АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/162/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2935/14
Головуючий у 1-й інстанції Науменко Н. Д.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Козельщинського районного
суду Полтавської області від 07 серпня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Країна" до ОСОБА_1, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору Моторне
транспортне страхове бюро України, ЗАТ
«Українська екологічна страхова
компанія», про відшкодування шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ПАТ СК «Країна»
звернулось до суду із вказаним позовом
та просило стягнути з ОСОБА_1 20 923,60 грн.
в порядку регресу виплаченого
відшкодування потерпілому в ДТП та
суму понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало, що ОСОБА_1, керуючи належним
йому автомобілем марки «Форд-транзит»
д.н.з. НОМЕР_3, 29 січня 2012 року на
автодорозі Київ-Харків допустив
зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2, в результаті якого
транспортні засоби отримали технічні
ушкодження.

Позивач, будучи страховиком
пошкодженого автомоблія, належного
ОСОБА_2, відшкодував останньому суму
вартості ремонту автомобіля в розмірі
20 923,60 грн.

Рішенням Козельщинського районного
суду Полтавської області від 07 серпня
2014 року позовні вимоги ПАТ СК «Країна»
задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК
«Країна» 20 923,60 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та
243,60 грн. судових витрат.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 та просив скасувати
його та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПАТ СК «Країна», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 29 січня 2012 року на
автодорозі Київ-Харків відбулось ДТП
за участю застрахованих транспортних
засобів автомоблія «Форд-транзит»
д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та
автомобілем «Тойота-Секвоя» НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2

Постановою Козельщинського районного
суду Полтавської області віж 23 серпня
2012 року, що набрало законної сили,
встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи
правила дорожнього руху, допустив
зіткнення автомобілів, внаслідок якого
їм було завдано технічних пошкоджень.
Відповідач був визнанний винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.ст.
122-4, 124 КУпАП.

Із протоколу огляду місця ДТП і схеми
до нього, вбачається, що в результаті
зіткнення автомобіль «Тойота-Секвоя»
НОМЕР_1 отримав технічні ушкодження у
вигляді деформації передньої та
задньої правих дверей, заднього
правого крила та правої сторони
заднбого бамперу, чим, відповідно до
висновку автотоварознавчої експертизи
№0602/12/СК від 3 лютого 2012 року, завдано
матеріальної шкоди на суму 23788,46 грн.

За договором добровільного
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №111/008/2.15.1. від 16
серпня 2011 року автомобіль
«Тойота-Секвоя» НОМЕР_1, належний
ОСОБА_2, застрахований позивачем на 480
000 грн з відповідальністю в межах 100%.

ПАТ СК «Країна» на підставі страхового
акту №111/22461/2.1.5.1 нарахувало до виплати
потерпілому в ДТП ОСОБА_3 20 923,60 грн.
страхового відшкодування, яке
платіжними дорученнями №84 від 13
березня 2012 року перерахувало станції
технічного обслуговування за
проведений ремонт.

Також, місцевим судом вірно
встановлено, що ОСОБА_1 мав поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів виданий ПАТ «Українська
екологічна страхова компанія», яка
застрахувала автамобіль
«Форд-транзит» д.н.з. НОМЕР_3, який на
час ДТП не діяв, оскільки датою
закінчення полісу є 25 січня 2012 року (т.2
а.с. 77-78)

Згідно витягу із реєстру і
повідомлення Господарського суду м.
Києва ПАТ «Українська екологічна
страхова компанія» ліквідована 3 січня
2012 року.

Статтею 993 ЦК України передбачено право
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування має до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Аналогічна позиція закріплена ст. 27 ЗУ
«Про страхування».

Згідно зі ст. 1191 ч.1 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ СК «Країна» суд
першої інстанції виходив з того, що
шкода, заподіяна з вини ОСОБА_1 підлягає
відшкодуванню на користь позивача в
порядку регресу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скариги щодо
невинуватості у скоєнні ДТП, а також
недоведеності розміру завданого
збитку спростовуються матеріалами
справи, яким судом першої інстанції
надано належну оцінку.

Так, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Постановою Козельщинського районного
суду Полтавської області віж 23 серпня
2012 року, що набрало законної сили,
відповідача визнано винним в скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та
встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи
правила дорожнього руху, допустив
зіткнення автомобілів, внаслідок якого
їм було завдано технічних пошкоджень.

Крім того, відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи №0602/12/СК
від 3 лютого 2012 року, ОСОБА_2, внаслідок
пошкодження його автомобіля, завдано
матеріальної шкоди на суму 23788,46 грн.

Всупереч вимог ст. 10 ч.3, ст. 60 ч.1 ЦПК
України відповідачем не надано доказів
які б спростовували висновок експерта
щодо визначення розміру матеріальної
шкоди.

Колегія суддів не вбачає підстав для
сумнівів у правильності вказаного
висновку експерта.

Доводи апелянта щодо відмови місцевого
суду у виклику свідків по справі є
неспроможними.

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції було допитано
тих свідків, які повідомили обставини,
що входять до предмета доказування у
даній справі.

Згідно зі ст. 58 ч.1,3 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 59 ч.2 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, обставини встановлені місцевим
судом з постанови у справі про
адміністративне правопорушення та
висновку експерта щодо винуватості
ОСОБА_1 в ДТП та розміру заподіяної
потерпілому шкоди не можуть бути
спростовані показанням свідків.

Згідно зі ст. 303 ч.1 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Інші доводи, які б спростовували
висновки суду першої інстанції, в
апеляції відсутні.

Виходячи з викладеного, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їм належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення місцевого суду, судовою
колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1
ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Козельщинського районного
суду Полтавської області від 07 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя:
О.Ю.
Кузнєцова

Судді:

Л.М. Хіль

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: