Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2724/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
УХВАЛА

Іменем України

05.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.

суддів: Карпенка О.Л., Фомічова С.Є

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 03 вересня 2014 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів і

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася
в суд із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що перебувала з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі з
18 квітня 2008 року, який розірвано 13
червня 2013 року. Мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та
перебуває на її утриманні.

Проте, відповідач, який проживає
окремо, матеріальної допомоги дитині
не надає, хоча має змогу її надавати.
Просила стягнути аліменти на утримання
дитини у розмірі ? частки заробітку
(доходу) відповідача щомісячно.

Також, позивач просила стягнути
аліменти за минулий час - з дня
розлучення.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 03 вересня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача на утримання дитини аліменти
у розмірі ? частки заробітку (доходу)
починаючи з 12 червня 2014 року, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно, до
її повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено
питання про розподіл судових витрат

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
першої інстанції в частині визначення
дати, починаючи з якої стягуються
аліменти та ухвалити в цій частині
нове рішення про стягнення аліментів
на утримання дитини починаючи з 04
травня 2014 року.

Зазначає, що суд неправильно
застосував норми матеріального права,
дав неналежну оцінку доказам по справі,
не врахував, що відповідач після
їхнього розлучення 13 червня 2013 року
добровільно утримував дитини
перераховуючи гроші. Проте у травні 2014
року перестав це робити, хоча повинен
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

В засіданні апеляційного суду
відповідач просив відхилити
апеляційну скаргу, оскільки рішення
суду відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та в межах позовних вимог,
відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Матеріалами справи
підтверджується, що відповідач є
батьком малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає з
відповідачем і перебуває на її
утриманні.

Не оспорюючи стягнення аліментів в
частині визначеного судом розміру
аліментів ? частки (доходу), позивач не
погоджується із встановленою судом
датою, починаючи з якої стягуються
аліменти

Як убачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним
позовом 12 червня 2014 року і просила
стягнути аліменти починаючи із 13
червня 2013 року - дати розірвання шлюбу з
відповідачем.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час
можуть бути присуджені, якщо
позивач подасть суду докази того,
що він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг
їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Суд першої інстанції визначив
період стягнення аліментів з
відповідача на неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 12
червня 2014 року, тобто з часу
пред'явлення позову.

Відповідно до банківських
квитанцій відповідач, починаючи з
травня 2013 року щомісячно перераховував
на картковий рахунок позивача гроші на
утримання дитини. (а.с. 23-25)

В доводах апеляційної скарги, які
зводяться до того, що оскільки
відповідач був інформований щодо свого
обов'язку утримувати дитину з часу
розірвання шлюбу, то суд повинен був
стягнути аліменти із травня 2014 року, з
того часу коли відповідач припинив
перераховувати кошти на утримання
дитини.

Суд апеляційної інстанції вважає
зазначені доводи такими, що не
спростовують висновків суду, оскільки
ні у позовній заяві, ні у матеріалах
справи відсутні докази, які б
вказували, що позивач до звернення до
суду вживала заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не
могла їх отримати у зв'язку з
ухиленням останнього від їх сплати

За таких обставин рішення суду
першої інстанції зміні чи скасуванню
не підлягає як ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 03 вересня 2014
року в частині визначення дати,
починаючи з якої стягуються аліменти
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскарженою в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: