Справа № 216/2781/14-ц
Провадження № 2/216/1816/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Центрально-Міський районний суд
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
головуючого судді -
за участі секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
Управління благоустрою та житлової
політики виконкому Криворізької
міської ради про визнання приватизації
житла - квартири недійсною, -
Позивач звернувся з вищезазначеним
позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим,
що йому з сім'єю у складі двох осіб було
виділено житло, а саме: трьокімнатну
квартиру, загальною площею 58,5 кв.м. і
житловою площею 38,67 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі -
Квартира), в якій зареєструвані він,
його дружина, син та донька. 13.02.2007 року
шлюб з ОСОБА_3 було розірвано, але він
постійно продовжував проживати за
вищевказаною адресою. Між ними
постійно виникали сварки, ОСОБА_3
постійно вимагала, щоб він залишив їй
квартиру, погрожувала йому, що зробить
все, щоб саме їй залишилася вказана
квартира. Згодом йому стало відомо, що
відповідачі звернулися до суду з
заявою про визнання його безвісно
відсутнім і рішенням
Центрально-Міського райсуду м. Кривого
Рогу від 04.10.2007 року його було визнано
безвісно відсутнім. За його заявою
Ухвалою суду від 04.03.2008 року рішення про
визнання його безвісно відсутнім
скасовано, але за цей час відповідачі
встигли приватизувати квартиру, хоча
він ніколи не припиняв в ній проживати
та завжди сплачував за комунальні
послуги. Тільки в кінці 2013 року йому
стало відомо, що спірна Квартира вже
приватизована. Також, він зазначає, що
дізнався про порушення його права на
участь у безоплатній приватизації
житла лише у 2013 року, коли звернувся до
робітників ЖЕО, отже вважає, що
пропустив строк з поважної причини.
Тому просить поновити строк позовної
давності, та визнати приватизацію
державного житлового фонду - квартири
АДРЕСА_1 недійсною у зв'язку з тим, що
приватизація відбулася незаконно, під
впливом обману, без його участі, як
наймача вказаної квартири.
В судовому засіданні позивач вимоги
позову підтримав, наполягав на його
задоволенні, проти заочного розгляду
справи не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини своєї
неявки суду не повідомили. За таких
обставин, суд вважає за можливе
постановити заочне рішення.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, до початку слухання справи
надійшов лист щодо розгляду справи за
відсутності представника та прийняття
рішення відповідно до вимог діючого
законодавства.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов задоволенню
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
контрольного талону до ордеру № 49 від
15.12.1971 року (а.с. 7) ОСОБА_1 та членам його
сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_5 було надано
житлову площу, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від
04.10.2007 року (а.с. 15-16), ОСОБА_1 визнано
безвісно відсутнім з 01.01.2005 року.

Проте, відповідно до квитанції від
14.07.2006 року (а.с. 13), ОСОБА_1 сплачувались
рахунки по заборгованості перед КП ТМ
«Криворіжтепломережа» за користування
опаленням в квартирі АДРЕСА_1.

Як вбачається з ухвали
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 04.03.2008 року (а.с. 17),
Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 04.10.2007 року
скасовано, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
звертаючись до суду із заявою про
визнання ОСОБА_1 безвісно відсутнім,
приховали відомі їм факти.

Проте, відповідно до розпорядження
органу приватизації № Ц-526 від 05.11.2007
року, прохання наймача ОСОБА_3
задоволено і передано квартиру АДРЕСА_1
в приватну часткову власність їй та її
донці ОСОБА_1.

Згідно з довідкою № 32 від 28.03.2014 року
(а.с. 14), ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992 року №
2482-ХП, п.13, п.14, п.26 Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян, затвердженого наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15.09.1992 року № 56, (із змінами та
доповненнями), що діяло на час
виникнення спірних відносин, передача
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Оскільки розпорядження органу
приватизації № Ц-526 видано 05.11.2007 року, а
саме у той час коли ОСОБА_1 за
неправдивою інформацією відповідачок
був визнаний судом безвісно відсутнім
і не знав про звернення ОСОБА_3 з заявою
про оформлення передачі в приватну
часткову власність Квартири та не
надавав згоду на здійснення
приватизації, отже був позбавлений
права приватизувати займане ним житло
безоплатно, суд вважає за можливе
визнати приватизацію недійсною.

Вирішуючи питання щодо поновлення
пропущеного позивачем строку суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права чи
інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно вимог ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України -
сплив позовної давності, про
застосуванні якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмовленні у
позові; п.5 цієї ж статті передбачає, що
якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає давності.

У суді позивач пояснив, що йому вперше
стало відомо про приватизацію квартири
наприкінці 2013 року, він вважав, що якщо
ухвалою суду Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від
04.03.2008 року скасовано рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 04.10.2007 року про
визнання його безвісно відсутнім, то
автоматично скасовується
приватизація, здійснена злочинним
шляхом, оскільки такий правочин є
нікчемним.

Між тим, оскільки в дійсності позивач
дізнався про приватизацію квартири
лише наприкінці 2013 року суд вважає, що
строк звернення до суду з даним позовом
є таким, що підлягає поновленню.

На підставі ст. 11, 16, 256, 257, 261, 267 ЦК
України, ст. 2,5,8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 року, керуючись ст.
202-203, ст. 215-216 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 11, 60, 61, 88, 209, 212 - 215, 218, 223,
224 - 226Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - Управління благоустрою та
житлової політики виконкому
Криворізької міської ради про визнання
приватизації житла - квартири
недійсною - задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк позовної
давності.

Визнати приватизацію державного
житловогофонду - квартири АДРЕСА_1 -
недійсною.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
О.М. Мясоєдова