АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/8672/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2251/К/14
суддя Водоп'янов С.М.
Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого-судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Кривому Розі
відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 24 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" про відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" (далі - ПАТ "Євраз Суха Балка") про
відшкодування моральної шкоди, в якому
просила суд стягнути з ПАТ "Євраз Суха
Балка" на її користь 70000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої їй внаслідок втрати
професійної працездатності. В
обґрунтування позову зазначила, що
вона понад 13 років працювала у важких і
шкідливих умовах праці на шахті
"Ювілейна" ПАТ "Євраз Суха Балка".
Зокрема: з листопада 1993 року по травень
2007 року - учнем машиніста конвеєра ДСФ
та з січня 1994 року по травень 2007 року
машиністом конвеєра. У зв'язку з
тривалістю роботи в шкідливих умовах
позивач отримала професійне
захворювання, що підтверджується актом
розслідування хронічного професійного
захворювання та згідно якого винною в
цьому стороною є підприємство
відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року
позов задоволено частково, стягнуто з
ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь ОСОБА_2
моральну шкоду, завдану їй внаслідок
втрати професійної працездатності в
розмірі 25000,00 грн. Стягнуто з
відповідача на користь державного
бюджету України судовий збір в сумі 243,60
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просила
змінити оскаржуване рішення,
збільшивши розмір стягнутої моральної
шкоди з 25000,00 грн. до 70000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що судом першої інстанції не
взято до уваги, що вона з 2004 року живе з
постійним болем та обмеженням рухів у
попереку, стріляючим болем у нозі, що є
наслідком отриманого професійного
захворювання з вини відповідача по
справі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_2 працюючи
впродовж 13 років в умовах впливу
шкідливих факторів, а саме з листопада
1993 року по 2007 рік учнем машиніста
конвеєра ДСФ та машиністом конвеєра
шахти Ювілейна нині ПАТ "Євраз Суха
Балка", отримала професійні
захворювання.

Рішенням ЛЕК НДІ Промислової медицини
від 03 квітня 2007 року ОСОБА_2встановлена
наявність професійних захворювань з
діагнозом - 1) радикулопатія
поперереково-крижова з вираженим (3ст.)
статико-динамічними порушеннями,
стійким больовим синдромом та
нейродистрофією у вигляді
правостороннього коксартрозу (ПФ
першого ст.) та деформованого артрозу
колінних суглобів (ПФ першого-другого
ст.)

Актом розслідування хронічного
професійного захворювання від 20 квітня
2007 року встановлена причина зазначених
професійних захворювань - робота
протягом 13 років та 4 місяців в умовах
підвищених рівнів фізичного
перенавантаження, які виникли в
результаті порушення керівництвом
підприємств, де працювала хвора, ст. 153
КЗпП України, ст. 13 Закону України "Про
охорону праці" (а.с.5-6).

Висновком МСЕК від 11.05.2007 року, ОСОБА_2
встановлено безстроково ступінь
втрати професійної працездатності в
загальному розмірі 45 % (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153,
ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й
виходив з обов'язку відповідача
відшкодувати на користь позивача
моральну шкоду у зв'язку з отриманими
нею на виробництві професійним
захворюванням.

Зазначений висновок суду першої
інстанції є обґрунтованим, відповідає
вимогам діючого законодавства,
обставинам справи та узгоджується з
роз'ясненнями, наданими Пленумом
Верховного Суду України в п. 13
Постанови "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995
року № 4 з подальшими змінами та
доповненнями.

Порушення відповідачем положень ч. 2 ст.
153 КЗпП України та ст. 13 Закону України
"Про охорону праці", якими передбачено
обов'язок підприємства забезпечити
безпечні й нешкідливі умови праці
встановлено актом розслідування
хронічного професійного захворювання
від 30 червня 2010 року (а.с. 12-13).

Колегія суддів погоджується із
визначеним судом першої інстанції
розміром відшкодування моральної
шкоди, стягнутої з відповідача на
користь позивача, який визначено ним,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від
31.03.1995 року з подальшими змінами, яким
передбачено, що розмір моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховано характер отриманих
професійних захворювань, стаж роботи
позивача в умовах впливу шкідливих
факторів, відсоток втрати нею
професійної працездатності, стан
здоров'я потерпілої, тяжкість
вимушених змін у її життєвих і
виробничих стосунках, час та зусилля,
необхідні для відновлення
попереднього стану.

Відтак, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга позивачки, яка
просила збільшити розмір
відшкодування моральної шкоди,
визначений судом першої інстанції, не
підлягає задоволенню.

Адже вирішуючи спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, що
брали участь у справі, обставини
справи, перевірив доводи і заперечення
сторін, дав їм належну правову оцінку,
ухвалив рішення, яке відповідає
вимогам закону. Висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються
письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: