
обмежена.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що позивач постійно
проживала із спадкодавцем однією
сім`єю на час відкриття спадщини , за
нею слід визнати право на спадщину в
порядку спадкування за законом,
оскільки в такому разі вона вважається
такою , що прийняла спадщину, та подання
заяви про ії прийняття спадщини в
даному випадку не вимагається.

При цьому задовольняючи позовні вимоги
в цій частині, суд виходить із того, що
відомості про спадкоємців за законом
попередніх черг після смерті ОСОБА_2
відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.3 СК України, ст.ст.1268,1269, 1264 ЦК
України , Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 « Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст.10,60,209,2120215,224, 294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради
про встановлення факту проживання
однією сім`єю , визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю з
15.01.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 рік.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: