Справа № 456/3481/14-ц
Провадження № 2/456/1773/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Стрий цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа служба у справах дітей
Луцької міської ради про надання
дозволу на виїзд неповнолітньої дитини
за кордон без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до
відповідача в якому просить дозволити
їй виготовити дитячий проїздний
документ для виїзду за кордон
неповнолітньому синові ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3.
Дозволити тимчасовий виїзд за межі
України неповнолітнього громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди
та супроводу батька ОСОБА_3 до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що з відповідачем
ОСОБА_3 перебувала у шлюбі, який
розірвано 29.07.2005р.н.. Від даного шлюбу у
них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який зареєстрований у АДРЕСА_1. Згідно
дозволів на постійне проживання від
27.10.2011р. та 27.09.2012р. виданого
Міністерством внутрішніх справ
Чеської Республіки, ОСОБА_2 постійно
проживає з матір»ю в АДРЕСА_2, оскільки
з 01.11.2011р. навчається у шкільних
закладах м. Праги. Всі обов»язки по
утриманні і вихованні сина виконує
мати, відповідач будь-якої
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, про що свідчить
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01.01.2014р. в розмірі 42 370,96 грн..
Відповідача зовсім не цікавить
фізичний та духовний розвиток дитини.
Термін дії проїзного документу дитини
закінчився 10.06.2014р., тому для
продовження навчання в Чеській
Республіці виникла потреба у
виготовленні нового проїзного
документу, а для цього потрібна згода
батька. Отримати у відповідача згоди на
такі поїздки вона не може, оскільки у
них склалися досить напружені
стосунки. Виїзди дитини за кордон
дадуть змогу продовжити сину навчання,
отримати відповідну освіту, розширить
його кругозір, стимулюють вивченню
іноземних мов та підготовкою до
самостійного життя. В неї є можливість
забезпечити виїзди дитини за кордон,
оскільки має за кордоном у власності
житло, постійну роботу з відповідною
заробітною платою. Оскільки батько у
добровільному порядку не дає згоди на
виїзд дитини за кордон і відсутні
обставини, які обмежують право виїзду
дитини за кордон, то надання дозволу
судом на виготовлення проїзного
документа для виїзду за кордон без
згоди другого з батьків повністю
відповідає інтересам дитини та вимогам
чинного законодавства. Тому звернулася
з вказаним позовом до суду та просить
такий задоволити.

В судове засідання позивач та її
представник не з»явилися, хоча судом
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи. Однак
подали до суду заяви про розгляд справи
у їх відсутність. Позовні вимоги
підтримують в повному обсязі та
просять такі задоволити.

Відповідач у судове засідання не
з»явився, хоча судом був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Однак, відповідачем подана
нотаріально завірена заява, в якій
останній просить проводити розгляд
справи у його відсутність через
довготривале відрядження. Крім того,
надає згоду на виїзд його
неповнолітнього сина ОСОБА_2 за кордон.

Представник служби у справах дітей
Луцької міської ради у судове
засідання не з»явився, однак

надіслав на адресу суду заяву де
просить дану справу розглядати без
їхньої участі. Позовні

вимоги визнають та просять такі
задоволити в повному об»ємі. Проти
заочного рішення не

заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до переконання, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Згідно
зі ст. 60 ЦК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який згідно свідоцтва про розірвання
шлюбу від 29.07.2005р. розірвано.

Від даного шлюбу у них народився син,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки про склад сім»ї і
прописки № 1024 від 21.07.2014р. в квартирі за
місцем проживання ОСОБА_1, що в АДРЕСА_1,
зареєстрований її син ОСОБА_2.

Згідно довідки - розрахунку
заборгованість по аліментах згідно
виконавчого листа № 2-706 виданого 26.01.2005
р. Луцьким м/районним судом про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання сина, така
станом на 01.01.2014р. становить 42 370,96 грн..

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно ст. 7 СК України, дитина має бути
забезпечена можливістю здійснення її
прав, установлених Конституцією
України, Конвенцією про права дитини,
іншими міжнародними договорами
України, згода на обов»язковість яких
надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім»ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцять років, має право на виїзд
за межі України але за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок здійснення громадянами
України на виїзд з України і в»їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв»язання спорів у цій сфері
регулюється Законом України «Про
порядок виїзду з України та в»їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року № 3857-ХІІ.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону
перетинання громадянами України
державного кордону України
здійснюється при пред»явленні одного з
документів, вказаних в ст. 2 Закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в»їзду в
Україну громадян України» та Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затв. постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 року № 57 виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, і без згоди та супроводу другого з
батьків може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Відповідно до п. 2-1 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №57 від
27.01.1995 року встановлено, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюється лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів),
піклувальників (далі - батьки) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними.

Відповідно до п.п. 3 п.2-2 даних Правил
передбачено, що виїзд за межі України,
громадян, які не досягли 16-річного віку,
у супроводі одного з батьків або у
супроводі осіб, які уповноважені одним
з батьків за нотаріально посвідченою
згодою, здійснюється у разі
пред»явлення оригіналів документів
або їх нотаріально посвідчених копій
зокрема, рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Відповідно до п. 18 Правил оформлення
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон проїзного
документу дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, в редакції
затвердженої Постановою КМУ від
24.03.2004р. № 380, оформлення проїздного
документу здійснюється на підставі
згоди батьків, а у разі, коли вони не
перебувають у шлюбі між собою за
наявності заперечень одного з батьків
документ може бути оформлений на
підставі рішення суду.

Як видно з матеріалів справи,
відповідач уже надавав позивачу
дозволи на виїзд сина для постійного
проживання разом з матір»ю в Чеській
Республіці, по вул. Тилова, 167, Планяни,
район Колін, так як з 01.11.2011р. дитина
навчалася в шкільних закладах м. Праги.
Даний факт підтверджується дозволами
на постійне проживання від 27.10.2011р. та
27.09.2012р. виданого Міністерством
внутрішніх справ Чеської Республіки.

Крім того з матеріалів справи
встановлено наступне, зокрема з
довідки КЗ «Луцька загальноосвітня
школа 1-ІІІ ступенів № 15 Луцької
міської ради Волинської області» від
20.01.2011р. № 17/02-07, вбачається, що
навчанням та вихованням малолітнього
ОСОБА_2 цікавляться мати, бабуся ОСОБА_4
та дідусь ОСОБА_5. Батько ОСОБА_3 з
сім»єю не проживає, вихованням сина не
займається, на батьківські збори не
з»являється, харчування сина в
шкільній їдальні не оплачує, навчанням
ОСОБА_4 не цікавиться.

Також згідно довідки Волинської
федерації Таеквон-До (ІТF)
неповнолітній ОСОБА_2 займається в
секції три роки, досяг хороших
результатів. У перший рік відвідувань
секції на тренування ОСОБА_2 постійно
приводила і забирала мама. Останні
півтори роки дідусь ОСОБА_5 або бабуся
ОСОБА_4. Вони ж і оплачували вартість
тренувань, оренди залу. Постійно
цікавляться успіхами внука, його
поведінкою. Батько ОСОБА_2, ОСОБА_3,
жодного разу на тренуваннях не було. Не
цікавився успіхами сина, поведінкою, не
був на змаганнях, жодного разу не
оплачував вартість тренувань.

Відповідно до довідки № ОАМ-52886/МС-2014
від 07.03.2014р. виданої згідно закону №
326/1999, про проживання іноземців на
території Чеської Республіки і про
зміни деяких законів, в редакції
пізніших постанов ОСОБА_2 мав дозвіл на
проживання на території Чеської
Республіки від 27.10.2011р.. Попереднє
проживання з 27.10.2011 - 25.09.2012 АДРЕСА_3.

Також, рішенням директора початкової
школи Прага, 2, Сазавська 5/830, про
переведення учня, ОСОБА_2 є прийнятим до
обов»язкового відвідування даної
школи від 1.11.2011р. і буде учнем 6 класу.

З витягу кадастру нерухомості від
17.07.2014р. видно, що позивач ОСОБА_1 на
праві власності володіє будівлею та
земельною ділянкою по АДРЕСА_2.

Згідно довідки долученої до
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є працівником організації PRO.MED.CS
Praha a.s., що по вул. Телчска, 1, 140 00 Прага 4
від 1.11.2011р. на невизначений термін і її
середня чиста заробітна плата
становить 28.059 корун.

Проаналізувавши вищезазначені
документи представлені позивачем,
чітко вбачається, що така просить
задоволити позов виключно в інтересах
дитини, мотивуючи тим, що вона досить
давно, офіційно проживає (є дозвіл на
проживання) в Чеській Республіці,
офіційно працевлаштована в
організації PRO.MED.CS Praha a.s., має у
власності нерухомість та земельну
ділянку. Крім того, її син, ОСОБА_2 також
з 2011р. офіційно (є дозвіл на проживання
та навчання) проживав в Чеській
Республіці та навчався в Початковій
школі Ворота Мов з поглибленим
вивченням математики. Виїзди дитини за
кордон дадуть йому змогу продовжити
навчання, отримати відповідну освіту,
розширить кругозір, стимулюють
вивченню іноземних мов та підготовкою
до самостійного життя, що позитивно,
різнобічно вплине на загальний
розвиток та виховання дитини. Крім
того, сам відповідач не заперечує, щодо
тимчасового виїзду його сина ОСОБА_2
разом з матір»ю за кордон, що
підтверджується нотаріально завіреною
заявою.

Відповідно до Конвенції про права
дитини, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789 від 27.02.91 р.,
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини. У
відповідності до вимог ст.ст. 7, 155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають
рівні права та обов»язки щодо дитини. У
відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж
кодексу батьки зобов»язані
піклуватися про здоров»я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Здійснення батьками своїх
прав та виконання обов»язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Таким чином Законодавством визначено
права та обов»язки батьків щодо
виховання дитини при цьому
пріоритетним та принциповим
визначеням є інтереси дитини, що вони
повинні бути непорушними в
незалежності від стосунків батьків між
собою.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає,
що отримання дозволу на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини, позивачкою
здійснюється в інтересах дитини та з
метою оздоровлення, відпочинку,
загального розвитку, згода батька на
тимчасовий виїзд дитини за кордон
відсутня, а тому суд вважає, що позов
слід задоволити, надавши дозвіл
позивачці на виготовлення проїзних
документів та дозвіл на виїзд
неповнолітнього сина за межі України,
без згоди батька.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, Конвенція про права дитини,
ратиф. Постановою Верховної Ради
України від 27.02.1991 року, ст.7, 155 СК
України, ст.313 ЦК України, ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
Правилами перетинання державного
кордону громадянами України, затв.
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року № 57, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл, без згоди батька
ОСОБА_3, оформити проїзні документи для
виїзду неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд
неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди та супроводу батька ОСОБА_3,
за межі України до досягнення дитиною
віку 16-ти років.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Н. М. Янів