Справа № 705/5875/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука
В.М.

при секретарі Шаповал Н.В.

представника заявника ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умані справу
за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа: приватний нотаріус
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про перегляд рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 11 листопада 2011
року за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до суду із
заявою до ОСОБА_5, третя особа:
приватний нотаріус Уманського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про перегляд рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 листопада 2011 року за
нововиявленими обставинами.

Заяву мотивує тим, що 11 листопада 2011
року Уманський міськрайонний суд
Черкаської області у справі № 2-90-2011
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя
особи: приватний нотаріус Уманського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання заповіту складеного 22.08.2008
року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі № 6357
недійсним та за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
38/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в
зв'язку із спадкуванням за заповітом
від 22 серпня 2008 року, в задоволенні
позовів відмовлено. Рішення суду
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 22 березня 2012 року залишено
без змін.

Під час розгляду зазначеної справи не
були відомі істотні для справи
обставини, що не могли бути відомі на
час розгляду справи, а саме: реєстри для
реєстрації нотаріальних дій
приватного нотаріуса Уманського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за 2007-2008 роки, згідно яких спадкодавець
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в
приватного нотаріуса ОСОБА_2
посвідчувала 13 серпня 2007 року
довіреність, 18 вересня 2007 року заповіт,
нотаріус встановлювала особу по
паспорту серії НОМЕР_1 виданого 20
листопада 1998 року, після чого 18 грудня
2007 року нотаріус ОСОБА_2 на підставі
поданої заяви ОСОБА_6 про скасування
заповіту, вчиняла нотаріальну дію по
скасуванню заповіту, при цьому особу
ОСОБА_6 встановлювала на підставі
нового паспорту серії НОМЕР_2 виданого 1
грудня 2007 року в зв'язку з втратою
паспорту. Після вчинення зазначених
нотаріальних дій, як по втраченому
паспорту, так і по новому паспорту
після втрати колишнього, приватний
нотаріус ОСОБА_2 вчиняла нотаріальну
дію по посвідченню заповіту 22.08.2008 року
від імені ОСОБА_6 за паспортом, який
втрачений і є недійсним, що зазначено в
реєстрі вчинення нотаріальних дій. При
цьому приватний нотаріус не виконала
свої обов'язки, передбачені п.168
Інструкції Міністерства Юстиції
України «Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
яка була чинною на час вчинення
нотаріальної дій, та не перевірила
реєстри раніше вчинених нотаріальних
дій з приводу посвідчення заповіту, де
і було зазначено, що особу ОСОБА_6
встановлено за паспортом серії НОМЕР_2
виданого 1 грудня 2007 року, тому
нотаріусу було відомо про втрату
колишнього паспорту і його недійсність
і факт отримання ОСОБА_6 нового
паспорту.

Дані обставини стали відомі заявнику
під час розгляду справи № 705/2924/13-ц, №
2/705/82/14 р. за його позовом до ОСОБА_5,
треті особи: приватний нотаріус
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про визнання недійсним
заповіту та свідоцтва про право на
спадщину, але судом дані факти не були
досліджені і в рішення суду суд дані
обставини не мотивував, відмовивши в
задоволенні позову на тій підставі, що
є рішення Уманського міськрайонного
суду від 11 листопада 2011 року.

Вважає, що дані обставини є
нововиявленими, не були відомі та не
могли бути відомими на час розгляду
справи в Уманському міськрайонному
суді № 2-90-2011 року та є нововиявленими
під час розгляду іншої справи, тому є
підстави для скасування рішення суду
від 11.11.2011 року на підставі п.1 ч.2 ст.361
ЦПК України.

Відповідно до ст. 215 ч.2 ЦК України,
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). Згідно ч.1 ст.1257 ЦК
України, заповіт складений особою, яка
не мала на це права, а також заповіт
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення є нікчемним.
Вимоги щодо нотаріального посвідчення
правочинів визначаються Законом
України «Про нотаріат», Інструкцією
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», згідно ст.43
Закону України «Про нотаріат», п.13
інструкції, нотаріуси встановлюють
особу учасників цивільних відносин,
які звернулися за вчиненням
нотаріальної дії. Встановлення особи
здійснюється за паспортом або за
іншими документами, які унеможливлюють
виникнення сумнівів щодо особи
громадянина. Пунктом 168 зазначеної
Інструкції нотаріус під час
посвідчення заповіту зобов'язаний
перевірити чинність попереднього
заповіту, для цього перевіряє реєстри
нотаріальних дій, такі вимоги
дотримані не були і свідчать про те, що
нотаріусу було відомо про втрату
ОСОБА_6 паспорту і його недійсність
після отримання нового паспорту.

Просить поновити строк на звернення до
суду із завою про перегляд рішення суду
за нововиявленими обставинами, в
зв'язку з тим, що дані обставини стали
відомими в березні 2014 року і після
прийняття рішення Уманським
міськрайонним судом Черкаської
області 31 березня 2014 року, воно було
оскаржене до апеляційного суду
Черкаської області, а потім до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ, але
суди дані обставини не розглядали.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3
подану заяву підтримав, просив її
задоволити та пояснив, що судом не
досліджувався факт умислу нотаріуса і
його обізнаності щодо встановлення
особи заповідача ОСОБА_6 за паспортом,
який є недійсним, а також обов'язок
нотаріуса перевірити реєстри
нотаріальних дій по посвідченню раніше
складеного заповіту. Крім того,
нотаріус ОСОБА_2 та його матір ОСОБА_6
були в дружніх стосунках, тому
нотаріусу було відомо, що особа
встановлюється за недійсним паспортом
і була порушена процедура посвідчення
заповіту, який є нікчемним.

В судовому засіданні приватний
нотаріус Уманського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
заперечувала щодо задоволення заяви та
пояснила, що вона виконала всі вимоги
щодо порядку посвідчення заповіту, але
на час встановлення особи їй не було
відомо про те, що паспорт втрачений та є
недійсним та що ОСОБА_6 отримала новий
паспорт. Раніше вчинені реєстри
нотаріальних дій щодо посвідчення
заповіту вона не зобов'язана
перевіряти і тому не перевіряла.

Дослідивши матеріали заяви,
матеріали цивільних справ № 2-90-2011 року
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя
особи: приватний нотаріус Уманського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання заповіту складеного 22.08.2008
року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі № 6357
недійсним та за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
38/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в
зв'язку із спадкуванням за заповітом
від 22 серпня 2008 року, № 705/2924/13-ц, №
2/705/82/14 р. за його позовом до ОСОБА_5,
треті особи: приватний нотаріус
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про визнання недійсним
заповіту та свідоцтва про право на
спадщину, вислухавши пояснення
заявника, його представника, нотаріуса,
суд вважає, що судом при розгляді
справи № 2-90-2011 р. не були досліджені
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі заявку
ОСОБА_3 на час розгляду справи - реєстри
нотаріальних дій приватного нотаріуса
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 за 2007-2008 роки та її
обов'язки передбачені ст.43 Закону
України «Про нотаріат», згідно якої
встановлення особи здійснюється за
паспортом громадянина України або за
іншими документами, які унеможливлюють
виникнення будь-яких сумнівів щодо
особи громадянина, який звернувся за
вчиненням нотаріальної дії та п.168
Інструкції «Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
згідно якого нотаріус при одержанні
заяви про скасування заповіту, а також
при наявності нового заповіту, який
скасовує чи змінює раніше складений
заповіт, робить про це відмітку на
примірнику заповіту, що зберігається у
справах державної нотаріальної
контори, у державному нотаріальному
архіві чи у приватного нотаріуса і
відмітку в реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій та в алфавітній книзі
обліку заповітів. Нотаріус, якому під
час посвідчення заповіту стало відомо
про наявність раніше складеного
заповіту, повідомляє про вчинену
нотаріальну дію державний
нотаріальний архів, нотаріуса чи
орган місцевого самоврядування, де
зберігається примірник раніше
посвідченого заповіту.

Таким чином, встановлений
обов'язок нотаріуса перевірити реєстри
вчинених нотаріальних дій по
посвідченню раніше складеного
заповіту ОСОБА_6, оскільки новий
заповіт скасовує попередній згідно ч.3
ст.1254 ЦК України, але попередній
заповіт скасований за заявою ОСОБА_6, що
не позбавляє нотаріуса обов'язку
перевірити реєстр нотаріальних дій, де
міститься запис на підставі якого
документу встановлено особу.

Приймаючи заяву про скасування
заповіту від 18 грудня 2007 року нотаріус
ОСОБА_2 встановила особу ОСОБА_6 за
дійсним паспортом НОМЕР_2 від 1 грудня
2007 року, який ОСОБА_6 отримала взамін
втраченого, що підтверджується записом
в реєстрі нотаріальних дій (а.с. 86-87). При
посвідченні даного заповіту від 18
вересня 2007 року нотаріус ОСОБА_2
встановила особу ОСОБА_6 по паспорту
НОМЕР_1 виданого 20 листопада 1998 року, що
підтверджується реєстром нотаріальних
дій (а.с.75-76).

Саме ці реєстри для реєстрації
нотаріальних дій зобов'язана була
перевірити приватний нотаріус ОСОБА_2 у
відповідності до пункту 168 Інструкції
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» затвердженої
Наказом МЮ України 3 березня 2004 року №
20/5 і відмовити у вчиненні нотаріальної
дії в зв'язку з недійсністю паспорта
громадянина України, який втрачений та
виключити будь-який сумнів щодо особи
ОСОБА_6 про недійсність паспорту серії
НОМЕР_1 виданого ОСОБА_6 20 листопада 1998
року в зв'язку з його втратою та
отриманням нового паспорту серії
НОМЕР_2 виданого 1 грудня 2007 року, що
свідчить про істотне порушення вимог
щодо порядку посвідчення заповіту від
22 серпня 2008 року від імені ОСОБА_6 та є
підставою для визнання заповіту
недійсним.

Таким чином встановлено:

- 13 серпня 2007 року приватний нотаріус
ОСОБА_2 посвідчувала довіреність від
імені ОСОБА_6, особу встановлювала за
паспортом виданим 20 листопада 1998 року
НОМЕР_1;

- 18 вересня 2007 року приватний нотаріус
ОСОБА_2 посвідчувала заповіт від імені
ОСОБА_6, особу встановлювала за
паспортом виданим 20 листопада 1998 року
НОМЕР_1;

- 18 грудня 2007 року приватний нотаріус
ОСОБА_2 посвідчувала скасування
заповіту від імені ОСОБА_6 за її заявою,
особу встановлювала за паспортом
виданим 1 грудня 2007 року НОМЕР_2;

- 22 серпня 2008 року приватний нотаріус
ОСОБА_2 знову посвідчувала заповіт від
імені ОСОБА_6, особу встановлювала за
паспортом виданим 20 листопада 1998 року
НОМЕР_1.

Суд вважає, що дана обставина є
нововиявленою стосовно справи № 2-90-2011
р. та є підставою для скасування
рішення суду від 11 листопада 2011 року на
підставі п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України,
оскільки нотаріус ОСОБА_2 належним
чином не встановила особу заповідача
від імені ОСОБА_6, хоча повинна була і
могла це зробити, шляхом перевірки
попередніх реєстрів нотаріальних дій
по посвідченню заповіту та його
скасуванню. Судами під час розгляду
справи дані факти обов'язків нотаріуса
не досліджувалися та в рішеннях не
мотивувалися, а фактично було дійсно
встановлено, що в паспорті вклеєна
фотографія ОСОБА_6, зазначена дата
народження, прізвище, ім'я по-батькові,
поставлений її підпис, зазначена
адреса місця народження та проживання.

Паспорт виданий 20 листопада 1998
року серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 недійсний з
моменту подання заяви ОСОБА_6 до
Уманського МВ УМВС України в
Черкаській області про видачу нового
паспорту взамін втраченого, тобто до 1
грудня 2007 року коли був виданий паспорт
НОМЕР_2 від 1 грудня 2007 року, що
підтверджується довідкою Уманського
МВ УМВС України № 5141 від 4 квітня 2012
року та положення про паспорт
громадянина України, затвердженого
Постановою ВР України 26 червня 1992 року
№ 2503-ХІІ.

Строк для звернення до суду з даною
заявою підлягає поновленню, оскільки
згідно ч.1 ст.362 ЦПК України, заява про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами з підстави
передбаченої п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України,
може бути подана не пізніше трьох років
з дня набрання судовим рішенням
законної сили. Трьох річний термін на
даний час не минув, а про нововиявлені
обставини заявнику стало відомо в
березні 2014 року після витребування
доказів у справі № 2/705/82/14.

У відповідності до ч.2 ст.215 ЦК
України, недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Згідно із ч.1 ст.1257 ЦК України,
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним.

Вимоги щодо процедури
нотаріального посвідчення правочинів
визначаються Законом України «Про
нотаріат», Інструкцією «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України».

Встановлення особи заповідача на
підставі недійсного паспорту та не
перевірення нотаріусом реєстру
вчинених попередніх нотаріальних дій
щодо посвідчення заповіту чи його
скасування з метою проставлення
відповідної відмітки свідчать про
порушення при посвідченні заповіту
вимог ст.43 Закону України «Про
нотаріат», пункту 168 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» і визнається
підставою нікчемності заповіту.

За таких обставин, рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 листопада 2011 року в
справі № 2-90-2011 р. в частині відмови
ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_4 в
задоволенні позову про визнання
недійсним заповіту підлягає
скасуванню, а заповіт складений від
імені ОСОБА_6, 22 серпня 2008 року та
посвідчений приватним нотаріусом
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 - недійсним.

На підставі викладеного, ст.ст. 215,
1257 ЦК України, ст.43 Закону України «Про
нотаріат», пункту 168 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» затвердженої
Наказом МЮ України 3 березня 2004 року №
20/5, Положення про паспорт громадянина
України, затвердженого Постановою ВР
України 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ,
Постанови ПВС України № 9 від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», керуючись
ст.ст. 10, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 361-363, 365 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задоволити.

Поновити ОСОБА_3, ОСОБА_4 пропущений
строк звернення до суду із заявою про
перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Скасувати рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 листопада 2011 року в
справі № 2-90-2011 р. за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус
Уманського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про визнання заповіту
недійсним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3
про визнання права власності на
частину житлового будинку за заповітом
та за позовом ОСОБА_7, що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання недійсним заповіту в частині
відмови ОСОБА_3 та неповнолітньому
ОСОБА_4 в задоволенні позову про
визнання недійсним заповіту.

Визнати заповіт складений від імені
ОСОБА_6, 22 серпня 2008 року та посвідчений
приватним нотаріусом Уманського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 -
недійсним.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області, протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які не були присутніми під час
його оголошення в той же строк з часу
отримання копії рішення, шляхом подачі
апеляційної скарги через Уманський
міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий