№ 336/6951/14-ц
провадження № 2/336/2986/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

04 листопада 2014 р.
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Дмитрюк О.В.,

при секретарі
Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору та стягнення
грошової суми, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, в якому вказав,
що 07.05.2014 р. він уклав з відповідачем
договір на виконання робіт. За умовами
договору ОСОБА_2 зобов»язався виконати
наступні роботи: монтаж даху (черепиця),
монтаж стропильної частини будинку,
монтаж водостічної системи, монтаж
сайдінгу по периметру будинку.

За зазначеним договором ОСОБА_2 отримав
51 000 грн.

12.07.2014 р. він уклав з відповідачем ще
один договір на виконання робіт.

За умовами зазначеного договору,
виконавець зобов»язався виконати
наступні роботи: утеплення будинку
об»ємом 150 кв.м., фарбування стін
будинку об»ємом 150 кв.м.

За вказаним договором ОСОБА_2 отримано
19530 грн.

Таким чином, за двома договорами ним
передано відповідачу 70530 грн.

Але на цей час відповідач не виконав
взяті на себе зобов»язання. Не надано
будівельних матеріалів для виконання
робіт за договором, не виконується
жодних дій з демонтажу та підготовки
для виконання ремонтних робіт будинку.
Отримані грошові кошти відповідач
відмовляється повернути.

Оскільки жодна умова договору з боку
ОСОБА_2 не виконана, такий договір має
бути розірваним.

За позовом, ОСОБА_1, посилаючись на
ст.ст.23, 638, 639, 651-654, 907, 1167 ЦК України,
просить розірвати договори на
виконання робіт від 07.05.2014 р. та від
12.07.2014 р., укладені між ним та ОСОБА_2,
стягнути з відповідача на його користь
грошові кошти в сумі 70530 грн. та
моральну шкоду в сумі 4500 грн., яка
завдана йому бездіяльністю
відповідача.

Позивач подав до суду заяву про розгляд
справи без його участі, позов
підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду не повідомив, заперечень не
надав. У відповідності до ст.224 ЦПК
України, суд ухвалив постановити
заочне рішення на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи
до уваги позицію позивача, суд вважає,
що заявлений позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.05.2014 року між
ОСОБА_1 та приватним підприємцем
ОСОБА_2, укладено договір на виконання
робіт (а.с.8).

За умовами даного договору ОСОБА_1
доручив , а ОСОБА_2 зобов'язався
виконати роботи по монтажу даху
(черепиця), монтажу стропильної частини
будинку, монтажу водостічної системи,
монтажу сайдінгу по периметру будинку.

Сторони визначили суму договору в
розмірі 51000 грн. На підтвердження
виконання договору позивачем було
підписано договір та передано грошові
кошти, договір завірено підписом ПП
ОСОБА_2

Крім того, 12.07.2014 р. позивач уклав з
відповідачем ще один договір на
виконання робіт (а.с.9).

За умовами зазначеного договору,
виконавець зобов»язався виконати
роботи з утеплення будинку об»ємом 150
кв.м. та фарбування стін будинку
об»ємом 150 кв.м.

За вказаним договором ОСОБА_2 отримано
19530 грн., про що свідчить його підпис в
договорі.

Позивач стверджує, що відповідач не
приступив до виконання взятого на себе
зобов»язання.

Таким чином, на переконання суду,
сторонами у відповідності до ст.837, 865 ЦК
України, укладено договір побутового
підряду, за яким підрядник, який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
побутового підряду є публічним
договором. До відносин за договором
побутового підряду, не врегульованих
цим Кодексом, застосовується
законодавство про захист прав
споживачів.

Статтею 872 ЦК України передбачено, що
якщо підрядником були допущені істотні
відступи від умов договору побутового
підряду або інші істотні недоліки в
роботі, виконаній із матеріалу
замовника, він має право вимагати на
своїм вибором: 1) виготовлення іншої
речі з однорідного матеріалу такої
самої якості; 2) розірвання договору та
відшкодування збитків.

Згідно ч.2 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», якщо під час
виконання робіт стане очевидним, що їх
не буде виконано з вини виконавця
згідно з умовами договору, споживач має
право призначити виконавцю
відповідний строк для усунення
недоліків, а в разі невиконання цієї
вимоги у визначений строк - розірвати
договір і вимагати відшкодування
збитків або доручити виправлення
недоліків третій особі за рахунок
виконавця.

Аналізуючи у сукупності надані
позивачем докази, наявні в матеріалах
справи, суд приходить до висновку, що
позов в частині розірвання договорів
та повернення грошових коштів є
законними та обґрунтованими.

Розглядаючи позовні вимоги в
частині стягнення моральної шкоди, суд
виходив з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відповідно до закону.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.2 Постанови від 31.03.1995 р. №4
«Про судову практику в спорах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» спори про відшкодування
заподіяної фізичної особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема: коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень;
у випадках коли встановлена
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди; при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію
Закону України «Про захист прав
споживачів» чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Стаття 872 ЦК України, яка регулює права
замовника у разі істотного порушення
підрядником договору побутового
підряду не передбачає права на
стягнення моральної шкоди.

Правовідносини, що виникли між
сторонами в даній справі, є
договірними, тому відшкодування
моральної шкоди у випадку їх порушення
законом не передбачено.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що вимоги про стягнення
моральної шкоди не ґрунтуються на
положеннях діючого законодавства, а
тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача судовий збір у
сумі 705,30 грн.

Керуючись ст.3, 10, 11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 224
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору та стягнення грошової суми -
задовольнити частково.

Розірвати договір на виконання робіт
від 07.05.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Розірвати договір на виконання робіт
від 12.07.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти, сплачені за договорами
на виконання робіт від 07.05.2014 р. та від
12.07.2014 р., в сумі 70530 гривень.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 705,30 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.Дмитрюк