Справа № 266/4284/14-ц
Провадження № 2/266/1271/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.10.2014 року
м.
Маріуполь

Приморський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.

при секретарі -
Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом, в якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка
заповіла все своє майно її бабці ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_4,
яка не встигла прийняти спадщину після
смерті ОСОБА_3 Після смерті баби
позивачки відкрилась спадщина на
нерухоме майно у квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Також
зазначила, що вона є спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_4 Оскільки
квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3, яка
за життя втратила правовстановлюючі
документи, про що останньою було подано
оголошення до газети, то в
шестимісячний строк баба позивачки не
встигла прийняти спадщину. Позивачка
звернулась до нотаріуса для прийняття
спадщини за заповітом, однак їй було
відмовлено у зв'язку із відсутністю в
неї правовстановлюючих документів на
квартиру. За таких обставин в даний час
вона позбавлена можливості оформити
право власності в порядку спадкування
після смерті бабусі ОСОБА_4 Просила суд
визнати за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1, у порядку
спадкування після смерті баби.

В судове засідання представник
позивачки ОСОБА_5, яка діє на підставі
довіреності, надала суду письмову
заяву, в якій підтримала позовні вимоги
в повному обсязі та просила розглянути
справу без її участі з участю її
представника ОСОБА_6

Представник позивачки ОСОБА_6 в судове
засідання надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, в якій
позовні вимоги підтримав та наполягав
на їх задоволенні.

Представник відповідача
Маріупольської міської ради Іванченко
Н.О., яка діє на підставі довіреності,
надала суду заяву про розгляд справи за
її відсутності. В своїх запереченнях
позов вважала необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.
Посилалась на те, що в документах про
звернення до Приморського РВ та тексту
публікації в газеті вказано, що
втрачено свідоцтво про право
власності. Однак після вивчення
правової справи на вказану квартиру, їй
стало відомо, що там міститься другий
екземпляр біржового контракту, який
був зареєстрований в БТІ м. Маріуполя
та відсутня будь-яка інформація щодо
видачі свідоцтва на право власності на
квартиру АДРЕСА_1, а тому вважає, що
підстав для задоволення позову не має.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає можливим ухвалити
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Згідно відомостей Маріупольського БТІ,
право власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі
біржового контракту (договору
купівлі-продажу), укладеного на
Азовській універсальній товарній
біржі № КР від 19.08. 1997 року та
зареєстрованого в МКП «Маріупольське
БТІ» 19.08. 1997 року, що підтверджуються
довідкою БТІ від 05.11. 2013 року. (а.с. 62)

Згідно технічного паспорту на
квартиру, загальна площа в квартирі
АДРЕСА_1 становить 22,4 кв.м., а житлова
площа - 16,4 кв.м. (а.с.13-14).

Як слід з актового запису про смерть №
411 від 19.03.2014 року, виданого
Іллічівського відділом державної РАЦС
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.17)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина у вигляді належної їй на праві
власності квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту від 05.11.2013 року,
посвідченого Другою маріупольської
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_3 все належне їй на день смерті
майно заповіла ОСОБА_4. (а.с.15)

Однак, у встановлений шестимісячний
строк спадкоємець за заповітом ОСОБА_4
не встигла прийняти спадщину у зв'язку
із смертю.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
виданого Приморським відділом
державної РАЦС реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.18)

За заповітом від 19.11.2004 року,
посвідченим Другою маріупольської
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_4 все належне їй на день смерті
майно заповіла ОСОБА_1. (а.с.19)

Як вбачається зі спадкової справи №
44-2014, заведеної після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємицею
якої була ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та не встигла прийняти
спадщину.(а.с.36)

Крім того, в спадковій справі № 44-2014
міститься заява ОСОБА_1, яка є єдиною
спадкоємицею за заповітом після смерті
ОСОБА_4, яка за правом спадкової
трансмісії у встановлений законом
строк звернулась з заявою про
прийняття спадщини, інших спадкоємців
не має.

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини та право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія). Право на
прийняття спадщини у цьому випадку
здійснюється на загальних підставах
протягом строку, що залишився. Якщо
строк, що залишився, менший як три
місяці, він продовжується до трьох
місяців.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщин.

В даному випадку позивачка у
встановлений строк звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття нею спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_4, яка не встигла
прийняти спадщину за заповітом від
ОСОБА_3 (а.с.37)

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії приватного нотаріусу
ОСОБА_8 від 29.09. 2014 року за № 182/02-31
позивачці відмовлено в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, у зв'язку
відсутністю правовстановлюючих
документів на вказану квартиру. (а.с.16)

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Як встановлено судом та
підтверджується висновком
Приморського РВ МГУ УМВС України в
Донецькій області від 30.12. 2013 року,
ОСОБА_3 зверталась з заявою про втрату
свідоцтва про право власності на
АДРЕСА_1, за розглядом якої їй було
рекомендовано звернутись до суду.
(а.с.31)

Окрім того, в квітні 2014 року ОСОБА_4
зверталась до редакції «Приазовський
робочий», з заявкою про подання
оголошення в газеті наступного змісту:
«считать недействительным
свидетельство о праве собственности на
квартиру АДРЕСА_1, выд. на имя ОСОБА_9»,
яке було опубліковано 09 квітня 2014 року.
(а.с.33,34)

Згідно до п. 3.3 Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування», якщо
документи, що засвідчують право
власності на нерухоме майно, існували,
проте були втрачені власником та не
можуть бути відновлені в передбаченому
законом порядку, застосуванню підлягає
ст.. 392 ЦК України, відповідно до якої
позов про визнання права власності
може бути пред'явлений, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати власником
документа, який засвідчує його право
власності.

Перевіривши матеріали справи та
дослідивши всі надані сторонами
докази, суд прийшов до висновку, що
визнання права власності в порядку
спадкування (спадкова трансмісія) не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05. 2008 року, свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

За наведених обставин у інший спосіб,
крім як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є
спадкоємицею за заповітом після смерті
ОСОБА_4, не може реалізувати своє право
на прийняття спадщини, тому з метою
захисту спадкових справ позивачки суд
задовольняє позов в повному обсязі, а
саме визнає за нею право власності в
порядку спадкування, що не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб. Приведені в
запереченнях представника відповідача
доводи не впливають на виникнення у
позивачки права на спадщину та
визнання за нею права власності на
майно в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 15, 16, 60, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст.
182, 328, 1218,1222, 1223, 1262, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 16,4
кв.м, загальною площею 22,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, у разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Дзюба М. В.