Номер провадження: 22-ц/785/5955/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Стадніченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 23 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

05.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» (далі-Банк)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та просив стягнути в
солідарному порядку з відповідачів
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
25.01.2007 року у загальному розмірі 330 847,29
грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги
тим, що відповідачі не виконують свої
зобов'язання за вказаним договором у
розмірі, строки і на умовах визначених
цим договором (а.с.1-4).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 23.04.2014 року у задоволенні
позову ПАТ «Дельта Банк» - відмовлено
(а.с.74).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, заперечень
на неї, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не
відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що
25.01.2007 року між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є АТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №0, згідно з
умовами якого, Банк надав Позичальнику
кредитні кошти у розмірі 16257,00 дол. США з
розрахунку 12,3% річних на строк з 25.01.2007
по 25.05.2022 року. Цільове призначення
кредиту - придбання нерухомості (а.с.9-18).

Виконання Позичальником зобов'язань за
кредитним договором забезпечувалось
порукою відповідно до укладеного
договору поруки №90287 від 25.01.2007 року між
Банком та ОСОБА_3, згідно з яким
Поручитель поручається перед
Кредитором за виконання Боржником
зобов'язань за кредитним договором
№№0, від 25.01.2007 року(а.с.7,8).

Позичальник умови кредитного договору
належним чином не виконує, у зв'язку з
чим, станом на 15.11.2012 року за
відповідачем ОСОБА_2 виникла
заборгованість у загальній сумі 330847,29
грн. (а.с.23,24).

08.12.2001 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» укладений Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого до АТ
«Дельта Банк» перейшло право вимагати
від Боржників повного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами (а.с.31-32).

Відмовляючи у задоволенню позову
Банку, суд 1-ої інстанції виходив з того,
що позивач не надав суду доказів на
підтвердження права вимоги до
відповідачів за кредитним договором
№0 від 25.01.2007 року, забезпечений
договором поруки №90287 від 25.01.2007 року.
При цьому суд прийшов до висновку, що
кредитний договір за №0 та
№1 є різними договорами.

Крім того, позивач не надав суду
доказів на підтвердження укладення
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», в
тому числі і по вищевказаному
кредитному договору.

При розгляді спору по суті суд
керувався вимогами ст.ст.625, 626, 629, ч.2
ст.1050, ст.1054 ЦК України та ст. 60 ЦПК
України.

Між тим, з такими висновками суду
колегія погодитись не може.

Колегія вважає, що судом неповно
з'ясовані всі обставини справи і
неповно встановлені фактичні дані, які
мають суттєве значення для вирішення
справи.

Так, до апеляційної скарги позивачем
була надана копія Додаткової угоди №1
до Договору про надання споживчого
кредиту №0 від 25.01.2007 року,
відповідно до п.1 якої, сторони
домовились, що для ідентифікації
Договору можуть застосовуватись як
номер самого Договору, зазначений при
його укладенні, так і реєстраційний
номер Договору в системі обліку Банку,
а саме №1 (а.с.80-81,122).

Таким чином, Кредитний договір під
№0 та №1 є однаковими
договорами, у зв'язку з тим, що №1 є
внутрішнім реєстраційним номером у
банківській установі по кредитному
договору №0.

Вказані обставини підтвердили і
відповідачі по справі в суді
апеляційної інстанції, посилаючись на
те, що з Банком та ОСОБА_2 був укладений
тільки один кредитний договір.

Відповідачі також не оспорювали
фактичну суму заборгованості за
вказаним кредитним договором, яка
виникла станом на 15.11.2012 року.

Не може погодитись колегія суду і з
висновками про те, що позивачем не
підтверджено його право вимог до
відповідачів.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути змінено іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення прав вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України,
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відповідно
до вказаних норм права, шляхом
підписання з ПАТ «Дельта Банк»
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами, передав останньому, у
тому числі і право вимоги до
відповідачів по цій цивільній справі.

Даний договір посвідчений у
нотаріальному порядку та пройшов
реєстрацію. Про що в реєстрі зазначено
за № 29492950 (а.с.31-32).

Згідно акту прийому-передачі
документації від 20.03.2012 року ПАТ
«Дельта Банк» має право вимоги до
боржника - ОСОБА_2 за реєстраційним
№1, тобто по Кредитному договору
№0 (а.с.6).

При викладених обставинах, рішення
суду на підставі п.п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню, з
ухваленням нового - про задоволення
позовних вимог Банку відповідно до
вимог ст.ст.533, 554, 1049, ч.2 ст.1050 ЦК України
та стягнення з відповідачів на його
користь загальної суми заборгованості
в розмірі 330847,29 грн., яка складається з:

- тіла кредиту 26254,54 дол. США, що в
еквіваленті складає 209852,54 грн.;

- відсотків 14755,14 дол. США, що в
еквіваленті складає 117937,83 грн. та 382,45
дол. США, що в еквіваленті складає 3056,92
грн.(а.с.23-24).

Статтею 88 ЦПК України передбачено,
розподіл судових витрат між сторонами.

Банком при подачі позову сплачено
судовий збір в розмірі 3219,00 грн. (а.с.5).

Позивач просить стягнути з
відповідачів вказану суму в
солідарному порядку.

Разом з тим, солідарне стягнення суми
судових витрат законом не передбачено.

Оскільки позов Банку задоволено
повністю, колегія вважає, що судовий
збір, сплачений позивачем,
відшкодовується відповідачами в
рівних частках, тобто по 1609,50 грн. з
кожного.

З урахуванням викладеного і керуючись
ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 23 квітня 2014 року скасувати.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(МФО 380236, ) заборгованість за
кредитним договором в сумі 330847,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» (МФО 380236, )
судовий збір в сумі 3219,00 грн., тобто по
1609,50 грн. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

О.М.Таварткіладзе