Справа № 159/6479/14-ц
Провадження № 2/159/1499/14
У Х В А Л А

м. Ковель
06 листопада 2014 року

Суддя Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області Луньова Т.М. вивчивши позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

в с т
а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 у якому прохає суд
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на користь позивача суму
боргу за договором позики в розмірі
1080000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги позовної
заяви позивач посилається на ту
обставину, що 23 січня 2012 року між ним та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір позики, у відповідності до
якого Позивач передав Відповідачеві
грошову позику в сумі 1080000 грн. зі
строком повернення до 01 червня 2012 року.
Строк повернення позики сплив 01 червня
2012 року. Станом на дату подання
позовної заяви до суду сума позики
відповідачем позивачеві не повернута.

Оскільки пунктом 4 договору
позики позивач та відповідач
домовилися про те, що: «Виконання
зобов’язання за Договором має бути
здійснено (виконано) готівкою у межах
міста Ковель Волинської області за
адресою місця проживання або
перебування позикодавця, або за іншою
адресою, визначеною позикодавцем»,
даний позов позивач подав до
Ковельського міськрайонного суду.

При подачі позовної заяви до суду
заявником порушено правила
підсудності.

Відповідно до вимог ст.109 ч.1 ЦПК
України позови до фізичної особи
пред’являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.
Згідно ч.8 ст. 110 ЦПК України позови, що
виникають з договорів, у яких зазначено
місце виконання або виконувати які
через їх особливість можна тільки в
певному місці, можуть пред’являтися
також за місцем виконання договорів.

Визначаючи підсудність, позивач
посилається на ту обставину, що місцем
виконання зобов’язання за договором
позики сторони визначили м. Ковель
Волинської області.

Однак, пункт 4 договору
позики вказує на те, що «Виконання
зобов’язання за Договором позики має
бути здійснено (виконано) готівкою у
межах міста Ковель Волинської області
за адресою місця проживання або
перебування позикодавця…». Тобто м.
Ковель Волинської області у договорі
позики безпосередньо вказується як
місце проживання або перебування
позивача, а відтак за змістом договору
місцем виконання договору сторонами
визначене місце проживання чи
перебування позивача.

Згідно даних Ковельського РВ УДМС
України у Волинській області,
реєстрація місця проживання чи
перебування позивача ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2 у м. Ковелі чи
Ковельському районні не здійснювалась.

Згідно даних паспортів
громадянина України, копії яких
містяться у матеріалах позовної заяви,
реєстрація місця проживання позивача
ОСОБА_1 здійснена за адресою:м. Київ,
вул. Суворова, 19/79, реєстрація місця
проживання відповідача ОСОБА_2
здійснена за адресою: м. Київ, вул.
Серафимовича, 6/123.

Відтак, посилання позивача, при
визначенні підсудності даної справи,
на п.4 договору позики, є безпідставним.

Крім цього, укладений між
сторонами договір позики від 23 січня 2012
року не є таким, виконання якого
можливе лише в м. Ковелі.

За таких обставин,
відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України
заява підлягає поверненню, оскільки
справа не підсудна Ковельському
міськрайонному суду.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 109,110,121 ЦПК України,

у х в
а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
вважати неподаною та повернути
позивачеві.

Роз’яснити позивачеві його право
звернутись з відповідним позовом до
місцевого суду за місцем проживання
позивача.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня отримання позивачем її
копії.

Суддя

Ковельського міськрайонного суду
ОСОБА_3