АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2766/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48, 50 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
30 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б. Б.суддівХрапка
В. Д. , Новікова О. М. при
секретаріОвчаренко І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_6 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_8 звернувся до
суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог
вказувала, що з відповідачем мають
спільну дитину - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка повністю перебуває на утриманні
позивачки, оскільки з липня 2014 року
ОСОБА_6 припинив надання матеріальної
допомоги на сім'ю та утримання дитини.

Позивачка зазначала, що хоча
відповідач офіційно не працює в зв'язку
з навчанням у УМСА у м. Полтава, даний
факт не позбавляє обов'язку батька
утримувати свою дитину.

За таких обставин, просила суд стягнути
з ОСОБА_6 на свою користь аліменти на
утримання дитини ОСОБА_9 в твердій
грошовій сумі у розмірі 700 грн.
щомісячно до досягнення дитини
повноліття, починаючи з часу звернення
до суду.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 18 вересня 2014 року позов
ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_8
аліменти на утримання дитини ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 529, 5 грн. щомісячно,
починаючи з 12 серпня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 ОСОБА_7, посилаючись на
незаконність і необгрунтованість
рішення суду першої інстанції,
порушення судом норм
цивільно-процесуального законодавства
щодо використання доказів, просив
скасувати рішення міськрайонного суду
та ухвалити нове, яким стягнути із
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_9 в сумі 317 грн. 70
коп. щомісячно, посинаючи з 12 серпня 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про стягнення з
відповідача аліментів у твердій
грошовій сумі в розмірі 529, 5 грн., судом
було вказано на задовільний стан
здоров'я батька дитини, відсутність на
його утриманні непрацездатних членів
сім'ї, працездатний вік, та визначено
розмір аліментів у розмірі половини
прожиткового мінімуму на дитину віком
до 6 років із врахуванням обов'язку обох
батьків утримувати дитину.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 згідно зі свідоцтвом про
народження НОМЕР_1 від 15 січня 2011 року є
батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом із матір'ю ОСОБА_8

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_6
офіційно не працевлаштований, в зв'язку
із чим не має регулярного доходу, не в
повній мірі бере участь у вихованні
дитини та її утриманні, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про можливість задоволення
позовних вимог ОСОБА_8 щодо стягнення з
відповідача на її користь на утримання
малолітньої дитини аліментів у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Урахування зазначених обставин для
правильного вирішення спору та не
порушення прав жодної із сторін, дитини
є необхідним із огляду на роз'яснення,
дані судом у п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
про те, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК України. При цьому необхідно мати на
увазі, що зміна законодавства в частині
визначення мінімального розміру
аліментів на одну дитину не є підставою
для перегляду постановлених раніше
судових рішень про їх стягнення.

Проаналізувавши наявні у справі
докази, колегія суддів вважає, що
вирішуючи питання про призначення
аліментів на утримання дитини, суд
вірно ураховував матеріальне
положення платника аліментів,
відсутність у нього інших утриманців і
зробив висновок про те, що відповідач є
працездатною особою і спроможний
платити аліменти на утримання дочки в
розмірах, визначених судом.

Доводи апелянта про те, що він не
спроможний сплачувати аліменти в
розмірах, визначених судом, нічим не
підтверджуються, а його посилання на
те, що він навчається на контрактій
основі без отримання стипендії у ВДНЗ
«Українська медична стоматологічна
академія» не впливає на обов'язок
ОСОБА_6 сплачувати аліменти на
утримання дитини.

Крім того, колегія суддів критично
оцінює доводи апелянта щодо
непрацездатності ОСОБА_6, оскільки його
статус як студента денної форми
навчання контрактної форми без
отримання стипендії не свідчить про
непрацездатність останнього.

Матеріали справи не містять будь-яких
інших доказів на підтвердження
посилань апелянта щодо
непрацездатності ОСОБА_6

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.308, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 18 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :