АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2801/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Коваль А.Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. РІШЕННЯ
06 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоХрапка В. Д.суддівВініченка
Б. Б. , Новікова О. М. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
відшкодування витрат на лікування та
в с т а н о в и л а :
У серпні 2012 року ОСОБА_7 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування витрат на лікування та
поховання спадкодавця, посилаючись на
те, що з 1991 року вона проживала однією
сім'єю як дружина та чоловік, але не
була в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8
За час спільного проживання вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет та займалися бізнесом.
В період з 19.01.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 перебував у реанімаційному
відділенні Уманської міської лікарні,
а ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_8 помер.
Єдиним спадкоємцем першої черги після
смерті ОСОБА_8 є відповідач, який є його
сином. Оскільки позивачка в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 не
перебувала, тому вона являється
спадкоємцем четвертої черги, тому на
спадщину претендувати не може. Проте за
час хвороби ОСОБА_8 вона витрачала на
нього кошти, згідно підрахунків сума
витрат становить 5 000 грн. Крім того,
крім коштів витрачених на лікування
ОСОБА_9, позивачка витратила кошти на
поховання, сума яких становить 5 380 грн.
А всього вона витратила кошти в сумі 10
380 грн., які відповідач в добровільному
порядку повертати не бажає. Просила суд
стягнути з ОСОБА_6, на її користь
витрати понесені нею на лікування та
поховання спадкодавця в сумі 10 380 грн.
та судові витрати.
В листопаді ОСОБА_7 подала до суду
уточнену позовну заяву, в якій просила
суд стягнути з ОСОБА_6 , спадкоємця
першої черги за законом на її користь
витрати понесені на лікування та
поховання спадкодавця в сумі 8 777 грн. 22
коп. та судові витрати.
Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 вересня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрати, понесені на лікування та
поховання спадкодавця, у сумі 8 776 грн. 22
коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
судові витрати в сумі 219 грн. 14 коп. та
витрати за надання правової допомоги у
сумі 2 500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
постановлене із порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення , яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги по наступних
підставах:

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, виходив з того, що
ОСОБА_6, як спадкоємниця першої черги
майна померлого ОСОБА_8, зобов'язаний
відшкодувати розумні витрати, які були
зроблені ОСОБА_7 на поминальний обід.

Проте, погодитись з таким
рішенням суду не можна, оскільки воно
ухвалено з неправильним застосуванням
норм матеріального права з огляду на
наступне.

З матеріалів справи бачається, що 24
січня 2012 року помер ОСОБА_8
Спадкоємцем першої черги за законом
після його смерті є його син ОСОБА_6,
який подав до державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
за законом.

Поскільки позивачка з 1991 року
проживала з ОСОБА_8 однією сім'єю як
дружина та чоловік, але не була в
зареєстрованому шлюбі, тому являється
спадкоємцем четвертої черги.

Згідно пояснень, які надали свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 в
судовому засіданні , довідок приватних
підприємців , товарного чеку, квитанції
прибуткового касового ордеру та
накладної, які є в матеріалах цивільної
справи позивачка повністю за власний
кошт поховала ОСОБА_8, оплатила
поминальні обіди та провела усі
ритуальні послуги.

Рішення суду в частині стягнення
понесених позивачем витрат на
поховання (витрати на придбання
необхідних для поховання речей)
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Однак, з висновком суду в частині
стягнення витрат на проведення
поминального обіду погодитись не можна
з таких підстав.

Стаття 2 Закону України "Про
поховання та похоронну справу"
визначає поховання померлого як
комплекс заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечить
законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових
дій розуміється, зокрема, організація
поховання померлого і проведення у
зв'язку з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить
особливість при покладенні на
спадкоємців обов'язку щодо покриття
витрат на поховання спадкодавця, а
саме: такі витрати повинні бути
розумними, що стосується їхнього
розміру та необхідності здійснення.

Суд першої інстанції, правильно
встановивши обставини справи, та
відносини, що виникли між сторонами та
застосувавши до них ст. 1232 ЦК України,
яка їх регулює, не звернув уваги на
зазначені положення діючого
законодавства.

Не врахував, що виходячи із
визначення поняття поховання
відповідно до закону до таких витрат
можна віднести ті, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення
поминального обіду, який проводиться
після поховання, не відносяться до
витрат на поховання, відшкодувати які
зобов'язані спадкоємці у відповідності
до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню
не підлягають, що є підставою для
відмови у задоволенні позову в частині
стягнення 3 250 грн. витрат на проведення
поминального обіду.

За таких обставин, оскаржуване
судове рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову про
стягнення з відповідача витрат на
проведення поминального обіду
потрібно скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким у їх
задоволенні відмовити, а в решті
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що суд першої інстанції не
взяв до уваги доводи відповідача про
те, що позивач витратила кошти на
лікування та поховання, які були
отримані від підприємницької
діяльності ОСОБА_8, так як він був
зареєстрований як приватний
підприємець і займався
підприємницькою діяльністю, є
необґрунтованими.

Загальна сума коштів, яку потрібно
стягнути з відповідача витрачених на
лікування та поховання ОСОБА_8
ставитиме 5 526 грн. 22 коп., з них : 3 196 грн.
22 коп. витрачені на лікування, послуги
та атрибути в ритуальному бюро - 720 грн.,
вінки - 465 грн., одяг для поховання -1 145
грн.

Таким чином, судова колегія вважає,
що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення було
порушено вимоги чинного законодавства,
що свідчить про незаконність рішення, а
тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити
частково.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 вересня
2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрати понесені на лікування та
поховання спадкодавця в сумі 5 526 грн. 22
коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення , але
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :