справа № 462/6159/14-ц
УХВАЛА

12 листопада 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова у складі:

головуючого – судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
суду, суд, –

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в
якій просить переглянути та скасувати
заочне рішення Залізничного районного
суду від 03 жовтня 2014 року, зазначивши,
що вказане рішення було ухвалено за
його відсутності, не було повно
з’ясовано всіх фактичних обставин
справи, оскільки фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 увів його в
оману щодо істотних умов договору, а
тому, він подав до Шевченківського
районного суду м. Львова позовну заяву
про визнання недійсним даного
договору.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у судовому засіданні, вивчивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що заява про перегляд
заочного рішення не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.228 ЦПК України вбачається,
що заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином, законом визначено, що суд
може скасувати ухвалене ним заочне
рішення лише за наявності одночасно
двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК
України, зокрема, якщо буде
встановлено, що відповідач не з’явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. При цьому, для
скасування заочного рішення необхідно
переконатись, чи є достатні для цього
підстави, передбачені законодавством,
та провести оцінку поважності причин
неповідомлення відповідачем про
причини своєї неявки в судове
засідання, в якому ухвалено заочне
рішення, і оцінити надані відповідачем
докази на предмет їх істотного
значення для правильного вирішення
справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Залізничного районного суду м. Львова
від 03.10.2014 року позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено,
стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за
договором про надання інформаційних
послуг №50032014 від 21 березня 2014 року в
загальній сумі 8420 гривень, з яких 2000
гривень заборгованість за надані
послуги та 6420 гривень пені за
несвоєчасність виконання зобов’язань
за договором (а.с.22-23).

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 03.10.2014 року у судове
засідання не з’явився, при цьому був
належним чином повідомлений про час,
день та місце судового розгляду в
порядку ч.4 ст.74 ЦПК України, що
стверджується повідомленням про
вручення поштового повідомлення (а.с.16).

При цьому відповідач подав клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв’язку із захворюванням, не
представивши доказів поважності
неявки в судове засідання, яке суд
розцінював як затягування розгляду
справи і неявку відповідачу без
поважних причин (а.с.20).

З огляду на наведене, суд вважає, що
відповідач був належно повідомлений
про час та місце розгляду справи.

Суд критично ставиться до покликань
заявника на те, що він на час розгляду
справи перебував на лікарняному,
оскільки на час подання 01.10.2014року
клопотання про відкладення розгляду
справи, не подав доказів
непрацездатності. Разом з тим, із
долученого до заяви про перегляд
заочного рішення, листка
непрацездатності вбачається, що ОСОБА_1
хворів з 29.09.2014 року до 03.10.2014 року.

Також суд критично оцінює доводи
заявника, що при вирішенні спору суд не
взяв до уваги істотні для справи
обставини, зокрема те, що ним 25.09.2014 року
подано позов до Шевченківського
районного суду м. Львова про визнання
оспорюваного договору недійсним.
Доводи відповідача у заяві про
перегляд заочного рішення є його
суб’єктивними судженнями та зводяться
до аналізу тих самих обставин справи на
відповідність їх вимогам закону, що не
є підставою для скасування заочного
рішення судом, що його ухвалив, крім
цього, суд відзначає, що такі
твердження відповідача спрямовані на
уникнення відповідальності та бажанні
не виконувати взяті на себе
зобов’язання.

Виходячи з наведеного, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_1П не з’явився у
судове засідання без поважних причин і
не надав суду будь-яких належних і
допустимих доказів, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, а тому, з огляду на вимоги ч.1
ст.232 ЦПК України, відсутні підстави для
скасування заочного рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 03.10.2014 року і призначення справи до
розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.208-210, 231, 232 ЦПК України,
суд, –

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 03 жовтня 2014 року – залишити
без задоволення.

Роз’яснити відповідачу, що залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення не є перешкодою
оскарження заочного рішення в
загальному порядку, а саме до
апеляційного суду Львівської області
через Залізничний районний суд м.
Львова, шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:

Бориславськи
й Ю. Л.