Справа № 363/4217/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року
м. Вишгород

Суддя Вишгородського
районного суду Київської області
Підкурганний В.В., вирішуючи питання
про відкриття провадження в справі за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа –
Управління пенсійного фонду України у
Вишгородському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду і названою
заявою у якій просив встановити факт
його перебування в зоні відчудження, а
саме в с. Оране Іванківського району
Київської області 15 та 16 липня 1986 року,
мотивуючи її потребою встановлення
йому пільгової пенсії як учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, зазначив, що встановлення
такого факту інакше ніж в судовому
засіданні – не можливо.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Хоча частиною 2 статті 256 ЦПК України
передбачено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих
немайнових чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення, судом
зазначається про відсутність у
переліку, що міститься у зазначеній
нормі, факту перебування у певній
місцевості.

В той же час, відповідно до
пункту 2 постанови пленуму Верховного
суду України від 25 травня 1998 року «Про
судову практику в спорах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
питання визначення статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, вирішуються на підставі
відповідних документів, а спірні
питання розв'язуються комісіями при
виконкомах Київської і Житомирської
обласних Рад народних депутатів і при
Міністерстві у справах захисту
населення від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

У зв’язку з викладеним суд приходить
до висновку, що законодавцем визначено
окремий порядок вирішення питань, у
тому числі, й таких, з яким заявник
звернувся до суду в порядку окремого
провадження.

За таких обставин суд вважає за
доцільне роз’яснити ОСОБА_1, що факт,
який просить встановити не підпадає
під категорію таких, щодо яких законом
не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Крім того, суд приходить до висновку, що
у випадку розгляду судом такої заяви та
встановлення такого факту, потягне за
собою певні правові наслідки як для
заявниці так, і для заінтересованої
особи, а саме для Управління пенсійного
фонду України у Вишгородському районі.

За таких обставин суд вважає за
доцільне скористатись наданим йому
пунктом 4 статті 256 ЦПК України правом
та відмовити у відкритті провадження у
справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа – Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Керуючись частиною 4 статті 256 ЦПК
України, суддя

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у
справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа – Управління
пенсійного фонду України у
Вишгородському районі про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення до Апеляційного суду
через Вишгородський районний суд
Київської області.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя