Справа № 346/4405/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2193/2014
Головуючий у 1 інстанції
Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів Пнівчук О.В.,
Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна, придбаного в
шлюбі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Коломийського міськрайонного
суду від 18 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

11.08.2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_3 про поділ майна,
придбаного в шлюбі.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з
07.08.1998 року по 15.01.2014 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
в період якого вони придбали
транспортний засіб - автомобіль AUDI A4,
р.н. НОМЕР_2.

Посилаючись на те, що автомобіль є
неподільною річчю та перебуває у
користуванні відповідача, просила
присудити грошову компенсацію
вартості її частки в даному автомобілі
відповідно до висновку судової
автотехнічної експертизи.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 18 вересня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ОСОБА_2 посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
істотне значення для справи і на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що суд незаконно застосував
до спірних правовідносин вимоги ч. 1
ст. 71 СК України, якою
передбачено, що майно, яке є об'єктом
спільної сумісної власності підлягає
поділу в натурі.

Оскільки спірний автомобіль є
неподільною річчю та спільне
користування ним неможливе, вважає, що
вона має право на одержання від
відповідача грошової компенсації
вартості 1/2 частки автомобіля, після
чого ОСОБА_3 набуде права власності на
весь транспортний засіб.

Не заслуговують на увагу посилання
суду на необхідність її звернення з
позовом про поділ майна, оскільки саме
з такими вимогами вона звернулася,
визначивши при цьому спосіб поділу
майна, придбаного в шлюбі - шляхом
отримання грошової компенсації частки
в спірному майні.

Просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримала з вищенаведених
мотивів.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив,
посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Однак, зазначеним вимогам закону
рішення суду першої інстанції не
відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні підстави для стягнення
грошової компенсації за автомобіль,
оскільки дане майно існує в натурі та
може бути поділено в натурі, однак
позивачка таких позовних вимог не
заявляла.

Проте, з таким висновком погодитися не
можна.

Встановлено, що з 07.08.1998 року по 15.01.2014
року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі.

8 листопада 2005 року ОСОБА_4 видав
довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3,
ОСОБА_2 користуватися та
розпоряджатися, в тому числі: керувати,
зняти з обліку в органах ДАІ та продати,
належним йому на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого Кіцманським МРЕВ УДАІ
УМВСУ в Чернівецькій області 07.07.1998
року, автомобілем марки AUDI 80, 1987 року
випуску.

06 грудня 2007 року ОСОБА_3 на підставі
біржового договору купівлі-продажу
транспортного засобу набув право
власності на автомобіль AUDI 80, р.н.
НОМЕР_4, 1987 року випуску.

26.02.2008 року НДЦ з безпеки дорожнього
руху МВС України ОСОБА_3 надано дозвіл
на заміну моделі з AUDI 80 (1987) на AUDI А4 (1996)
шляхом заміни кузова та двигуна.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу від 11.04.2008 року,
власником транспортного засобу AUDI A4,
р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3

Згідно бази даних автоматизованого
обліку зареєстрованого
автомототранспорту Державтоінспекції
області АІПС «Автомобіль» та НАІС, за
ОСОБА_3 зареєстровано транспортний
засіб AUDI A4, р.н. НОМЕР_2.

Статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

Отже, відповідно до вимог ст. 60 СК
України, автомобіль AUDI A4, р.н. НОМЕР_2, є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 71 СК України,
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.

Статтею 63 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою (ч. 1 ст. 65
СК України).

Вирішуючи спір про поділ майна,
придбаного в шлюбі, суд першої
інстанції не врахував, що спірний
автомобіль є неподільною річчю і
знаходиться в користуванні
відповідача, спільне користування
даним майном неможливе, а тому дійшов
помилкового висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог про поділ
майна подружжя та стягнення грошової
компенсації вартості 1/2 частини
спірного автомобіля.

Згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 636-09/рв
від 05.09.2014 року, ринкова
вартість автомобіля AUDI A4, р.н. НОМЕР_2, 1996
року випуску, становить 54 050,57 грн.

А тому колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог про поділ
майна подружжя та стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 грошової компенсації
вартості 1/2 частини автомобіля AUDI A4, р.н.
НОМЕР_2, 1996 року випуску в сумі 27 025, 28
грн. та залишення спірного
транспортного засобу у власності
відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь ОСОБА_2 слід
стягнути документально підтверджені
судові витрати, які складаються з 270
грн. 25 коп. сплаченого судового збору та
407 грн. витрат за надання правової
допомоги.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 18 вересня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна
подружжя стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини
автомобіля AUDI A4, р.н. НОМЕР_2 в сумі 27 025
грн. 28 коп. та визнати за ОСОБА_3 право
власності в цілому на даний автомобіль.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 270
грн. 25 коп. сплаченого судового збору, 407
грн. витрат за надання правової
допомоги.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання ним законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський