Справа № 481/798/14-ц
Провадж.№ 2/481/417/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р. Новобузький
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участю: секретаря - Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
згідно з яким просила визнати за нею
право власності на земельну ділянку
площею 0,1 га для обслуговування
житлового будинку та на земельну
ділянку площею 0,1145 га для ведення
особистого підсобного господарства, що
розташовані по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка вказала, що вона одержала в
дарунок від відповідача ОСОБА_2, згідно
договору дарування укладеного між ними
05.04.2007 року, житловий будинок АДРЕСА_1.
Однак, будучи власницею вказаного
будинку, вона не має можливості
відчужити його, оскільки земельна
ділянка на якій розташований
зазначений будинок та земельна ділянка
для городництва, що розташована біля
цього будинку, перебувають у власності
іншої особи, - відповідача по справі
ОСОБА_2, а тому посилаючись на приписи
ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України,
просила визнати за нею право власності
на вказані земельні ділянки.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не
з'явилася, надала суду письмову заяву
про можливість розгляду справи без її
участі, заявлені вимоги підтримала
повністю і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
на виклик суду не з'явився, проте
направив на адресу суду письмову заяву
про можливість розгляду справи за його
відсутності, на спірні земельні
ділянки не претендує, а тому не
заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши письмові докази, суд
приходить такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування житлового будинку,
укладеного між дарувальником ОСОБА_2 та
обдарованою ОСОБА_1, що посвідчений
приватним нотаріусом Новобузького
районного нотаріального округу ОСОБА_4
05 квітня 2007 року за р./№ 839 та
зареєстрованого в Новобузькій філії
БТІ 28.09.2009 року за р./№ 18144200, позивачка
ОСОБА_1 являється власником житлового
будинку АДРЕСА_1.

Однак, предметом вказаного договору
слугував лише будинок, питання про
передачу (дарування) у власність
земельної ділянки, на якій
розташований цей будинок (для
обслуговування житлового будинку) та
присадибної земельної ділянки (для
особистого підсобного господарства)
при укладанні цього договору не
вирішувалося.

Вищезазначене домоволодіння
розташоване на земельній ділянці,
площею 0,1 га, з цільовим призначенням
для обслуговування вказаного
житлового будинку, а поруч з цим
будинком розташована присадибна
земельна ділянка площею 0,1145 га - для
ведення особистого підсобного
господарства.

Зазначені земельні ділянки
приватизовані попереднім власником
домоволодіння - ОСОБА_2, та значаться за
ним відповідно до державних актів на
право приватної власності на землю,
серії ІІІ-МК № 046278 та серії ІІІ-МК №
046279, виданих 16.12.1995 року Новобузькою
міською радою Миколаївської області на
підставі рішення виконкому цієї ради
від 23.05.1995 року за № 181 та
зареєстрованих в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за р./№ 1795 та
відповідно - за р./№1796.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Відповідні приписи містяться також і у
ч. 1 ст. 377 ЦК України.

З огляду на викладене, зважаючи на те,
що у зв'язку з відчуженням (даруванням)
відповідачем ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1
вищезазначеного житлового будинку,
останній також фактично відчужено
земельну ділянку на якій розміщений
цей будинок з цільовим призначенням
для обслуговування житлового будинку,
а тому суб'єктивне право громадянина
ОСОБА_2, який володів цією земельною
ділянкою на праві власності, в силу
вимог п. «в» ст. 140 та п. «е» ст. 141 ЗК
України вважається припиненим.

Таким чином, дослідженні при судовому
розгляді справи обставини, свідчать
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 в частині
визнання за нею права власності на
земельну ділянку площею 0,1 га для
обслуговування житлового будинку,
розташованої по АДРЕСА_2.

Разом з цим, позовні вимоги позивача в
частині визнання за нею права
власності на земельну ділянку площею
0,1145 га для ведення особистого
підсобного господарства задоволенню
не підлягають з огляду на наступне.

Положення ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК
України не передбачають права особи на
перехід до неї права власності на
земельну ділянку, призначену для
ведення особистого підсобного
господарства, у разі набуття права
власності на жилий будинок. Таке право
стосується лише земельних ділянок, на
яких розташований жилий будинок і
цільове призначення яких
обслуговування жилих будинків і
господарських споруд.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача належить стягнути судові
витрати (судовий збір) пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог,
тобто у сумі 423 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на земельні
ділянки, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,1 га для
обслуговування житлового будинку, що
розташована по АДРЕСА_1.

В останній частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судові
витрати, понесені позивачем у зв'язку з
розглядом справи, в сумі 423 грн. 70 коп.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Новобузький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2,
які не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу у вказаний строк з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко