Головуючий у 1 інстанції Адамова
Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької
області у складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Попової С.А.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі Костомановій
А.Є.,

розглянувши справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

в с т а
н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4
звернувся з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, заподіяної їх
неправомірними діями та просив
стягнути з відповідачів вартість
відновлювальних робіт пошкодженого
автомобіля, яка складає 2 930 грн. та
спричинену моральну шкоду в сумі 2 000
грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 26
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди задоволені
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5
та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
грошову суму у розмірі 2 930 грн. та в
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 1 000 грн., а всього 3 930 грн. У задоволені
решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 судові витрати з оплати
судового збору у розмірі 344,10 грн., по
172,05 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_3 просять
рішення скасувати та у позові ОСОБА_4
відмовити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, яка просила скаргу
задовольнити, заперечення ОСОБА_4 та
його представника ОСОБА_6, відповідача
ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню за таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 4 травня
2012 року в районі ринку «Привоз»,
розташованого по вул.Азовстальській в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2
відбулася сварка та бійка, внаслідок
якої був пошкоджений автомобіль DACIA LOGAN,
належний ОСОБА_4 Вартість робіт по
відновленню технічного стану
автомоблія становить 2 930 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки спільними діями
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які здійснили бійку,
було пошкоджено автомобіль позивача,
останньому повинна бути відшкодована
за рахунок відповідачів заподіяна
матеріальна та моральна шкода в
солідарному порядку.

Висновки суду відповідають
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Відповідно до частини першої
статті 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її задала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно із роз*ясненями, викладеними
в п. 3 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995
року, з подальшими змінами і
доповненнями, моральна шкода може
полягати, зокрема, у порушенні права
власності, нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України
особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим. За заявою
потерпілого суд може визначити
відповідальність осіб, які спільно
завдали шкоди, у частці відповідно до
ступеня їхньої вини.

Відповідно до роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», викладених в ч.2 п.3, особи які
спільно заподіяли шкоду, тобто
заподіяли неподільну шкоду
взаємопов'язаними, сукупними діями, або
діями з єдністю наміру несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими.

Як вбачається з матеріалів
справи, власником автомобіля DACIA LOGAN,
реєстраційний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_7
Право керування вказаним автомобілем
має ОСОБА_4

4 травня 2013 року ОСОБА_4,
знаходячись за кермом вказаного
автомобіля, приїхав на ринок «Привоз»,
розташований по вул.Азовстальській в
м.Маріуполі, та на деякий час залишив
автомобіль. В цей період, між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 сталася сварка та бійка, в ході
якої було пошкоджено автомобіль DACIA
LOGAN, яким керував ОСОБА_4 (а.с.7).

Вартість ремонтних робіт
автомобіля DACIA LOGAN, реєстраційний номер
НОМЕР_3, які складаються з вартості
робіт по розбиранню, зборці, фарбуванню
лівої задньої двері та лівої бічної
частини автомобіля, згідно рахунку № 48
від 18 травня 2013 року та товарного чеку
ФОП ОСОБА_8, складає 2 930 грн.(а.с.5-6).

З постанови
Орджонікідзевскького районного
відділення головного управління МВС
України в Донецької області
Маріупольського міського управління
про закриття кримінального
провадження від 11 травня 2013 року,
вбачається, що в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_2
формально вбачаються ознаки
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.194 КК України,
тобто, умисного пошкодження чужого
майна, але спричинена ОСОБА_4
матеріальна шкода є малозначною, тому,
кримінальне провадження закрито у
зв'язку з відсутністю кримінального
правопорушення на підставі ст.110, п.2 ч.1
ст. 284 КПК України (а.с.3).

Отже, з урахуванням
викладеного та норм матеріального
права, колегія дійшла висновку, що
суд першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно встановив обставини справи
та відповідні їм правовідносини,
поясненням сторін, наданим доказам дав
належну оцінку і ухвалив законне
рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 та стягнення
солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 грошових
коштів в рахунок відшкодування
заподіяної позивачу матеріальної та
моральної шкоди, оскільки внаслідок
дій відповідачів було пошкоджено
майно - автомобіль DACIA LOGAN.

При цьому, суд дав належну
оцінку постанові Орджонікідзевського
районного відділення головного
управління МВС України в Донецької
області Маріупольського міського
управління про закриття кримінального
провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_2
за скоєння кримінального злочину.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

В апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 посилаються на те, що висновок
суду про спільну вину ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 у заподіянні позивачу
матеріальної і моральної шкоди та їх
солідарну відповідальність не
відповідає фактичним обставинам
справи.

Вказані доводи апеляційний суд
вважає безпідставними, оскільки зі
справи вбачається, що 4 травня 2013 року
саме між відповідачами ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 виникла бійка, що призвела до
пошкодження автомобіля позивача. При
цьому, представник ОСОБА_2 не
заперечувала, що ОСОБА_5 дійсно двічі
падав на автомобіль ОСОБА_4, який в
подальшому став пред'являти претензії
до обох учасників бійки і не просив у
позовній заяві про відшкодування шкоди
у частці відповідно до ступеня їхньої
вини.

Цей факт підтверджено
поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11, яким суд першої інстанції дав
оцінку у відповідності з вимогами ст.212
ЦПК України, постановою про відмову у
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з якої
вбачається, що в діях обох
відповідачів є ознаки кримінального
злочину, поясненнями ОСОБА_5 в суді
апеляційної інстанції, що він визнав
факт пошкодження автомобіля 4 травня 2013
року і, з метою припинення конфлікту,
пропонував ОСОБА_4 частково
відшкодувати шкоду. Постанова про
відмову у порушення кримінальної
справи сторонами не оскаржувалася.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. При
цьому, колегія враховує, що у деліктних
правовідносинах діє презумпція
заподіювача шкоди, згідно з якого вина
відповідачів презумується, якщо вони
не доведуть відсутності своєї вини. З
огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу,
саме на відповідачів покладено
обов'язок доведення відсутності їх
вини в завданні шкоди позивачу.

Апеляційний суд вважає, що
ОСОБА_2 ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду не надав доказів
відсутності своєї вини у заподіянні
позивачу матеріальної і моральної
шкоди.

Посилання у скарзі на те, що
ОСОБА_5 був ініціатором конфлікту, який
призвів до пошкодження автомобіля, не
звільняє від відповідальності ОСОБА_2,
участь якого у конфлікті встановлена
та доведена. В суді апеляційної
інстанції ОСОБА_5 та представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 обставин конфлікту, бійки та
пошкодження автомобіля не
заперечували.

Не представлено апеляційному
суду будь-яких доказів на
підтвердження підстав для скасування
рішення в тій частині, що ОСОБА_2 діяв в
межах самозахисту. Такі факти в суді
першої інстанції доведені не були.

Таким чином, колегія вважає, що
рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, в ньому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, а тому, підстав для його
скасування не вбачається.

На підставі ст.ст.88,297 ЦПК
України з ОСОБА_2 підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 114,70 грн., не
оплачений ним в порядку Закону України
«Про судовий збір» при подачі
апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1. ст.307, ст.308
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає
АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_4, ІПН НОМЕР_2) в
дохід держави судовий збір в розмірі 114
грн.70 коп.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Ігнатоля
Т.Г.

судді
Попова
С.А.

Кочегарова Л.М.