Справа № 463/46/13
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/1200/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Берези В.І., Левика Я.А.,

секретаря - Івановій О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» на рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 10 грудня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Мегабанк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа із
самостійними вимогами - ОСОБА_8 про
стягнення боргу, звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення,
стягнення неустойки, за зустрічними
позовами: ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»,
треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору, ОСОБА_5 до
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» про визнання правочинів
недійсними, ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
про визнання частково недійсним
договору -

в с т а н о в
и л а:

ПАТ «Мегабанк» звернувся до суду із
зазначеним позовом. Просив стягнути
солідарно з позичальника ОСОБА_5 та
його поручителя ОСОБА_6 заборгованість
за кредитним договором № 69/2007 від 16.05.2007
року, укладеного між ВАТ «Мегабанк»
(правонаступником якого є позивач) та
ОСОБА_5 в сумі 107557,87 доларів США та 22202,82
грн., яка станом на 17.03.2011 року
утворилася унаслідок неналежного
виконання відповідачами своїх
зобов'язань.

Просив також звернути стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
від 16.05.2007 року між позивачем та ОСОБА_7.
шляхом продажу цього нерухомого майна;
виселити її з квартири АДРЕСА_1 разом із
зареєстрованими в квартирі іншими
особами; стягнути з ОСОБА_7 штрафи на
загальну суму 320882 грн. за невиконання
пунктів 3.1.2.,3.1.10. іпотечного договору.
Крім цього просив надати ПАТ
«Мегабанк» право на отримання в
державних органах довідки про склад
сім'ї та прописку ОСОБА_7 та витяг із
реєстру прав власності на це нерухоме
майно для його відчуження.

Відповідач ОСОБА_6 звернулася із
зустрічним позовом до ПАТ «Мегабанк».
Просила визнати договір поруки
недійсним з підстав, передбачених ч. 3
ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, так як даний
договір вона не підписувала, жодних
договірних відносин із банком вона не
має і не несе перед ним ніяких
зобов'язань.

ОСОБА_7 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ПАТ «Мегабанк».
Просила визнати недійсними п. 3.1.2., 3.1.10.,
4.1., 4.2., 4.3 іпотечного договору від 16.05.2007
року між нею та ПАТ «Мегабанк», так як
вони суперечить вимогам ст. ст. 382, 546, 549
Цивільного кодексу України, ст. 9 Закону
України «Про іпотеку», Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні».

Третя особа ОСОБА_8, залучений судом до
участі у справі, звернувся із позовом
до ПАТ «Мегабанк». Просив стягнути із
відповідача 177780 доларів США, внесених
ним на рахунок №НОМЕР_1 банку згідно
договору від 18.04.2007 року банківського
строкового вкладу, так як банк відмовив
у видачі грошових коштів на його
вимогу.

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ
«Мегабанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 107557,87 доларів США
(еквівалентно курсу Національного
Банку України 859387,38 грн.) та 22202,82 грн.
неустойки. Звернено стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 -
шляхом продажу її ПАТ «Мегабанк» за
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності ціною. Виселено з даного
житла ОСОБА_7 та зареєстрованих в ній
осіб.

Задоволено зустрічні позови ОСОБА_6.
ОСОБА_7 Визнано недійсним договір
поруки від 16.05.2007 року між ОСОБА_6 та ВАТ
«Мегабанк», а також недійсними пункти
3.1.10., 4.1., 1.3. іпотечного договору від
16.05.2007 року між ОСОБА_7. та ВАТ
«Мегабанк».

Задоволено позов третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_8 Стягнуто
з ПАТ «Мегабанк» на користь позивача
177780 доларів США, що еквівалентно за
курсом Національного Банку України
1420462,2 грн.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішення оскаржило ПАТ «Мегабанк».
Просить його скасувати в частині
відмовлених їм позовних вимог, а також
в частині задоволених вимог ОСОБА_7,
ОСОБА_8 Просить в оскаржуваній частині
рішення ухвалити нове рішення про
задоволення їх вимог і відмовити у
вимогах інших позивачів. Посилається
на неправильне встановлення судом
фактичних обставин справи,
невідповідності висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права.

Встановлено, що 16.05.2007 року між ВАТ
«Мегабанк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_5 укладено кредитний
договір № 69/2007 про надання споживчого
кредиту на споживчі цілі у розмірі 99 000
доларів США із сплатою 13,5% річних
строком до 15.05.2017 року. До даного
договору сторони вносили зміни 22.08.2008
року, 05.09.2008 року, 06.10.2008 року.

