АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду
міста Києва від 04 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Головне управління
юстиції у місті Києві, Безуглівська
сільська рада Згурівського району
Київської області, секретар
Безуглівської сільської ради
Згурівського району Київської області
Горб Світлана Іванівна про визнання
заповіту недійсним, визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання права
власності на 2/3 частини квартири, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року позивачка звернулася
із позовом, уточнивши який зазначила,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_5,
після його смерті відкрилась спадщина
на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та
вкладів в установах «Ощадбанку».

Після смерті дядька позивачка
дізналась про наявність заповіту
складеного ОСОБА_5 20 грудня 2010 року.
Вказаний заповіт вважала таким, що
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, державна
реєстрація заповіту у Спадковому
реєстрі відсутня, а тому з огляду на
положення ст.ст. 219, 1247, 1251, 1257 ЦК України
заповіт є нікчемним.

Враховуючи вищевикладене, просила
визнати недійсним заповіт від імені
ОСОБА_5, посвідчений 20 грудня 2010 року за
№ 40 секретарем Безуглівської
сільської ради Згурівського району
Київської області Горб С.І., частково
недійсним свідоцтво про прийняття
спадщини від 29 грудня 2011 року у вигляді
2/3 частини квартири АДРЕСА_1 видане
державним нотаріусом Шостої Київської
державної нотаріальної контори на ім'я
ОСОБА_3, визнати за позивачкою право
власності в порядку спадкування на 2/3
частини квартири АДРЕСА_1.(т. 1 а.с. 1-23,
247-252)

Відповідач проти позову заперечував.(т.
1 а.с. 67-83)

Треті особи: Головне управління
юстиції у місті Києві, Безуглівська
сільська рада Згурівського району
Київської області проти позову
заперечували.(т. 2 а.с. 38-46, 125-126)

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 04 лютого 2014 року позов ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи: Головне
управління юстиції у м. Києві,
Безуглівська сільська рада
Згурівського району Київської області,
секретар Безуглівської сільської ради
Згурівського району Київської області
Горб С.І. про визнання заповіту
недійсним, визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, визнання права власності на 2/3
квартири задоволено.

Визнано заповіт, складений від імені
ОСОБА_5 20.12.2010 року на користь ОСОБА_3,
посвідчений секретарем Безуглівської
сільської ради Згурівського району
Київської області Горб С.І.,
зареєстрований в реєстрі під № 40
недійсним.

Визнано частково недійсним Свідоцтво
про право на спадщину за законом від
29.12.2011 року, видане державним
нотаріусом Шостої київської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_3,
зареєстроване в реєстрі під № 4-3711 в
частині 3/3 часток квартири АДРЕСА_1.

Визнано право власності в порядку
спадкування ОСОБА_2 на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1, що складається в
цілому з трьох житлових кімнат,
житловою площею 59,90 загальною площею 95,7
кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10
652,60 грн. понесених судових витрат.

Протокольною ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 14.05.2014 року допущено
процесуальне правонаступництво
відповідача ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 на його правонаступника
ОСОБА_1.(т.3 а.с. 225)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалась
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просила
рішення суду скасувати і ухвалити нове
про відмову у задоволенні позову. На
обґрунтування скарги зазначила, що
висновок експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз за результатами проведення
комплексної судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи є
недійсним. Розгляд справи судом
відбувся без участі відповідача та
його представника внаслідок
призначення судового засідання на
день, коли представник відповідача
була зайнята у іншому процесі та
недопущення її до участі у розгляді
справи 04.02.2014 року. Зазначає, що жодних
порушень вимог закону чи вимог
Інструкції про вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, при видачі
свідоцтва про прийняття спадщини
нотаріусом порушено не було. Висновок
суду про те, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані
по день смерті в квартирі АДРЕСА_1 не
відповідає дійсності, оскільки ні на
час смерті, ні протягом останніх років
після дарування частини квартири
ОСОБА_7 з батьками не проживала, так як
проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 у
власній квартирі в будинку АДРЕСА_2. (т. 3
а.с. 163-169)

В судовому засіданні ОСОБА_1, її
представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтримали
скаргу і просили її задовольнити,
представники ОСОБА_10 - ОСОБА_11, ОСОБА_12
заперечували проти скарги і просили її
відхилити.

