Справа № 573/2166/14-ц
Номер провадження 2/573/538/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

06 листопада 2014 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Краснянської Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Білопіллі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
- про виселення з будинку,-

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
житлового будинку, розташованого за
адресою : АДРЕСА_1, без надання йому
іншого житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :

Повний текст рішення буде виготовлено
07 листопада 2014 року. Справа № 573/2166/14-ц

Номер провадження 2/573/538/14

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

06 листопада 2014 року м.
БілопілляБілопільський районний суд
Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Краснянської Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Білопіллі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,-
про виселення з будинку,-

В С ТА Н О В И В:

17 жовтня 2014 року року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2,- про виселення з будинку.

В своїй заяві позивачка вказує, що
вона є власником ? частки будинку з
надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1, про що
додала копію свідоцтва про право на
спадщину.

У листопаді 2013 року вона надала
дозвіл ОСОБА_3 проживати у її будинку
з малолітньою донькою віком п'ять
місяців без реєстрації, щоб будинок
був доглянутий. На час договору
оренди житлового будинку ОСОБА_3
проживала у незареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_2, який є батьком малолітньої
доньки, але ОСОБА_3 є одинокою матір'ю.

В червні 2014 року ОСОБА_3 повідомила
позивачці, що вона в будинку, який є
власністю позивачки, не проживає
разом з малолітньою донькою, так як
ОСОБА_2 почав зловживати спиртними
напоями та вчиняти сварки та бійки, а
тому вона вимушена була покинути
будинок позивачки.

Позивачка зазначає, що відповідач
ОСОБА_2 з лютого 2014 року знаходиться
на обліку у Білопільському РВ УМВС
України в Сумській області як особа,
яка вчиняла насильство в сім'ї. У лютому
та квітні 2014 року ОСОБА_2
притягувався до адміністративної
відповідальності за насильство у
сім'ї, про що позивачка приєднала
копії постанов Білопільського
районного суду.

Позивачка пропонувала відповідачу
виселитися з її будинку в
добровільному порядку, але він
відмовився та без дозволу позивачки
зняв з сараю шифер, зловживає
спиртними напоями разом з незнайомими
чоловіками у її будинку, проживає без
реєстрації у її будинку та заявив їй,
що він є власником будинку на тій
підставі, що переслав їй за будинок
4000грн.

Але зазначені гроші належали ОСОБА_3
і були сплачені за оренду житлового
приміщення.

Договору купівлі-продажу належного
їй будинку вона з відповідачем
ОСОБА_2 не укладала.

Посилаючись на вищезазначене
позивачка просить суд ухвалити
рішення, яким виселити відповідача
ОСОБА_2 із її будинку, що
розташований за адресою : АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення.

В судовому засіданні представник
позивачки за дорученням ОСОБА_3
повністю підтримала позовні вимоги і
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом є
власником спадщини, яка складається
з ? частини житлового будинку з
прибудовами та господарчими будівлями
і спорудами під АДРЕСА_1(а.с.6)

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
надала дозвіл ОСОБА_3 проживати у її
будинку з малолітньою донькою віком
п'ять місяців без реєстрації, щоб
будинок був доглянутий. Зазначену
обставину у судовому засіданні
підтвердила ОСОБА_3 А також пояснила,
що 4000грн. бралися в борг у мешканця
м.Ворожба Танасюка як орендна плата за
користування будинком, які відповідач
переслав позивачці, але віддавала
борг Танасюку та його дружині Тетяні
вона, ОСОБА_3, із першої суми допомоги
на дитину. Знімала гроші в банку в
м.Суми по 2000грн. під паспорт, а
Танасюку повернула суму 4180грн.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не
заперечував проти того, що гроші у
сумі 4180грн, які належали ОСОБА_3, саме
ОСОБА_3 повернула Танасюку, а не він.

На час договору оренди житлового
будинку ОСОБА_3 проживала у
незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2,
який є батьком малолітньої доньки,
але ОСОБА_3 здійснила запис в
свідоцтві про народження дитини про
батька дитини на підставі ст. 135 СК
України.

Дозволу на проживання
відповідача ОСОБА_2 в будинку за
адресою : АДРЕСА_1, позивачка ОСОБА_1 не
надавала. Договору оренди не укладала.

На період проживання у
орендованому ОСОБА_3 будинку за
адресою : АДРЕСА_1, на відповідача,
ОСОБА_2, було складено два протоколи
за ст. ст. 173-2 ч.1 та 173-2 ч.2 КУпАП та
піддано штрафу по кожному з
правопорушень на суму 85 грн., за те, що
ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, вчиняв
сімейні сварки із своєю
співмешканкою ОСОБА_3, в ході яких
висловлювався на її адресу
нецензурною лайкою, чим завдав шкоди
психічному здоров'ю ОСОБА_3 Місце
скоєння правопорушень-АДРЕСА_1.(а.с.7,8).

Згідно довідки Білопільського РВ
УМВС України в Сумській області від
14.10.2014 року № 8833, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканець АДРЕСА_2, відповідно до
Закону України від 15.11.2002 року № 2789-111
«Про попередження насильства у
сім'ї», перебуває на обліку
Білопільського РВ УМВС з 01.02.2014 року
як «сімейний насильник». ( а.с.9).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування
жилим приміщенням інакше як з
підстав і в порядку, передбачених
законом.

Згідно з ч.ч. 1 і 4 ст. 156 цього
Кодексу члени сім'ї власника жилого
будинку, які проживають разом з ним у
будинку, що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку, якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку
належать особи, зазначені в частині
другій ст.64 ЖК України /зокрема
дружина/. Припинення сімейних
відносин з власником будинку не
позбавляє їх права користуватися
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку і колишнеім членом його сім'ї
про безоплатне користування жилим
приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Статтею 157 названого Кодексу
встановлено, що членів сім'ї власника
жилого будинку може бути виселено у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення у випадках,
передбачених частиною першою статті
116. Остання з названих норм передбачає
виселення осіб в разі руйнування чи
псування жилого приміщення, або
використання його не за цільовим
призначенням, або системетичного
порушення правил співжиття, що робить
неможливим для інших проживання із
ними в одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними.

Статтею 57 ЦПК України передбачено,
що доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів і висновків експертів.

В житловому будинку за адресою :
АДРЕСА_1, мешкає відповідач, який
зареєстрований за іншою адресою :
АДРЕСА_2. (а.с.15).

Житловим законодавством України
передбачено право наймача жилого
приміщення та членів його сім'ї, які
проживають разом з ним, за взаємною
згодою дозволити іншим особам
тимчасове проживання в жилому
приміщенні.

Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України
за договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату. Договір найму житла
укладається у письмовій формі.
Аналогічні вимоги щодо договору
найму житлового приміщення в
будинках (квартирі), що належать
громадянинові, передбачено і ст. 158 ЖК
Української РСР.

Відповідно до ст.818 ЦК України
наймач та особи, які постійно
проживають разом з ним, за їхньою
взаємною згодою та з попереднім
повідомленням наймодавця можуть
дозволити тимчасове проживання у
помешканні іншої особи (осіб) без
стягнення плати за користування
житлом (тимчасових мешканців).
Тимчасові мешканці не мають
самостійного права користуватися
житлом. Тимчасові мешканці повинні
звільнити житло після спливу
погодженого з ними строку проживання
або не пізніше семи днів від дня
пред'явлення до них наймачем або
наймодавцем вимоги про звільнення
помешкання.

Згідно ч.3 ст.825 ЦК України договір
найму може бути розірваний на вимогу
наймодавця у разі необхідності
використання житла для проживання
самого наймодавця та членів його
сім'ї.

Згідно зі ст.98 ЖК України
тимчасові жильці на вимогу наймача
або членів сім'ї, які проживають
разом з ним, зобов'язані негайно
звільнити приміщення, а в разі
відмовлення- підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Аналогічні вимоги містить ст. 819
ЦК України.

Правовий статус тимчасових
мешканців відрізняється тим, що
тимчасові мешканці не мають
самостійного права користування
житлом і зобов'язані звільнити житло
в добровільному порядку. У разі
відмови вони підлягають виселенню у
судовому порядку без надання іншого
житла.

На даний час між позивачкою та
відповідачем склалися особисті
неприязнені стосунки у зв'язку з тим,
що відповідач не поважно відноситься
до позивачки, без її дозволу вселився у
її будинок, перебуває на обліку
Білопільського РВ УМВС з 01.02.2014 року
як «сімейний насильник». ( а.с.9).

Згідно до ст. 64 Житлового Кодексу
України: до членів сім'ї наймача
належить дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може
бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем
і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.150 Житлового Кодексу
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок,
квартиру, користуються ними для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Але відповідач ОСОБА_2 перешкоджає
позивачці здійснювати передбачені
ст.150 ЖК України права. Відповідач
перешкоджає позивачці користуватися
її правами власника згідно до ст. 383 ЦК
України для використання помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї родини, у зв'язку з чим
на думку суду підлягає виселенню без
надання йому іншого житлового
приміщення.

Конституція України у ст.47
гарантує кожному право на житло та
встановила, що ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше
як на підставі закону за рішенням
суду.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

На даний час позивачка є єдиним
власником ? частки житлового будинку
з прибудовами та господарчими
будівлями і спорудами під АДРЕСА_1. А
відповідач ОСОБА_2 перешкоджає
позивачці користуватися житловим
приміщенням житлового будинку.
Відповідач не належить до членів
сім'ї позивачки, вони не ведуть з ним
спільне господарство.

Тому порушене право позивачки-
право на житло, підлягає захисту.
Відповідач ОСОБА_2 підлягає виселенню
з житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, без надання йому
іншого житлового приміщення.

На підставі викладеного,
керуючись ,ст.ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60, 209, 213, 215
ЦПК України,ст. ст. 15,16,383,818 Цивільного
Кодексу України, ст.ст. 64,98,150 ЖК
України,, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового
будинку, розташованого за адресою :
АДРЕСА_1, без надання йому іншого
житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :