У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах
ОСОБА_2, на рішення Апеляційного суду
Харківської області від 03 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2
звернулись до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що з 1975 по 1979
рік ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_5 у
зареєстрованому шлюбі, після
розірвання якого через зловживання
ОСОБА_5 спиртними напоями, підтримувала
з ним добрі стосунки, надавала йому,
його бабусі, матері та вітчиму медичну
допомогу та допомогу по господарству,
за свої кошти купувала йому одяг, меблі,
продукти харчування, допомагала у
овочевих заготовках на зиму.

ОСОБА_5 поздоровляв їх зі святами, днями
народження, приїздив у гості, віддав
ОСОБА_1 на зберігання документи на
будинок, гроші, отримані у спадок від
дядька, які забирав частками по мірі
необхідності.

Крім того, ОСОБА_5 дуже любив ОСОБА_2-
сина ОСОБА_1 від першого шлюбу, купував
йому іграшки та доглядав за ним, а по
досягненню повноліття, за власним
бажанням зробив на його користь
заповіт.

ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_5 у ремонті
будинку, догляді за домоволодінням.

ОСОБА_1 піклувалась про стан здоров'я
ОСОБА_5, наполягала на проходженні
курсів лікування, організовувала
надання медичної допомоги на дому,
вирішила питання про обслуговування
ОСОБА_5 службою соцзабезпечення,
наймала жінку для прибирання будинку,
щорічно допомагала оформляти
документи на МСЕК.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його
смерті з'ясувалось, що він змінив
заповіт і уклав його на користь ОСОБА_3

Вважали, що оскільки ОСОБА_5 був дуже
хворою людиною, з жовтня 2010 року був
інвалідом 1-ї групи, страждав хворобою
психолого-психіатричної дії на
організм, тому під час укладання
заповіту 29 квітня 2010 року не
усвідомлював значення своїх дій і не
міг керувати ними, чим скористався
ОСОБА_3 та його оточення.

З урахуванням наведеного, просили суд
визнати недійсним заповіт від 29 квітня
2010 року, укладений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3
і стягнути з відповідача судові
витрати.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 08 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено. Позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено. Заповіт від імені
ОСОБА_5, складений 29 квітня 2010 року і
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 реєстровий № 874,
зареєстрований у Спадковому реєстрі
під № 49262002 визнано недійсним. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду
Харківської області від 03 вересня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позову з
інших підстав. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судового
рішення апеляційного суду із передачею
справи на новий розгляд, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування рішення апеляційного суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно з актом посмертної комісійної
судово-медичної експертизи №
152-КЕ/2013/пп, наявність у ОСОБА_5
психічних розладів, які супроводжували
тотальну деменцію і були викликані за
рахунок тривалого прогресування
(протягом 5 років) дисциркуляторної
енцефалопатії 111ступеню, вказує на те,
що він не міг усвідомлювати реальний
зміст своїх дій та у повній мірі
свідомо керувати ними і передбачати
наслідки своїх дій під час складання
заповіту 29 квітня 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що у матеріалах справи відсутні дані
про наявність у ОСОБА_5 таких психічних
розладів, обумовлених соматичними
захворюваннями, які б могли стати
причиною зміни його психічного стану і
вплинути на його волевиявлення.
Проведена у справі посмертна
судово-медична експертиза не дійшла
висновку про абсолютну неспроможність
померлого в момент складання заповіту
розуміти значення своїх дій та
керувати ними, а лише вказала, що ОСОБА_5
не міг усвідомлювати реальний зміст
своїх дій та у повній мірі свідомо
керувати ними і передбачати наслідки
своїх дій під час складання заповіту 29
квітня 2010 року.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки апеляційним судом не було
допущено неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Апеляційного суду Харківської
області від 03 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова