Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова
С.0.,

суддів- Дроботі В.В.,
Бисаги Т.Ю.,

при секретарі - Чучка
Н.В.,

з участю: позивачки
ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду
від 15 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_2
пред'явила до ОСОБА_4 позов про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
на малолітню дитину - доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та на своє утримання.

Позивачка зазначала, що сімейне
життя з відповідачем не склалося, тому
просила суд шлюб укладений між
сторонами 31.07.2010 року, зареєстрований у
виконавчому комітеті Кам"яницької
сільської за № 88 розірвати, дитину
залишити на її утриманні, стягнути на
утримання доньки аліменти в розмірі 1/3
частини заробітку відповідача, та на
її ( позивачки) утримання в розмірі 1/5
частини від усіх видів заробітку
відповідача щомісячно до досягнення
дитиною трирічного віку.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 15 липня 2014
року позов задоволено частково. Шлюб
укладений 31 липня 2010 року у
виконавчому комітеті Кам"яницької
сільської ради Ужгородського району,
реєстраційний запис № 88 між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 розірвано. Неповнолітню доньку
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено при матері
-ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини усіх видів заробітку
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 12.03.2014
року і до її повноліття. Допущено
негайне виконання рішення суду у межах
за один місяць.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі
відповідач просить оскаржуване
рішення місцевого суду змінити,
стягнувши з нього на користь
позивачки аліменти в розмірі 1/ 4
частини, а в частині вимоги про
залишення доньки проживати з матір"ю
позивачці відмовити.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, їх представників,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне її
задовольнити частково з таких підстав.

Є доведеним, що шлюбні
відносини між сторонами по справі
припинилися і зберегти сім"ю
неможливо, чого сторони у суді
апеляційної інстанції не заперечують.

Згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 у подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилася донька
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до вимог ст.180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення повноліття.

Встановлений судом першої
інстанції розмір аліментів - 13 частини
заробітку (доходу ), але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідно віку є
завеликим для відповідача, оскільки
він отримує невелику заробітну
плату-2400 грн. частину якої витрачає на
підтримку здоров"я своєї бабки та діда
та догляд за ними. Крім цього,
відповідач частину своєї заробітної
плати витрачає на дорогу (транспортні
витрати) добираючись на роботу в
інший населений пункт (мешкає в с.
Невицьке, а працює в с. Сторожниця
робочим ТзОВ "Влад" ).

Цю обставину позивачка
визнала у суді апеляційної інстанції,
просила апеляційний суд зменшити
розмір присуджених судом першої
інстанції аліментів на утримання
дитини, з відповідача такі стягнути
у розмірі 1/4 частини його заробітної
плати (доходу), а в решті рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Згідно вимог ч.1 ст. 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Тому апеляційний суд
задовольняє вимогу позивачки заявлену
у суді апеляційної інстанції про
зменшення розміру присуджених судом
першої інстанції аліментів, змінює в
цій частині оскаржуване рішення та
стягує з відповідача на користь
позивачки аліменти в розмірі 1/4
частини його середньомісячного
заробітку (доходу ) щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду першої
інстанції колегія залишає без змін,
оскільки воно в іншій частині
позовних вимог відповідає вимогам
закону.

Що стосується доводів
заявлених представником позивача у
суді апеляційної інстанції, про
недоцільність зменшення розміру
аліментів, то колегія оцінює такі
критично і до уваги не бере, оскільки
представник сторони не може вимагати
більшого розміру аліментів, ніж сам
позивач. При потребі позивачка не
позбавлена права та можливості
звернутися до суду з окремим позовом
про збільшення або зменшення розміру
стягуваних з відповідача аліментів.

Відповідно до положень ст. 309
ч.1 п. 1 ЦПК України неповне з"ясування
судом обставин, що мають значення для
справи є підставою для зміни рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1
п.1, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

РІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 15 липня 2014
року змінити в частині стягнення
розміру аліментів на дитину,
визначивши його щомісячне стягнення в
розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного
віку, стягуваного з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили
з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :