Справа № 643/219/13- ц
Номер провадження 2/643/95/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.11.2014 Московський районний суд м.
Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за
участю секретаря Мещерякової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом,
в якому з урахуванням наступних
уточнень просить виселити
відповідачів, які зареєстровані та/або
проживають в квартирі (предмет
іпотеки), розташований за адресою:
АДРЕСА_1 (далі – Квартира), зі зняттям їх
з реєстраційного обліку у Московському
районному відділі Державної
міграційної служби України в м.
Харкові.

В обґрунтування позову зазначив, що
25.11.2011 року Московським районним судом
м. Харкова було ухвалено рішення,
згідно якого в рахунок погашення
заборгованості відповідачів за
кредитним договором звернено
стягнення на предмет іпотеки –
Квартиру. Оскільки відповідачі
відмовляються виселятись із Квартири,
позивач звернувся до суду з дійсним
позовом.

18.10.2013 року представник
відповідачів ОСОБА_3 в судовому
засіданні заявив клопотання про
зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання
зазначив, що відповідачами до
Московського районного суду м. Харкова
подано заяву про перегляд заочного
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 25.11.2011 року у цивільній
справі за позовом ПАТ КБ «Приват Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою
Московського районного суду м. Харкова
від 11.10.2013 року відкрито провадження по
вищевказаній заяві та призначено
справу до слухання в судовому
засіданні на 30.10.2013 року на 12-00 год. В
зв’язку з наведеним представник
відповідачів просив зупинити
провадження у дійсній справі до
розгляду вищевказаної справи по суті.

Ухвалою Московського
районного суду м. Харкова від 18.10.2013
року клопотання було задоволено,
провадження у справі зупинено до
вирішення цивільної справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Московського
районного суду м. Харкова від 27.06.2014
року поновлено провадження в даній
цивільній справі, оскільки згідно
ухвали апеляційного суду Харківської
області від 21.05.2014 року заочне рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 25.11.2011 року залишено без змін.

В судовому засіданні 04.11.2014
року представник відповідачів ОСОБА_3
заявив клопотання про зупинення
провадження у справі.

В обґрунтування клопотання
зазначив, що ухвалою Московського
районного суду м. Харкова від 07.10.2014
року відкрито провадження у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ
КБ “Приватбанк”, треті особи —
приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, ОСОБА_4,
про захист прав споживачів та визнання
недійсним договору іпотеки, в якій
позивачі просять визнати недійсним
договір іпотеки Квартири, на підставі
якого було звернено стягнення на
предмет іпотеки згідно заочного
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 25.11.2011 року.

Представник ПАТ КБ
“Приватбанк” в судовому засіданні
заперечував проти заявленого
клопотання, посилаючись на його
безпідставність.

Дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін,
суд вважає, що клопотання представника
відповідачів про зупинення
провадження у справі не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Згідно роз’яснень, викладених в п.
33 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ в суді першої
інстанції», визначаючи наявність
передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за
яких провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у пункті 4 частини першої
цієї статті - неможливість розгляду
цивільної справи до вирішення іншої
справи, що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з доводів
позовної заяви, підставою звернення
позивача до суду з дійсним позовом про
виселення відповідачів є факт
ухвалення заочного рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 25.11.2011 року про звернення стягнення
на предмет іпотеки, яким є Квартира.

Як було зазначено вище,
вказане рішення було переглянуто судом
апеляційної інстанції, за наслідками
такого перегляду залишено без змін та
набрало законної сили.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Відповідно до ст. 129 Конституції
України до основних засад судочинства
віднесено також обов’язковість рішень
суду. Статтею 8 Конституції України
також передбачено, що норми
Конституції України є нормами прямої
дії.

Аналогічні положення містить ст. 14 ЦПК
України, згідно якої судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Таким чином, вказане вище заочне
рішення, яке є підставою для звернення
позивача до суду з дійсним позовом, є
обов'язковим для всіх органів
державної влади.

Як вбачається з доводів позовної заяви,
підставою для виселення відповідачів
позивачем зазначено саме факт
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а не факт укладення між
сторонами відповідного договору
іпотеки.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що вирішення цивільної
справи про визнання договору іпотеки
недійсним не впливає на можливість
розгляду даної цивільної справи,
оскільки підставою заявлених позовних
вимог є заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 25.11.2011
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки, яке набрало законної
сили та є обов'язковим для виконання.

Враховуючи наведене, суд не
вбачає наявність передбачених п. 4 ч. 1
ст. 201 ЦПК України підстав для зупинення
провадження у цивільній справі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201, ст.
208-210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання
ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, про зупинення провадження у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про виселення, до вирішення цивільної
справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк», треті
особи — приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, ОСОБА_4, про захист прав
споживачів та визнання недійсним
договору іпотеки квартири — відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя
Крівцов Д.А.