У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Буцяка З.І.,
Шеремет А.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
22 вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в місті Рівне про
відшкодування інфляційного збільшення
суми розрахунку пенсії.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 22 вересня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне на користь ОСОБА_1 18
282,00 грн. інфляційного збільшення суми
розрахунку пенсії та 243,60 грн. судового
збору.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне подало на нього апеляційну
скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що
відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій (затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України 25.11.2005р. №22-1 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р.
за №1566/11846) днем звернення за
призначенням (перерахунком) пенсії
вважається день приймання органом, що
призначає пенсію заяви з усіма
необхідними документами.

Оскільки, станом на 13.02.2009 року
позивачем не подавалась заява
встановленого зразка із усіма
необхідними документами про
призначення пенсії згідно Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», тому
управлінням здійснено призначення
пенсії згідно з вимогами чинного
законодавства та рішення суду, що
набрало законної сили.

Зазначає, що постановою Рівненського
міського суду від 23.01.2014 року по справі
№569/23238/13-а, яка була залишена без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду було
зобов'язано управління здійснити
призначення наукової пенсії починаючи
із 13 лютого 2009 року, що було виконано
управлінням в повному обсязі.

Позивач не надав суду першої інстанції
належних та допустимих доказів у
розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на
підтвердження того, що діями
(бездіяльністю) відповідача йому
нанесена матеріальна шкода.

За таких обставин позицію Рівненського
міського суду при задоволенні вимог
вважає помилковою, оскільки сума
невчасно нарахованої та виплаченої
позивачу пенсії, при відсутності
протиправних дій управління, не може
розглядатись як шкода у розумінні ст.22
ЦК України і тому застосування порядку
відшкодування шкоди не вбачається
можливим.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1, 13.02.2009р. звернувся до Пенсійного
фонду України в м. Рівне Рівненської
області із заявою про виплату йому
пенсії у відповідності до Закону
України „Про наукову і науково -
технічну діяльність", але йому у
задоволенні його вимог було
відмовлено.

Таку відмову постановою Рівненського
міського суду від 08.10.2010р. було визнано
неправомірною, а постановою того ж суду
від 23.01.2014р. зобов"язано управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
призначити ОСОБА_1 пенсію згідно вище
зазначеного закону з лютого 2009р.

На виконання вказаних рішень
відповідач здійснив перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з лютого 2009р., але
виплатив її тільки в липні 2014р.

У зв"язку з несвоєчасним виконанням
перед ним грошового зобов"язання,
вимоги ОСОБА_1, викладені в позовній
заяві фактично зводяться до
відшкодування йому інфляційних втрат у
зв"язку з несвоєчасною виплатою йому
пенсії.

Саме по собі посилання ОСОБА_1 тільки на
ст. 22 ЦК України як на загальну норму
про відшкодування йому за його
поглядами упущеної вигоди у вигляді
завданих збитків не може бути
підставою для відмови у позові, як про
це стверджує відповідач, оскільки
судом першої інстанції уточнені ці
вимоги, з"ясовані дійсні обставини по
справі та правильно у відповідності до
ст. 625 ЦК України стягнуто на його
користь суму інфляційних втрат.

Розрахунок таких втрат в розмірі 18 282
грн. відповідачем не оспорювався, він
визначений із застосуванням
статистично встановленого індексу
інфляції, а тому на переконання колегії
суддів є правильним.

Доводи апелянта, які викладені в його
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду, з якими погоджується і
колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував дійсні обставини по
справі, дав належну оцінку зібраним
доказам і постановив рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 22 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
З.І. Буцяк

А.М. Шеремет