Зобов'язання ОСОБА_5 забезпечувалося
іпотечним договором від 16.05.2007 року,
укладеного між ВАТ «Мегабанк» та
власником нерухомого майна ОСОБА_7 (на
той час ОСОБА_7 мала прізвище ОСОБА_7.),
предметом якого були квартири АДРЕСА_1.
24.01.2008 року до іпотечного договору
внесено зміни в частині предмета
іпотеки, яким стала квартира АДРЕСА_1
(власником квартири №7 ОСОБА_7 стала
06.12.2007 року унаслідок об'єднання
квартир №№ 7 і 7а). Під час дії
іпотечного договору банком двічі
видавалися ОСОБА_7 оригінали
правовстановлюючих та інших
документів на зазначені квартири №№7 і
7а: 25.10.2007 року - 24.01.2008 року для
проведення об'єднання квартир у одну, а
також 08.04.2009 року.

Окрім цього із матеріалів справи
убачається, що для забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_5 16.05.2007
року уповноважена особа ПАТ «Мегабанк»
підписав договір поруки від імені
кредитодавця. За умовами цього
договору поручителем виступала ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
«Мегабанк» про солідарне стягнення з
поручителя ОСОБА_6 за невиконання
зобов'язання ОСОБА_5, та задовольнивши
позов ОСОБА_6 про визнання правочину
недійсним, суд першої інстанції вірно
виходив із того, що в момент укладення
договору поруки не було додержано
вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України -
волевиявлення ОСОБА_6 не відповідало її
волі.

Як встановлено судом першої інстанції,
і це підтверджено під час апеляційного
провадження, ОСОБА_6 не підписувала
договір поруки від 16.05.2007 року (а.с. 81 т. 3,
висновок комісійної
судово-почеркознавчої експертизи від
17.07.2014 року) і тому зобов'язань за ним не
несе.

Отже, апеляційна скарга в частині
солідарної відповідальності ОСОБА_6 із
ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Не підлягає задоволенню і апеляційна
скарга в частині стягнення з ОСОБА_7
штрафів за невиконання умов іпотечного
договору.

Так, умова цього договору про заборону
реєструвати місця проживання як
ОСОБА_7, так я її малолітніх дітей,
суперечить ст. 29 ЦК України та нормам
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» відповідно до
яких громадянин України зобов'язаний
протягом десяти днів зареєструвати
своє місце проживання, яким є квартира
у відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово, а місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків.

Оскільки заборона реєструвати місце
проживання ОСОБА_7 та її малолітніх
дітей в квартирі, яка перебуває в
іпотеці, однак вони там проживають,
суперечить наведеним вище нормам, і
тому місцевий суд вірно визнав п. 3.1.10.
іпотечного договору від 16.05.20007 року
недійсним і правильно відмовив у
застосуванні санкцій за порушення
цього зобов'язання.

Одночасно із цим слід зазначити, що
помилковим є рішення суду першої
інстанції про задоволення позову
ОСОБА_7 про визнання недійсним пунктів
3.1.2., 4.2. іпотечного договору, якими
передбачено стягнення штрафу у розмірі
15% вартості предмету іпотеки у випадку
порушення вимоги про страхування
предмета іпотеки.

Відмова в позові з огляду на те, що така
санкція не передбачена приписами ст. 12
Закону України «Про іпотеку» є
неправильною і суперечить загальним
засадам цивільного права щодо свободи
договору (ст. 627 ЦК України).

Таким чином рішення суду про
задоволення позову ОСОБА_7 про визнання
недійсними пунктів 3.1.2., 4.2 іпотечного
договору від 16.05.2007 року слід скасувати
і ухвалити нове рішення, відмовивши у
задоволенні цих її позовних вимог.

Проте слід зазначити, що у позові ПАТ
«Мегабанк» про стягнення штрафу за
порушення пункту 3.1.2. іпотечного
договору слід відмовити за пропуском
позовної давності (п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК
України), про що представник ОСОБА_7
заявляв суду першої інстанції (а.с. 243 т.
2). Так, право банку було порушено зі
спливом п'яти днів для подання
іпотекодавцем документів на
підтвердження факту страхування
предмета іпотеки (п.5 договору - 21.05.2007
року), проте з цією вимогою позивач
звернувся до суду лише 22.11.2010 року.

Так як суд першої інстанції відмовив у
позові ПАТ «Мегабанк» про стягнення
неустойки з ОСОБА_7 за порушення п. 3.1.2.
іпотечного договору за
безпідставністю вимог, а мав відмовити
за пропуском позовної давності, то
підстав для зміни резолютивної частини
рішення у цій частині колегія суддів не
убачає.

Колегія суддів також зазначає, що
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 10.12.2013 року в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 16.05.2007 року
між ПАТ «Мегабанк» і ОСОБА_7 необхідно
змінити, доповнивши його правом ПАТ
«Мегабанк» на отримання в державних
органах довідки про склад сім'ї та
прописку ОСОБА_7 та витяг із реєстру
прав власності на нерухоме майно для
відчуження квартири АДРