Номер провадження: 22-ц/785/6130/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді: Сєвєрової
Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Цюри Т.В.,

при секретарі Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 24 квітня 2014 року
по справі за позовом Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

встановила:

У липні 2013 року КП «ТМ
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
сум заборгованості за послуги з
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, посилаючись на те, що КП «ТМ
Ізмаїлтеплокомуненерго»
забезпечувало послугами з
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньо-будинкових
мереж будинку АДРЕСА_1, власником якої є
ОСОБА_2 Однак, в порушення Закону
України «Про теплопостачання» та
«Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. №630, обов'язки по
здійсненню щомісячних розрахунків за
теплопостачання та обслуговування
внутрішньобудинкових мереж
централізованого опалення
виконувались не в повному обсязі, за
відповідачем утворилась
заборгованість за період з 01 лютого 2010
р. по 01 грудня 2013 р. в розмірі 4 225,28 грн. -
за послуги з централізованого
опалення, та 95,79 грн. - за обслуговування
внутрішньобудинкових мереж, та судові
витрати.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24 квітня 2014
року позов КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» було
задоволено:

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго»
заборгованість за послуги з
централізованого опалення в розмірі 4
225,28 грн., та за обслуговування
внутрішньо будинкових мереж у розмірі
95,79 грн. Вирішено питання щодо судових
витрат.

На дане рішення була подана апеляційна
скарга ОСОБА_2, в якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 12 вересня 2013 р., власником
АДРЕСА_1 з 25 січня 2010 р. є ОСОБА_2 (а.с.32).

04 лютого 2010 року представником КП «ТМ
Ізмаїлтеплокомуненерго» на звернення
ОСОБА_2 від 03 лютого 2010 pоку, у
присутності останнього було складено
акт-претензію № 26 щодо відхилення від
температурного режиму у квартирі
АДРЕСА_1 за період з 01 лютого 2010 р. по 28
лютого 2010 pоку, на підставі чого було
здійснено перерахунок оплати в сторону
зменшення на 20 % за лютий 2010 року.

Суд вважав встановленим, що договір на
надання послуг централізованого
опалення та обслуговування
внутрішньо-будинкових мереж
централізованого опалення між КП «ТМ
Ізмаїлтеплокомуненерго» та
відповідачем не укладався, але теплова
енергія у квартиру відповідача
надавалась, тобто ОСОБА_2 знаходився у
фактичних договірних відносинах з КП
«ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго», на
підтвердження чого також служать його
претензії на адресу позивача щодо
якості наданих послуг.

18 лютого 2010 року відповідач подав заяву
про відключення від системи
централізованого опалення, на що
позивачем була надана відповідь щодо
порядку відключення від системи, а
саме, розгляду вказаного питання
міжвідомчою комісією виконавчого
комітету.

30 листопада 2010 року КП «ТМ
Ізмаїлтеплокомуненерго» було вручено
акт, підписаний мешканцями будинку
АДРЕСА_1 щодо самовільного відключення
квартири № 108 від системи
централізованого опалення.

Таким чином встановленим є факт
самовільного, без дотримання
передбаченої законом процедури,
відключення від системи центрального
опалення квартири АДРЕСА_1
відповідачем у лютому 2010 року.

Відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року, споживачі
можуть відмовитися від отримання
послуг з центрального опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж центрального
опалення та постачання гарячої води
здійснюються у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення (далі ЦО) та
постачання гарячої води забороняється.

Порядок відключення окремих житлових
приміщень від мереж ЦО та постачання
гарячої води при відмові споживачів
від централізованого теплопостачання,
затверджено наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року №4.

Вказаного порядку відповідачем
дотримано не було, що не спростоване
відповідачем, в той час як порушення
порядку у вирішенні такого питання є
підставою вважати доводи позивача
обгрунтованими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства.

При вирішенні питання щодо терміну, за
який повинні відповідачі здійснити
оплату, суд першої інстанції виходив з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 31
жовтня 2011 р. позивач в порядку ст. 96 ЦПК
України звертався до суду про
стягнення заборгованості за
теплопостачання в розмірі 1 692,66 грн. та
29,80 грн. - за обслуговування
внутрішньобудинкових мереж, що
утворилась станом на 01 жовтня 2011 р.

Згідно рахунку № 5498, відкритого на ім'я
відповідача, станом на 01 грудня 2013 р.
сума заборгованості відповідача перед
позивачем за послуги з
централізованого опалення складала 4
225,28 грн., та за обслуговування
внутрішньобудинкових мереж - 95,79 грн.
(а.с.55). Заборгованість, що виникла у
попереднього споживача і до 01 лютого 2010
р. в сумі 894, 17 грн. та 89,40 грн., була
погашена у березні 2011 р.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
теплопостачання» - тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії
затверджуються органами місцевого
самоврядування, крім теплової енергії,
що виробляється суб'єктами
господарювання, що здійснюють
комбіноване виробництво теплової і
електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплогенеруючими,
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Згідно ст. 25 Закону України «Про
теплопостачання», теплопостачальні
організації зобов'язані при зміні
тарифів на теплову енергію повідомляти
споживача письмово або в засобах
масової інформації.

У відповідності до ч.2 ст. 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», розмір плати за комунальні
послуги розраховується, виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку

Розрахунок оплати за надані послуги з
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж проводились згідно тарифам,
затвердженим рішеннями виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради
№1555 від 25 листопада 2004 року, №461 від 07
червня 2013 року та №1 від 06 січня 2011 року.
В свою чергу, тарифи на теплову енергію
були сформовані на підставі Закону
України «Про теплопостачання», Порядку
формування тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії та послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №955 від 10 липня 2006
року. 24 жовтня 2007 року Постановою
Кабінету Міністрів України № 1267 були
внесені зміни в п.п. 9,39 у вищезазначений
Порядок, відповідно до яких зобов'язано
підприємства, що надають послуги з
централізованого опалення,
застосувати виключно двоставкові
тарифи.

У відповідності до рішень виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради від
25 листопада 2004 року №1555, від 07 червня 2013
року №461, від 06 січня 2011 року №1, було
затверджено двоставковий тариф для
населення, який складається з
умовно-постіної величини (тобто
абонплати) та умовно-змінної (в
опалювальний період). Рішення щодо
введення двоставкового тарифу не
скасовані та є діючими.

Таким чином, суд першої інстанції
перевірив докази, надані сторонами на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив вірний
висновок про задоволення позовних
вимог Комунального підприємства
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
щодо відсутності правових підстав у КП
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» порушувати
питання про стягнення заборгованості з
позивача спростовуються тим, що при
відключенні квартири від системи
центрального опалення від не
дотримався передаченого законом
порядку, а відтак послуги з опалення
мають бути оплачені у повному обсязі.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційній
скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
___________________ Є.С. Сєвєрова

Судді:
___________________ С.О. Погорєлова

___________________ Т.В. Цюра