Справа № 685/612/14-ц
Провадження № 2/685/181/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року Теофіпольський
районний суд Хмельницької області в
складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

при секретарі Самойлюк Н.П.,

за участі відповідача ОСОБА_1 та

представника третьої особи Мельника
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Теофіполь цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третьої
особи, яка не пред'являє самостійних
вимог на предмет спору,
Теофіпольського районного управління
юстиції, про звільнення майна з-під
арешту,

В С Т А Н О В
И В :

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Лисак
В.С. звернувся до суду з позовом, в якому
зазначив, що 31.03.2008 р. між банком та
позичальником ОСОБА_4 укладений
кредитний договір № HMTWGA, на
підставі якого вона отримала кредит в
сумі $ 13860.

В забезпечення виконання договірних
зобов'язань позичальника відповідач
ОСОБА_1 надав в іпотеку житловий
будинок загальною площею 42,7 кв. м., який
розташований по АДРЕСА_1, згідно
договору іпотеки № HMTWGA від 31.03.2014
р.

17 листопада 2008 р. держвиконавцем ВДВС
Теофіпольського РУЮ в ході примусового
виконання ухвали Теофіпольського
районного суду від 03.11.2008 р. накладено
арешт на майно відповідача, в т.ч. і на
вищезазначений житловий будинок, тому,
не вбачаючи правових підстав для
накладення арешту після укладення
договору іпотеки, просить звільнити
іпотечне майно з-під арешту.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за відсутності
представника банку.

Відповідач ОСОБА_1 заперечив проти
задоволення позову, оскільки зняття
арешту з будинку надасть банку
можливість звернути стягнення на
нього, що призведе до виселення.

Представник третьої особи
покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
переконання про наявність підстав для
задоволення позову.

31 березня 2008 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого
являється ПАТ КБ «ПриватБанк», та
ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №
HMTWGA, посвідчений приватним
нотаріусом Теофіпольського
райнотокругу ОСОБА_6 за № 1827 та
накладена заборона відчуження
іпотечного майна. Відповідно до умов
договору, іпотекодавець ОСОБА_1 передав
в іпотеку позивачу належний йому
житловий будинок по АДРЕСА_1, як
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 з повернення кредиту та оплати
його користування за кредитним
договором № HMTWGA від 31.03.2008 р.

13 листопада 2008 р. Теофіпольським
районним судом Хмельницької області в
ході розгляду справи № 2-529/08 за позовом
ВАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 2202/0807/64-012 від 21.08.2007 р.
накладено арешт на легковий автомобіль
ОСОБА_1 та все рухоме та нерухоме майно
обох відповідачів.

17 листопада 2008 р. ст. держвиконавцем
ВДВС Теофіпольського РУЮ накладено
арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 в
ході виконавчого провадження № 10068187 на
виконання вищезазначеної ухвали суду.

Іпотека, як один з видів застави,
відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 1
Закону України «Про іпотеку», є
забезпеченням виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому
законом.

Можливість звернення стягнення на
заставлене майно боржника для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, передбачена ч. 3 ст.
52 Закону України «Про виконавче
провадження» в редакції, чинній на
момент ухвалення рішення про
накладення арешту на нерухоме майно
відповідача та фактичного накладення
арешту держвиконавцем, зокрема,
виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів та коли вартість
предмета застави перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

Частиною 4 ст. 52 Закону передбачений
обов'язок державного виконавця
повідомити заставодержателя про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснити
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Аналогічні норми передбачені в чинній
редакції Закону України «Про виконавче
провадження» згідно ч.ч. 3, 4 ст. 54.

Таким чином, позивач являється
обтяжувачем з вищим пріоритетом, який
має право на звернення стягнення на
предмет застави, а тому має переважне
право на задоволення своїх вимог про
стягнення боргу шляхом звернення
стягнення на заставлене майно, але
накладений на майно арешт порушує це
право. При цьому, як вбачається з
розрахунку заборгованості,
заборгованість позичальника за
кредитним договором значно перевищує
вартість предмета іпотеки, визначеної
в іпотечному договорі.

Керуючись ст.ст. 1, 3 Закону України «Про
іпотеку», ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного 17
листопада 2008 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Теофіпольського районного управління
юстиції Хмельницької області, житловий
будинок площею 42,7 кв.м., розташований по
АДРЕСА_1, належний на праві власності
ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 243,60 грн.
(Двісті сорок три гривні 60 коп.)
сплаченого при подачі позову судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання апеляційної
скарги через Теофіпольський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Самойлович А.П.