Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/3544/14
Головуючий у 1-й інстанції: Наумов О.О.
Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 01 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш» про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної шкоди
,-

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш» про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди. В ході розгляду справи позивач
неодноразово збільшував позовні
вимоги.

В обґрунтування позову зазначав, що він
працював у відокремленому підрозділі
«Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом»
на посаді провідного інженера бюро
маркетингу.

01.04.2014 року відповідачем було видано
наказ №23-зв «Про припинення трудового
договору», підставою для якого
послугувало скорочення штату.

Про своє звільнення він був
попереджений за два місяці, але
відповідачем не було запропоновано
перелік вакантних посад на
підприємстві.

Крім того, вказує, що наказом № 28 від
24.01.2014 року дії пунктів наказів № 463 від
22.11.2013 року, №473 від 28.11.2013 року, в яких
мова йшла про зміну оргструктури, про
внесення змін до штатного розкладу
призупинені на чотири місяці, а наказ
№92-к від 26.12.2013 року про попередження
про звільнення в зв'язку зі скороченням
штату скасований. Таким чином, вважає
своє звільнення незаконним.

Також зазначав, що в зв'язку з
незаконним звільненням йому було
спричинено моральну шкоду, яку він
оцінює в 10 000 грн.

Враховуючи викладене, просив суд
визнати протиправним та скасувати
наказ №23-зв від 01.04.2014 року «Про
припинення трудового договору»;
поновити його на роботі на посаді
провідного інженера бюро маркетингу ДП
«НАЕК «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш»; стягнути з
відповідача на його користь моральну
шкоду в розмірі 10 000 грн., середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
витрати на правову допомогу в сумі 2 000
грн.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 01 липня 2014
року позов задоволено частково.

Скасовано наказ №23-зв від 01.04.2014 року
«Про припинення трудового договору».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді провідного
інженера бюро маркетингу ДП «НАЕК
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Атоменергомаш».

Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в
особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 26 864,10 грн.

Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в
особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.

Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в
особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» на користь ОСОБА_3
витрати на правову допомогу в розмірі 2
000 грн.

Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в
особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» на користь ОСОБА_3 на
користь держави судовий збір в розмірі
368,64 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення
суду в частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за один
місяць

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ДП «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Встановлено, що позивач перебував з
відповідачем в трудових відносинах з
2004 року.

Останнім наказом № 34-пр від 29.04.2013 р.
був призначений на посаду провідного
інженера бюро маркетингу (а.с. 163).
Наказом № 23-зв від 01.04.2014 р. позивач
був звільнений з посади за п.1 ст.40 КЗпП
України, скорочення штату (а.с.5,34).

Наказом № 463 від 22.11.2013р. (а.с.61-62) було
внесено зміни до організаційної
структурі відповідача, а наказом № 473
від 28.11.2013р. - зміни до штатного розпису
(а.с. 64).

Наказом № 478 від 04.12.2013р. створена
комісія для визначення переважного
права на залишення на роботі
працівників, у зв'язку зі скороченням
штату (а.с.78-79).

За результатами роботи комісії 23.12.2013 р.
протокол № 6 (а.с.47), однією із
кандидатур на звільнення зазначено
позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
комісія при визначені переважного
права на залишені на роботі
працівників та включення кандидатури
позивача на звільнення у зв'язку із
скороченням штату, не оговорювала
рівень кваліфікації та продуктивність
праці працівників відділку, не
визначалось переважне право на
залишення на роботі інших працівників
відділу.

Твердження керівника відділу про згоду
позивача на скорочення штату
письмовими заявами не підтверджені.

Згідно статті .43 Конституції України
закріплено право громадян України на
вільний вибір праці, рівні умови та
захист від незаконного звільнення.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів»,із подальшими змінами,
визначено, що при розгляді трудових
спорів, пов'язаних зі звільненням за п.1
ст.40 КЗпП, необхідно з'ясувати чи не
користувався вивільнюваний працівник
переважним правом на залишення на
роботі.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку, що висновки комісії не
підкріплені належними доказами, не
містять відомостей за якими критеріями
визначалось переважне право на
залишення на роботі.

Відповідачем при звільненні позивача
за п. 1 ст. 40 КЗпП України не
з'ясовувалось, чи користується позивач
переважним правом на залишені на
роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, в
додатках до наказу № 473 від 28.11.2013р. «Про
внесення змін до штатного розпису» в
штатному роспису , введеному у дію з
01.11.2013 р., у відділу маркетінгу (а.с.65а)
налічувалось 4 одиниці, у тому числі:
начальник відділу, провідний інженер,
інженер 2 категорії, інженер. В штатному
роспису, введеному у дію 28.11.2013р., у бюро
маркетингу (а.с. 72) налічувалось 3
одиниці, у тому числі: начальник бюро,
провідний інженер, інженер 2 категорії.
Отже було скорочено посаду інженера, а
не провідного інженера. Але
відповідачем не надано суду доказів
вирішення питання переважного права
інших працівників бюро на залишенні на
роботі, і обґрунтованість вивільнення
позивача з займаної посади.

Згідно із вимогами ч.З ст. 492 КЗпП
України одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач отримав попередження щодо
свого звільнення у зв'язку із
скороченням чисельності або штату
працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) 30.12.2013
р. (а.с.6,35,199), а пропозиції вакантних
посад та професій їй запропоновано
13.01.2014р. акт № 6 (а.с. 36-37) та 23.01.2014р. акт №
20 (а.с.8-9,38-39).

Відповідно до роз'яснень ППВСУ від
06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» при розгляді
трудових спорів, пов'язаних зі
звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, необхідно
з'ясувати чи додержано власником або
уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника.

Судом встановлено, що відповідачем
були порушенні вимоги діючого
законодавства щодо порядку
вивільнення працівників.

Відповідно до наданої довідки про
розмір середньої заробітної плати
(а.с.33), середньомісячна зарплата
позивача становить 9859,55 грн.
Середньоденна зарплата становить 471,30
грн. 02.02.2014р. по 01.07.2014р. складає 57
робочих дня вимушеного прогулу.
Середній заробиш час вимушено прогулу
складає 26864,10 грн. (471,30 х 57).

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди, суд
прийшов до вірного висновку про
можливість часткового задоволення
позовних вимог з урахуванням
роз'яснень п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах відшкодування
моральної( немайнової) шкоди» № 4 від 31
березня 1995 року .

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі Відокремленого підрозділу
«Атоменергомаш» відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 01 липня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: