Провадження №4-с/761/173/2014
У Х В А Л А

іменем України

26 вересня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Мальцева
Д.О.при секретарі Жигня І.В.розглянувши
матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м.
Києва про відкриття виконавчого
провадження від 24.06.2014р, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою, в
якій просив визнати дії неправомірними
та скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції від
24.06.2014р. про відкриття виконавчого
провадження.

В судове засідання на виклик суду
заявник неодноразово не з'явився.
Просив відкласти проведення судового
засідання.

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві у судове засідання не
з'явився, через канцелярію суду надав
копію виконавчого провадження та
просив скаргу розглянути за його
відсутність

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» у судове засідання не з'явився,
через канцелярію суду надав письмові
заперечення. Заперечення обґрунтовані
тим, що майно на яке звернуто стягнення
за рішенням суду має ознаки фактичного
використання в якості офісного
приміщення.

Враховуючи, що в матеріалах справи
містяться достатні дані про належне
повідомлення скаржника про дату час та
місце проведення судового засідання, а
останній неодноразово не з'явився до
суду, беручи до уваги строки розгляду
зазначеної категорії справ
встановлених ст. 386ЦПК України, а також
достатність матеріалів для розгляду
скарги по суті та прийняття законного
та обґрунтованого рішення, суд вважає
за можливе розглянути дану скаргу за
відсутність скаржника та зацікавлених
осіб.

Дослідивши матеріали справи, копії
матеріалів виконавчого провадження,
суд вважає, що у задоволенні скарги
слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції м. Києва від 24.06.2014р. відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2610/5980/2012
виданий 17.04.2014р. Шевченківським
районним судом м. Києва про виселення
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку визначає Закон України "Про
виконавче провадження", ст. 17 якого
визначено, що примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема на підставі виконавчих листів,
виданих судом.

Згідно ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження визначені ст.
26 Закону України "Про виконавче
провадження".

Звертаючись до суду як на підставу для
задоволення скарги, скаржник помилково
посилається на положення Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який встановлює тимчасове
обмеження щодо примусового звернення
стягнення на майно яке перебуває під
заставою або під іпотекою, оскільки як
вбачається з оскаржуваної постанови,
виконавче провадження відкрито з
приводу примусового виконання
виконавчого листа про виселення
скаржника.

Крім цього, судом не встановлено
порушень у діях державного виконавця
при відкритті виконавчого провадження
внаслідок яких такі дії необхідно
визнати неправомірними.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва діяв
відповідно до вимог ст.25 Закону України
"Про виконавче провадження", а тому
скарга є необґрунтованою та такою що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», ст.ст.383-387 ЦПК України,
суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ м. Києва про
відкриття виконавчого провадження від
24.06.2014р. залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня її проголошення.

СУДДЯ