Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгороді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, третя особа - Вишгородська
районна державна нотаріальна контора
Київської області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом у якому просив визнати
за ним право власності на спадкове
майно після смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 За життя
остання склала заповіт згідно якого
все майно заповідала: ОСОБА_1 - ? частину
майна, ОСОБА_3 - 1/6 частину майна, ОСОБА_4 -
1/6 частину майна та ОСОБА_5 1/6 частину
майна.

9 липня 2014 року він звернувся до
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори Київської
області з заявою про прийняття
спадщини за заповітом.

Однак, того ж дня, державним нотаріусом
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, згідно якої позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
оскільки ОСОБА_1 на час відкриття
спадщини постійно разом із
спадкодавцем не проживав, протягом
строку встановленого ЦК України
відповідну заяву про прийняття
спадщини за заповітом в нотаріальну
контору не подавав та письмова згода
інших спадкоємців, які прийняли
спадщину, щодо прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті ОСОБА_2 до
нотаріальної контори не надходила.

Позивач зазначає, що він постійно
проживав зі спадкодавцем і на даний час
мешкає у спадковому будинку, сплачує
комунальні послуги і доглядає за
будинком, тому є всі підстави вважати,
що він прийняв спадщину, так як на
протязі шести місяців не заявив про
відмову від спадщини.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив про його
задоволення з викладених у ньому
підстав.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, з урахуванням думки
позивача суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1, актовий запис від ІНФОРМАЦІЯ_1
за № 13 (а.с.6).

27 грудня 1993 року ОСОБА_2 склала заповіт,
згідно якого своє майно заповідала:
ОСОБА_1 - ? його частину, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 по 1/6 частину майна. Заповіт
не змінений та не скасований (а.с. 7).

9 липня 2014 року державним нотаріусом
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, згідно якої позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
оскільки ОСОБА_1 на час відкриття
спадщини постійно разом із
спадкодавцем не проживав, протягом
строку встановленого ЦК України
відповідну заяву про прийняття
спадщини за заповітом в нотаріальну
контору не подавав та письмова згода
інших спадкоємців, які прийняли
спадщину, щодо прийняття ОСОБА_1
спадщини після смерті ОСОБА_2 до
нотаріальної контори не надходила (а.с.
8-9).

Згідно акту про місце проживання від 4
серпня 2014 року, складеного депутатом
Хотянівської сільської ради, ОСОБА_1 з
1994 року по теперішній час постійно
проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до довідки від 4 серпня 2014
року № 465, виданої Хотянівською
сільською радою Вишгородського району
Київської області, ОСОБА_2 належав
житловий будинок, який знаходиться за
адресою с. Осещина, вул. Лугова, 12.
Правовстановлюючі документи на
житловий будинок - відсутні (а.с.17).

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Позивач зазначав про те, що він
постійно проживав у будинку, який
належав померлій та знаходиться по
АДРЕСА_1, про що додав акт депутата
Хотяніської сільської ради.

Однак, статтею 6 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» визначено,
що, у тому числі, громадяни України, які
постійно або тимчасово проживають в
Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Реєстрація
місця проживання за заявою особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Не дивлячись на зазначене, в супереч
вимогам статті 60 ЦПК України, позивачем
не надано належних доказів про те, що
він проживав за названою адресою.

Законом України «про статус депутатів
місцевих рад» визначено обсяг
правосуб'єктності депутатів органів
місцевого самоврядування. Права на
складання актів для встановлення чи
підтвердження будь-яких юридичних
фактів, у тому числі, що до місця
проживання особи - їм Законом не надано.

В той же час, відповідно до статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Крім того, відповідно до частини 2
статті 1220 ЦК України часом відкриття
спадщини є день смерті особи, або день з
якого вона оголошується померлою
(частина третя статті 46 цього Кодексу ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 1 статті 1286 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Тому, суд приходить до висновку, що
правові підстави стверджувати про те,
що позивач прийняв спадщину - відсутні,
а вимоги закону про звернення до
нотаріуса із відповідною заявою ним не
виконані.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, відповідно до статті 1272 ЦК
України, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Таким чином, з урахуванням
встановлених судом обставин по справі,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для прийняття
судом рішення про задоволення позову
про визнання права власності на
частину спадкового майна за позивачем.

Однак, суд роз'яснює позивачеві ОСОБА_1
про наявність у нього права на
звернення до суду із позовом про
визначення йому додаткового строку,
для подання ним заяви про прийняття
спадщини у встановленому законом
порядку.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, третя особа - Вишгородська
районна державна нотаріальна контора
Київської області про визнання права
власності на спадкове майно -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя