Справа № 444/1825/13
Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4917/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю: сторін по справі та адвоката
ОСОБА_2 на стороні відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 05 листопада 2013
року та додаткове рішення від 08 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Замочківської
сільської ради, ОСОБА_3, третя особа КП
ЛОР «Червоноградське БТІ» про
скасування свідоцтва про право
власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Жовківського
районного суду Львівської області від
05 листопада 2013 року та додатковим
рішенням від 08 травня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Замочківської
сільської ради, ОСОБА_3, третя особа КП
ЛОР «Червоноградське БТІ» про
скасування свідоцтва про право
власності відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає рішення незаконним та
необґрунтованим. Суд розглянув справу
у відсутності представника сільської
ради, та проігнорував рішення №5
прийняте 17 сесією шостого скликання
про скасування рішення виконкому №3
від 25.02.2010 року та клопотання про
скасування даного рішення в судовому
порядку. Вважає помилковим висновок
суду, що відповідач мав право на
приватизацію майна, оскільки працював
у Замочківському ФАПі тимчасово. Крім
цього, судом не дано оцінки та не
враховано спільного наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства освіти
і науки, МОЗ і Міністерства культури та
туризму України №341/651/619/789 «Про
затвердження порядку забезпечення
працівників бюджетних установ
безплатним користуванням житлом з
опаленням і освітленням», де вказано
вичерпний перелік медичних
працівників, які забезпечуються
безплатним житлом , у п.1.4 якого вказано,
що гарантії не поширюються на членів
сімей осіб визначених цим переліком.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд
надав оцінку лише доказам відповідача
та не дочекався відповіді на запит суду
з Червоноградського БТІ, щодо
законності приватизації спірних
приміщень. В уточненнях до апеляційної
скарги зазначає, що відповідно вимог
ЗУ «Про місцеве самоврядування» до
повноважень сільської ради входить
зокрема підготовка і внесення на
розгляд ради пропозицій щодо порядку
та умов відчуження комунального майна.
У зв'язку з цим питання доцільності
надання частині площі Замочківського
ФАПу статусу житлової, доцільності
порядку та умов відчуження її як
комунального майна, мали б
вирішуватися лише після отримання
висновків спеціалізованих установ на
предмет відповідності
архітектурно-будівельним нормам ,
вирішення питань чи не перешкоджає
таке виділення площі прямому
призначенню ФАПУ відповідно до
Положення про
фельдшерсько-акушерський пункт, що не
було здійснено виконкомом сільської
ради при прийнятті оскаржуваних
рішень. Зазначає, що суд першої
інстанції не звернув увагу на ці
порушення при ухваленні рішень та не
застосував закон, який регулює дані
правовідносини. Щодо строку позовної
давності, стверджує, що про своє
порушене право їй стало відомо після
отримання правовстановлюючих
документів на будинок, з яких стало
відомо, що співвласником будинку є
також ОСОБА_3 Суд не врахував позицію
виконкому Замочківської сільської
ради про визнання позову. Просить
рішення скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову повністю.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_4
на підтримання доводів апеляційної
скарги, заперечення з приводу
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3
та його адвоката ОСОБА_2, думку голови
Замочівської сільської Ради Щигель
М.В., вивчивши матеріали цивільної
справи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, а
саме фельдшерсько-акушерський пункт
АДРЕСА_1, виданого Червоноградським
МБТІ 29.02.2008 року таке зареєстровано на
підставі рішення виконкому
Замочівської сільської ради від 15.01.2008
року за територіальною громадою
Замочівської сільської ради. ( а.с.22-24).

Рішенням №4 від 27.12.2007 року
Замочівської сільської ради частину
нежитлової будівлі площею 57,4 кв.м. в
АДРЕСА_1 переведено у житловий фонд
територіальної громади с. Замочок (
а.с.26).

Відповідно до рішення виконкому
Замочівської сільської ради №5 від
30.01.2009 року дозволено реєстрацію
(прописку) подружжю працівникам ФАПу
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які орендують житлову
частину ФАПу за договором оренди від
19.11.2008 року.( а.с.6).

Рішенням №3 від 25.02.2010 року виконком
Замочівської сільської ради в порядку
приватизації та у відповідності до
Закону України від 19.06.1992 року «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передав у приватну власність
38/100 частини будинку площею 57,4 кв.м. в
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зобов»язав
Червоноградське МБТІ зареєструвати на
їх ім»я зазначену частину будівлі.(
а.с.7).

У відповідності до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 01.06.2010
року, виданого Червоноградським МБТІ
право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
житлову частину
фельдшерсько-акушерського пункту в
АДРЕСА_1 зареєстровано
Червоноградським МБТІ як спільна
часткова власність по 19/100 частин
кожного, що стверджено свідоцтвом про
право власності на нерухоме майно від
01.06.2010 року. Рішення про реєстрацію
прийнято 23.07.2010 року, що
підтверджується витягом про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно №26805710, виданим Червоноградським
МБТІ. (а.с.8-9).

Відмовляючи у задоволенні позову про
скасування вищеназваних рішень, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
порушень Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» при передачі у приватну спільну
часткову власність житлової частини
будівлі фельдшерсько - акушерського
пункту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не допущено із
сторони Замочівської сільської ради.
Права ОСОБА_4 та ОСОБА_3 порушені не були
з чим погодилася в судовому засіданні
позивачка ОСОБА_4 та на що наголосила
відповідач голова Замочівської
сільської Ради Щигель М. В. Доводи
апелянта про те, що ОСОБА_3 не
відноситься до категорії медичних
працівників, а відтак передача житла у
приватну власність порушує Порядок
забезпечення працівників бюджетних
установ (закладів) безплатним
користуванням житлом з опаленням і
освітленням відповідно до пункту «ї»
частини першої статті 77 Основ
законодавства України про охорону
здоров»я, частини четвертої статті 29
Основ законодавства України про
культуру, абзацу першого частини
четвертої статті 57 Закону України «Про
освіту» . З такими доводами апелянта
погодитися не можна, оскільки передача
житла у приватну власність бувшому
подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулася
відповідно до Закону України від 19
червня 1992 року «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Згідно статті 1 Закону приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків) , кімнат у
квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів, та
належних до них господарських споруд і
приміщень ( підвалів, сараїв і т. ін. )
державного житлового фонду на користь
громадян України.

Статтею 47 Конституції України кожному
громадянинові гарантоване право на
житло. Держава створює умови, за яких
кожний громадянин матиме змогу
побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.

Розірвавши шлюб із відповідачем по
справі ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_4 має
намір способом розприватизації житла
позбавити відповідача житла, знявши
його з реєстрації та виселити без
надання іншого житла, що є порушенням
прав та законних інтересів, права на
житло відповідача ОСОБА_3 Окрім цього,
згідно пояснень відповідача по справі
голови Замочківської сільської Ради
Щигель М.В. сільська рада не має
можливості забезпечити іншим житлом
відповідача. Спірному житловому
приміщенню статусу службового не
надавалося, відтак приватизація
відбулася у відповідності до вимог
діючого законодавства.

Посилання позивачки у апеляційній
скарзі на необхідність розширення
ФАПу, не підтверджується будь - якими
іншими доказами та не входить у
компетенцію самої позивачки ОСОБА_4,
яка перебуває у трудових відносинах із
Жовківською ЦРЛ, обслуговує с. Замочок
як фельдшер-акушер. Із зазначеного вище
слідує, що підстав визнавати
незаконним додаткове рішення
Жовківського районного суду від 08
травня 2014 року немає.

Згідно ст. 308 ч.2 ЦПК України не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення
суду відповідає вимогам матеріального
та процесуального права, підстав для
його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х и л и т
и .

Рішення Жовківського районного суду
від 05 листопада 2013 року та додаткове
рішення Жовківського районного суду
від 08 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин