Провадження №
Єдиний унікальний № 742/4890/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року

м. Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2014 року позивач звернулась до
Прилуцького міськрайонного суду з
цивільним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що від проживання з відповідачем
вони мають спільних дітей - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти проживають разом з
позивачем та знаходяться на її
утриманні. Відповідач не надає
матеріальну допомогу на утримання
своїх неповнолітніх дітей, що й змусило
позивача звернутись до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, хоча була належним чином
повідомленою про день, час та місце
розгляду справи, завчасно подала до
канцелярії суду письмову заяву про
проведення розгляду справи за її
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
суд їх задовольнити /а.с.18/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явився, хоча був належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи, до канцелярії
суду подав письмову заяву згідно якої
просив справу розглянути без його
участі, заявлені позовні вимоги визнав
у повному обсязі, не заперечував щодо
стягнення з нього аліментів на
утримання двох неповнолітніх дітей в
розмірі зазначеному в цивільному
позові /а.с.17/.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, розглянув надані ними
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
враховуючи факт визнання відповідачем
позову, що не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, приходить до переконання,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

На час розгляду справи
домовленості між батьками з приводу
участі відповідача в утриманні дитини -
не досягнуто, а отже аліменти
підлягають стягненню в судовому
порядку в силу ст.181 Сімейного Кодексу
України.

В судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено, що
шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірваний, що підтверджується
рішенням Прилуцького міськрайонного
суду від 10.10.2014 року /а.с.9/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 08.09.2005 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Прилуцького міськрайонного
управління юстиції Чернігівської
області, відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженої під час перебування в шлюбі
з позивачем доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 08.09.2005 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Прилуцького міськрайонного
управління юстиції Чернігівської
області, відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженого під час спільного
проживання з позивачем сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.

Як вбачається з довідки № 2176 від
27.10.2014 року, виданої КП
«Прилукижитлобуд», неповнолітні діти
позивача проживають разом з нею /а.с.12/.

В силу статті 51 Конституції
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття. Згідно ст.8
Закону України «Про охорону дитинства»
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Сімейним кодексом України гарантовано
згідно до ст.141, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо утримання
та виховання дітей. Правовідносини між
сторонами випливають із аліментних
зобов'язань батьків щодо утримання
дітей і врегульовані нормами глави 15
Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч.ч.1-3 ст.181 СК України
визначено що, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той з них хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її утримані
зокрема і в грошовій формі. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду від 28.10.2014 року,
відповідачу по справі, було
запропоновано, в разі невизнання
позовних вимог, надати письмові
заперечення проти позову з посиланням
на докази, якими вони обґрунтовуються
/а.с.14/. 28.10.2014 року відповідачем до
канцелярії суду було подано письмову
заяву про визнання позовних вимог у
повному обсязі, що узгоджується з ч.1
ст.174 ЦПК України /а.с.17/.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову /ч.1 ст.191 СК України/. При
визначенні розміру аліментів судом
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, майновий
стан відповідача та його стан здоров'я,
відсутність у нього інших дітей та
непрацездатних членів сім'ї, родичів,
яких він зобов'язаний утримувати. Окрім
того, суд бере до уваги і той факт, що
відповідач є молодою особою
працездатного віку, спроможний і
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання неповнолітніх сина та
доньки.

За цих, безпосередньо встановлених у
суді фактичних обставин справи,
відповідно до конституційного
принципу верховенства права, оскільки
в судовому засіданні достовірно
встановлено, що саме відповідач на
даний час неналежно виконує обов'язки
по утриманню неповнолітніх дітей,
зваживши на її матеріальні та духовні
потреби, а також стан здоров'я, за умов
відсутності інших обставин, які мають
істотне значення, суд вважає за
необхідне та справедливе, відповідно
до вимог ст.183 СК України, з метою
забезпечення принципу пріоритету
інтересів дітей, присудити стягнення з
відповідача аліменти на утримання
неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28.10.2014
року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.
Вказана норма закону є безспірною під
час виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання
позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі на користь
держави.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.141,180,183 СК України, п.3
ст.10, п.1 ст.11, п.1 ст.60, ст.ст.174,212-213,215,218,367
ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
/ідентифікаційний номер НОМЕР_3/,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти
на утримання неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28.10.2014
року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 /двохсот
сорока трьох/ гривень 60 /шістдесяти/
копійок.

Рішення в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов