Номер провадження 2/243/2617/2014
Номер справи 243/5921/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12» листопада 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області
в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського
міськрайонного суду з позовною заявою
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з
відповідачкою одружився 09 березня 2013
року. Шлюб зареєстрований Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Слов'янську
реєстраційної служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 80.

Від цього шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що в книзі
реєстрації народжень 08 жовтня 2013 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 940.

Спільне життя з відповідачкою не
склалося через відсутність
взаємопорозуміння між ними,
розходження поглядів на сімейні
відносини та сімейні обов'язки з
ведення спільного господарства.

Від постійних суперечок і скандалів
погіршилося його самопочуття, він
перебуває в стані постійного стресу. У
нього порушився сон і погіршилася
працездатність.

Спільне господарство не ведеться з
березня 2014 року. Шлюбні відносини
припинені також з березня 2014 року.
Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки
між ними. Збереження сім'ї неможливе і
суперечить їх інтересам.

На теперішній час кожен з них живе
своїм життям, окремо та своїми
інтересами. Примирення між ними
неможливе.

Після розпаду сім'ї дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишиться проживати з
відповідачкою. Суперечки про місце
проживання дитини немає.

Просить суд розірвати шлюб між ним і
відповідачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 09 березня 2013 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Слов'янську
реєстраційної служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 80.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
але надав до суду Заяву про розгляд
справи за його відсутністю, на
задоволенні позовних вимог наполягав
(а.с.12).

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася,
але надала до суду Заяву в якій просила
розглядати справу без її участі, проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала, просила залишити їй
шлюбне прізвище (а.с.11).

Суд, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню з огляду
на їх законність та обгрунтованість.

Судом встановлено, що сторони уклали
шлюб 09 березня 2013 року, який було
зареєстровано Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Слов'янську реєстраційної служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій
області, актовий запис № 80 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження
Серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Спільне життя з відповідачкою не
склалося через відсутність
взаємопорозуміння між ними,
розходження поглядів на сімейні
відносини та сімейні обов'язки з
ведення спільного господарства.

Від постійних суперечок і скандалів
погіршилося його самопочуття, він
перебуває в стані постійного стресу. У
нього порушився сон і погіршилася
працездатність.

Спільне господарство не ведеться з
березня 2014 року. Шлюбні відносини
припинені також з березня 2014 року.
Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки
між ними. Збереження сім'ї неможливе і
суперечить їх інтересам.

На теперішній час кожен з них живе
своїм життям, окремо та своїми
інтересами. Примирення між ними
неможливе.

Після розпаду сім'ї дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишиться проживати з
відповідачкою. Суперечки про місце
проживання дитини немає.

В Постанові Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»
зазначається, що при розгляді справ,
які виникають у зв'язку з укладенням,
припиненням шлюбу, а також з інших
сімейних відносин, необхідно виходити
з положень Конституції України, норм
Сімейного кодексу України, Цивільного
процесуального кодексу України, Закону
України «Про міжнародне приватне
право» від 23 червня 2005 року, а також
інших нормативно - правових актів, що
регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'я є первинним та основним
осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України,
кожна особа має право припинити свої
шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК
України). Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
прізвище ОСОБА_2

Таким чином у суду є усі підстави для
задоволення позовних вимог та
розірвання шлюбу між сторонами, так як
подальше спільне життя подружжя та
збереження сім'ї неможливе.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Постановою
Пленуму Верховного суду України № 11
від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 82, 88,
107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.
3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 березня 2013 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Слов'янську
реєстраційної служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 80,
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
прізвище ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржено до судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Запорізької області
через Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Т.А.Хаустова