Інші особи до суду не прибули, причини
неявки не повідомили, про час та місце
розгляду справи були сповіщені
належним чином про що у справі є
докази.(т.4 а.с.125-132)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що

Згідно свідоцтва про право власності
на житло, виданого Відділом
приватизації державного житлового
фонду Печерського району м. Києва 09.07.1993
року № 675, АДРЕСА_1 належала на праві
сумісної власності в рівних частках
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.106)

Згідно договору дарування частки
квартири від 02.06.2004 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_13
та зареєстрованого Київським міським
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна 06.07.2004 року № 2882,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подарували ОСОБА_7 2/3
частки АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 107-108)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, після її
смерті відкрилася спадщина на АДРЕСА_1,
1/3 частина якої належала померлій на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, а 2/3 часток - на підставі
договору дарування від 02.06.2004 року. (т. 1
а.с. 80)

25 жовтня 2007 року до Шостої Київської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
померлої дружини ОСОБА_7, звернувся
ОСОБА_3 (т.1 а.с.93)

На час смерті ОСОБА_7 спадкоємцями
першої черги були інший з подружжя -
ОСОБА_3 та батьки ОСОБА_7 - батько ОСОБА_5
та мати ОСОБА_6, батьки померлої ОСОБА_7
були зареєстровані разом із ОСОБА_7 та
проживали у вказаній квартирі,
фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном, а тому,з
огляду на положення ч. 1 ст. 1261, 1268 ЦК
України, визнаються такими, що прийняли
спадщину. Їх частки у спадковому майні
були рівними і складали по 1/3 частини
вказаної квартири. (т. 1 а.с. 118-120)

Інформації про наявність інших
спадкоємців ОСОБА_7 та про отримання
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_7 матеріали
справи не містять.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, інформації
про складання ОСОБА_6 за життя заповіту,
матеріали справи не містять. (т. 1 а.с. 79)

За повідомленням завідувача Шостої
Київської державної нотаріальної
контори ОСОБА_14, спадкова справа до
майна ОСОБА_6, яка померла в 2010 році, в
нотаріальній конторі не заводилась.(т. 1
а.с. 55)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на належну їй 13 частину
квартири АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_5 був зареєстрований і
проживав разом із ОСОБА_6 у
вищевказаній квартирі, з огляду на
положення ч. 1 ст. 1261, 1268 ЦК України,
визнається таким, що прийняв спадщину
та відповідно в порядку спадкування
набув права на 2/3 частини вищевказаної
квартири (1/3 частину після смерті
доньки ОСОБА_7 та 1/3 частину після
смерті дружини ОСОБА_6.).

Згідно заповіту, посвідченого 20 грудня
2010 року за реєстровим № 40 секретарем
Безуглівської сільської ради
Згурівського району Київської області
Горб С.І., ОСОБА_5 на випадок своєї
смерті заповів все своє майно ОСОБА_3 (т.
1 а.с. 81)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.
(т. 1 а.с. 74)

29 грудня 2011 року державним нотаріусом
Шостої київської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_3,
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом - квартиру АДРЕСА_1 ,
зареєстроване в реєстрі під № 4-3711.(т. 1
а.с. 113)

06 березня 2012 року ОСОБА_3 подав
приватному нотаріусу Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_15
заяву про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_5.(т.1 а.с. 146)

ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_5, 13 червня
2012 року подала приватному нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_15 заяву про прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_5.(т.1 а.с.
161-169 т.4 а.с.134-138)

20 листопада 2012 року ОСОБА_2 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на грошові вклади після
померлого ОСОБА_5.(т. 1 а.с. 242)

Як підставу недійсності оспорюваного
правочину представник позивача
посилалася на те, що його зміст
суперечить вимогам ЦК України,
оскільки не міг бути підписаний
заповідачем ОСОБА_5, який ніколи не
проживав за місцем його посвідчення у
с. Безуглівка та який в силу свого
похилого віку не міг їхати за 125 км. від
м. Києва з метою заповісти своє майно
ОСОБА_3 з яким за життя мав неприязні
стосунки, а також те, що вказаний
заповіт не був внесений до Спадкового
реєстру.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження особи на
випадок її смерті.

Відповідно до положень ст. 1247 ЦК
України загальними вимогами до форми
заповіту є складання заповіту в
письмовій формі із зазначенням місця
та часу його складання, заповіт повинен
бути особисто підписаний заповідачем
та посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними в ст.ст. 1251-1252 цього
Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.3, ч.5 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 20.06.2013 року за клопотанням
представника ОСОБА_2 по справі
призначено комплексну судову
експертизу.

Висновком експертів за результатами
проведення комплексної
судово-почеркознавчої експертизи,
судово-технічної експертизи
матеріалів, документів та
судово-технічної експертизи
документів № 8145/13-32/8146/13-34/8147/8148/13-33
складеного експертами Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз у грудні 2013 року,
встановлено: рукописні записи у графах
квитанцій від 20.12.2010 року про оплату
Безуглівській сільській раді
державного мита за посвідчення
заповіту виконані не ОСОБА_5, а іншою
особою; підпис від імені ОСОБА_5 у графі
«Платник» у квитанції від 20.12.2010 року
про оплату Безуглівській сільській
раді державного мита за посвідчення
заповіту - виконаний не ОСОБА_5, а іншою
особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5;
підписи від імені ОСОБА_5 у рядку
«підпис» у двох примірниках заповіту,
посвідченого секретарем Безуглівської
сільської ради від 20.12.2010 року та
зареєстрованим за №40 та у графі
«розписка про одержання нотаріально
оформленого документа» у рядку з
номером нотаріальної дії 40 і датою
вчинення нотаріальної дії 20.12.2010 року
на аркуші 43 у журналі (книзі) для
реєстрації нотаріальних дій
Безуглівської сільської ради за 2005-2010
роки - виконані не ОСОБА_5, а іншою
особою з наслідуванням підпису ОСОБА_5.;
наданий на дослідження журнал
реєстрації нотаріальних дій
Безуглівської сільської ради
піддавався змінам шляхом видалення
аркушів, після чого були внесені зміни
у цифрове позначення аркушів та на
аркушах, де раніше містились
позначення літери «Z» були виконані
рукописні записи. Аркуш паперу, яким
були скріплені кінці нитки від
прошивання, піддавалися зміні;
досліджувані відтиски печатки від
імені Безуглівської сільської ради у
двох примірниках заповіту від 20.12.2010
року нанесені печаткою, якою нанесені
експериментальні і вільні зразки
відтисків печатки Безуглівської
сільської ради. Відтиски печатки
Безуглівської сільської ради у наданих
на дослідження примірниках заповіту
ОСОБА_5 від 20.12.2010 року, нанесені не в
грудні 2010 року. (т. 3 а.с. 29-55)

Як вбачається з матеріалів
амбулаторної картки ОСОБА_5, останній у
період з 11 лютого 2010 року по 13 грудня 2011
року неодноразово відвідував
Поліклініку №1 ДУС, яка розташована на
території Печерського району м. Києва
та перебував на стаціонарному
лікуванні в Клінічній лікарні
«Феофанія».

Згідно витребуваних судом квитанцій на
отримання пенсії, ОСОБА_5 протягом 2010-2011
року особисто отримував пенсію у
Печерському відділенні №3715 філії
Державного ощадного банку України.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_16 показала, що проживаючи з
ОСОБА_5 близько двох років до часу його
смерті, останній проживав у своїй
квартирі АДРЕСА_1, був самостійною
людиною, не виїздив жити до с.
Безуглівка та не мав близьких
стосунків зі своїм зятем ОСОБА_3 (т. 2 а.с.
130-133)

Ці обставини колегія суддів враховує,
погоджуючись із висновком судової
експертизи.

Судом встановлено, що секретарем
Безуглівської сільської ради
Згурівського району Київської області
Горб С.І. всупереч вимог діючої на час
посвідчення оскаржуваного заповіту п.
40-1 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України відомості про
посвідчення 20.12.2010 року від імені
ОСОБА_5 заповіту на ім'я ОСОБА_3 до
Спадкового реєстру не вносились.

Оцінивши наявні у справі докази, їх
взаємний зв'язок у сукупності, беручи
до уваги обставини, що встановлені
висновком експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 8145/13-32/8146/13-34/8147/8148/13-33 від 2013
року та положення ч. 2 ст. 1223, 1262, 1266, 1301 ЦК
України, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання заповіту, складеного від
імені ОСОБА_5 20.12.2010 року на користь
ОСОБА_3, посвідченого секретарем
Безуглівської сільської ради
Згурівського району Київської області
Горб С.І. та зареєстрованого в реєстрі
під № 40 недійсним.

З цих підстав колегія суддів
погодилась з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 в частині визнання
частково недійсним Свідоцтва про право
на спадщину за законом від 29.12.2011 року,
виданого державним нотаріусом Шостої
київської державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі під № 4-3711 в
частині 3/3 часток квартири АДРЕСА_1 та
визнання за ОСОБА_2 права власності в
порядку спадкування на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1.

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308,
ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного
суду міста Києва від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/4511/2014

Головуючий у першій інстанції
ІсаєвськаО.В.

Доповідач Левенець Б.Б.