Справа № 460/1751/14
Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/5186/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Федоришина А.В.

секретаря:
Ясиновської Я.М.

з участю: ОСОБА_2 та
його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Яворівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Яворівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2014 року
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2,
третя особа Відділ державної
виконавчої служби Яворівського
районного управління юстиції, про
звернення стягнення на майно шляхом
визнання за ним права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку переведення
прав та обов'язків співвласника майна,
зарахувавши ОСОБА_4 272384 грн. 48 коп. в
рахунок погашення суми боргу в порядку
виконання рішення суду по цивільній
справі № 460/3428/13-ц від 07.11.2013 року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
оскаржувана ухвала постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду є
помилковими. Вказує на те, що згідно
позовної заяви предметом спору є не
порядок виконання рішення суду, а
звернення стягнення на частку у майні,
що є у спільній частковій власності з
переведенням на нього прав та
обов'язків співвласника боржника та з
проведенням відповідного
перерахунку(ст.366 ЦК України), а тому
вважає, що суд мав ухвалити рішення, а
не постановити ухвалу.

Просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким його позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи із
наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що
розділом VI ЦПК України не передбачено
визнання судом права власності чи
звернення стягнення на частку у майні
боржника, а в разі застосування ст.366
ЦПК України заявник повинен був
звертатися до суду в позовному порядку.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, так як
він дійшов до нього з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Районним судом встановлено, що 02.12.2013
року на виконання виконавчого листа,
виданого Яворівським районним судом
Львівської області, було відкрито
виконавче провадження ВП №41021444 про
стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2
боргу в сумі 272384 грн. 48 коп.

За поданням державного виконавця ВДВС
Яворівського РУЮ Львівської області
Мацула І.Д. було здійснено опис та арешт
квартири АДРЕСА_1, частка в якій
належить боржнику ОСОБА_4

Крім того, за поданням державного
виконавця ВДВС Яворівського РУЮ
Львівської області Мацула І.Д. ухвалою
Яворівського районного суду
Львівської області в порядку ст. 379 ЦПК
України було визначено частку боржника
ОСОБА_4 у даній квартирі - 2/3 ідеальних
часток.

Ринкова вартість 2/3 ідеальних часток
квартири АДРЕСА_1 згідно висновку про
вартість майна становить 244081 грн.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_2
він просив визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
зазначивши відповідачем ОСОБА_4(а.с.16).

Відтак, колегія суддів вважає
помилковим висновок районного суду про
те, що ОСОБА_2 просив визнати за ним
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку виконання рішення суду.

Статтею 208 ЦПК України встановлено, що
судові рішення викладаються у формі
рішення, ухвали і постанови та
визначено, у яких випадках судовий
розгляд закінчується ухваленням
рішення.

Однак, районний суд вимог даної норми
не дотримав та замість ухвалення
рішення постановив ухвалу.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.

Порядок повідомлення осіб, які беруть
участь у справі, про дату судового
засідання врегулювано ст.74 ЦПК України.

Оскільки належне повідомлення осіб,
які беруть участь у справі, є
обов'язковим (ч.1 ст.158 ЦПК України),
участь у справі є процесуальним правом
таких осіб (ст.27 ЦПК України), а згідно
ст.129 Конституції України до основних
засад судочинства належить
змагальність сторін та доведення суду
переконливості своїх доводів (
повідомлення про судове засідання є
елементом змагальності та обов'язком
суду), то неповідомлення про дату
судового засідання є порушенням ст.6
Конвенції про захист прав та
основоположних свобод.

Однак, у матеріалах справи відсутні
докази того, що відповідач ОСОБА_4 не те,
що була повідомлена про час та місце
розгляду справи належним чином
відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК
України, а що вона взагалі
повідомлялась про розгляд справи.

Крім того, суддя, прийнявши доповнення
до позовної заяви, які були подані
ОСОБА_2 10.06.2014 року, не вирішив питання
про необхідність сплати позивачем
судового збору.

Також необхідно було перевірити, чи
дана справа підсудна Яворівському
районному суду Львівської області,
оскільки згідно вимог ч.1 ст.114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини, а спірна квартира, на яку
просить визнати право власності
ОСОБА_2, знаходиться у м. Львові.

Крім того, потрібно було встановити,
хто є співвласником 1/3 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1, та вирішити питання
про притягнення даної особи до участі у
справі

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскаржувану
ухвалу скасувати та передати питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Яворівського районного суду
Львівської області від 20 червня 2014 року
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: