Справа № 751/4572/14 Провадження №
22-ц/795/2109/2014 Головуючий у I інстанції
-Косач І. А. Доповідач - Горобець Т.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В. ,

суддів Бечка Є.М. ,
Шевченка В.М.

при секретарі -
Мартиновій А.В.

за участі представника позивача
ОСОБА_1- адвоката ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3 та її представника адвоката
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 17 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя,
набутого за час шлюбу ,

В С Т А Н О В И В :

У апеляційній скарзі на вказане
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна задоволено частково - визнано
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, а у решті позовних вимог
відмовлено, ОСОБА_3 просить рішення
змінити, визнавши за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину спірної
квартири, в іншій частині рішення не
оскаржується.

Доводами апеляційної скарги є
посилання на неповне з"ясування судом
обставин справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Відповідач зазначає, що вона визнає
право позивача на частку у квартирі,
оскільки вона придбана у шлюбі, проте,
на думку апелянта, розмір частки
підлягав зменшенню з тих підстав, що не
весь свій дохід ОСОБА_1 витрачав на
сім"ю, а вона змушена була
забезпечувати дітей, погашати кредити,
крім того, в цей період тяжко захворіла
і змушена була боротись за своє життя.

Крім того, ОСОБА_3 вказує, що спірна
квартира була передана в іпотеку, а
кредит вона погашала сама, одночасно
допомагала сплачувати кредити
позивача. На даний час кредит від 22.08.2006
року, кошти від якого сплачені за
спірну квартиру, погашено, проте
залишились зобов"язання по інших
договорах.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_1 зазначає, що перебуваючи у шлюбі
з відповідачкою, він займався
підприємницькою діяльністю, мав
прибуток і витрачав його в інтересах
сім"ї. Рішення суду відповідає вимогам
закону, яким регулюються спірні
правовідносини і ґрунтується на
наявних у справі доказах, тому просить
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

У судовому засіданні апелянт та її
представник скаргу підтримали,
пославшись на обставини, викладені її
доводах, та, посилаючись на додатково
приєднані до скарги та надані у
судовому засіданні документи по
кредитних зобов"язаннях відповідачки
за період 2006- 2007 року, які вважають
такими, що свідчать про оплату вартості
квартири особисто ОСОБА_3

Представник позивача апеляційну
скаргу просив відхилити, як
безпідставну та необґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у розгляді
справи у апеляційному суді, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, письмових
заперечень, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про визнання за
ОСОБА_1 права власності на1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції
виходив з встановлених обставин про те,
що квартира придбана сторонами у шлюбі
і є їх спільною сумісною власністю, та з
положень ч.1 ст. 70 СК України,
відповідно до якої, у разі поділу майна,
що є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором. Також суд послався
на те, що докази придбання квартири
відповідачкою за кредитні кошти, у
матеріалах справи відсутні. Щодо
позиції відповідачки, яка вважає, що
ОСОБА_1 має право лише на 1/4 частину
спірної квартири, суд дійшов висновку,
що підстави для зменшення частки
позивача та збільшенні частки ОСОБА_3,
відсутні, так як обставин, які можуть
бути підставою для відступу від
рівності часток при поділі майна
подружжя, відповідачкою не наведено і
судом не встановлено.

З таким висновком повністю
погоджується колегія суддів
апеляційного суду, оскільки він
ґрунтується на нормах права, яким
регулюються спірні правовідносини та
відповідає матеріалам справи.

По справі встановлено і не
оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 17.07.2006 року до 29.01.2014 року. Мають
двох спільних дітей, сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 22.08.2006 року
відповідно до договору купівлі-продажу
придбали у власність трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку зареєстроване на ОСОБА_3 Після
розлучення все спільне майно поділено
без спору, проте, між сторонами виник
спір щодо поділу квартири АДРЕСА_1,
оскільки відповідачка не погоджується
з тим, що ОСОБА_1 має право на 1/2 частину
спірної квартири.

Відповідно до п.1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності. Відповідно до
п.2 ст.65 СК України, при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70
СК України у разі поділу майна, що є
об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором. При вирішенні спору
про поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема, якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім"ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім"ї.

Оскільки, посилання апелянта на те, що
позивач свої кошти витрачав не на сім"ю,
не знайшли свого підтвердження
належними та допустимими доказами,
наявними у справі, суд обґрунтовано
відхилив доводи ОСОБА_3 про наявність
підстав для відступлення від рівності
часток .

Крім того, враховуючи, що крім пояснень
та заперечень на позов, сама ОСОБА_3
позовні вимоги про збільшення її
частки у спільному майні не заявляла, а
вимоги позивача та рішення суду
грунтуються на положеннях ст. 60 СК
України, якою закріплено презумпція
права рівності часток подружжя,
набутого за час шлюбу, доводи
апеляційної скарги не спростовують
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 17 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:Судді: