Справа № 344/6592/14-ц
Провадження № 2/344/3022/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчук О.В.

секретар
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення боргу за договором позики
від 12 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про повернення боргу за
договором позики від 12 грудня 2013 року в
розмірі 260000,00 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що 12
грудня 2013 року відповідач позичив у
нього кошти у сумі 260000 гривень 00
копійок, які зобов'язався повернути 30
квітня 2014 року, про що було надано
розписку. Взяті на себе зобов'язання
відповідач не виконав, а отже
зобов'язаний повернути вказаний у
розписці борг.

Представник позивача заявлені вимоги у
судовому засіданні підтримав з
мотивів, викладених в позовній заяві,
та не заперечив проти ухвалення
заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час і місце
судового засідання за останнім відомим
місцем проживання. Про причини неявки
суд не повідомив.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України,
та того, що представник позивача не
заперечив проти заочного розгляду
справи та ухвалення заочного рішення,
яке може бути переглянуте судом за
заявою відповідача, а позивач подав
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає за
можливе провести заочний розгляд
справи за відсутності відповідача,
надіславши йому копію повного заочного
рішення для забезпечення можливості
подання заяви про перегляд.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд встановив, що спір між сторонами
виник з приводу неналежного виконання
відповідачем зобов'язання за договором
позики.

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли договірні
грошові зобов'язання, що
підтверджується розпискою, в якій
вказано про отримання ОСОБА_3 від
ОСОБА_2 позики у сумі 260000,00 гривень та
зобов'язання щодо погашення боргу до 31
квітня 2014 року (а.с. 16).

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В силу ст. 1046 ЦК України, договір позики
є укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

В обумовлений договором час та в
наступному, відповідач гроші не
повернула. Зазначена обставина нічим
не спростована.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, в даному
випадку - зобов'язання за договором
позики від 12.12.2013 року.

За таких обставин та відповідних їм
норм законодавства суд вважає, що позов
є підставним, а тому його слід
задовольнити та стягнути на користь
позивача отримані за договором позики
від 12 грудня 2013 року кошти в розмірі
260000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 24, 55, 124 Конституції України, ст.ст.
11, 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,
керуючись ст.ст. 60, 88, 179, 213-215, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення
боргу за договором позики від 12 грудня
2013 року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_2, заборгованість за
договором позики від 12 грудня 2013 року в
розмірі 260000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, місце проживання:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_2, 2600 гривень 00
копійок витрат по оплаті судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Бойчук О.В.