АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214 / 4842/ 13-ц
Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц7741855К14
Категорія № 34 (І)
Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А.,
Турік В.П.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Приватне акціонерне
товариство «Українська страхова
компанія «Княжа вієнна іншуранс
групп», про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О
В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, третя
особа - Приватне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «Княжа
вієнна іншуранс групп», про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_3 зазначив, що він є
власником транспортного засобу Шкода
Октавия А5, 2012 року випуску, державний
номер НОМЕР_1.

19 березня 2013 року на автодорозі по
пл..Горького у м.Кривому Розі з вини
відповідача ОСОБА_2, який керував
транспортним засобом Шевроле
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
сталася дорожньо- транспортна пригода
в результаті якої автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Саксаганському
районному суду м. Кривого Рогу від 10
квітня 2013 року відповідач ОСОБА_2
визнаний винним у скоєнні ДТП, яке
сталося 19 березня 2013 року, його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП.

Посилаючись на те, що ДТП
позивачу завдано моральної шкоди,
просив суд стягнути на його користь з
ОСОБА_2 у відшкодування моральної
шкоди 5000 грн., у відшкодування
матеріальних витрат спричинених
дорожньо - транспортною пригодою 5448,28
грн., які складаються : 500 грн. - франшизи
та 4598,28 грн. - втрати товарної вартості
та судові витрати.

Рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 24
липня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 4706,72 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 500
грн. - франшизи, 1000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, та 694,10
грн. судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 ставить питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволені
позовних вимог про стягнення
моральної шкоди та стягнення втрати
товарної вартості зі страхової
компанії, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а також неповне
з'ясування обставин справи.

Вважає, що судом не прийнято до
уваги, що договором про страхування
його відповідальність застрахована
на 50000 грн., тому в межах цієї суми
відповідальність зобов'язаний нести
страхова компанія.

Позивачем не доведено розміру
моральної шкоди та не обґрунтовано в
чому шкода виразилася.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_3 на праві приватної власності
належить транспортний засіб Шкода
Октавия А5, 2012 року випуску, державний
номер НОМЕР_1 .

19 березня 2013 року на автодорозі по
пл..Горького у м.Кривому Розі з вини
відповідача ОСОБА_2, який керував
транспортним засобом Шевроле
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
сталася дорожньо- транспортна пригода,
в результаті якої автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Саксаганському районному
суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2013
року відповідач ОСОБА_2 визнаний
винним у скоєнні ДТП, яке сталося 19
березня 2013 року. Його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст..124 КУпАП.( а.с.6)

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вирішуючи справу, суд першої
інстанції керувався ст.1166,1187,1194 ЦК
України та дійшов висновку про
обов'язок ОСОБА_2, як винного в ДТП,
відшкодувати позивачу різницю між
заподіяною шкодою та виплаченим
страховим відшкодуванням ( франшизу),
втрату товарної вартості та моральну
шкоду.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.9 Закону України
«Про страхування» франшиза- частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

У контексті ст.1194 ЦК України
страхувальник, відповідач ОСОБА_2,
повинен нести майнову
відповідальність у розмірі франшизи ,
на яку зменшується розмір страхового
відшкодування та втрату товарної
вартості. Згідно умов Страхового
полісу франшиза складає 500грн. ( а.с.7).

Колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги
відповідача, щодо обов'язку стягнення
втрати товарної вартості з третьої
особи, оскільки вони не ґрунтуються на
законі.

Відповідно до п.32.7 ст. 32 закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»: страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою
товарної вартості транспортного
засобу.

З урахуванням зазначених норм,
стягнення товарної вартості та
франшизи відбувається з особи винної в
скоєні ДТП, що також узгоджується із
роз'ясненнями наданими в Постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013
року «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки».

Також, колегія суддів не приймає
до уваги доводи апеляційної скарги
відповідача про недоведеність
позивачем завдання йому моральної
шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди , завданої внаслідок
порушення її прав.

Згідно ч.2 п.3 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної ( немайнової) шкоди « від 31
травня 1995 року № 4 моральної втратою є
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних іншими особами.

Колегія суддів приймає до уваги
посилання ОСОБА_3 в позовній заяві на
те, що пошкодження його автомобіля
спричинили душевні страждання,
хвилювання, додаткові витрати на
поновлення свого попереднього
становища, ремонт транспортного
засобу, неможливість його
використання за призначенням на
період ремонту, у зв'язку із чим
змінився привичний ритм життя, мало
місце хвилювання, неподобства.

Колегія суддів вважає, що
пошкодження власного майна,
необхідність його ремонту, стресова
ситуація під час дорожньо-
транспортної пригоди, усі фактори у їх
сукупності свідчать про моральні
хвилювання позивача, які підлягають
компенсації.

Розмір компенсації моральної
шкоди, визначений судом першої
інстанції з урахуванням роз'яснень
наданих п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р., з
подальшими змінами, " Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
відповідно до якого розмір
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, істотність
вимушених змін у її життєвих і
виробничих стосунках, конкретних
обставин по справі і наслідків, що
наступили.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :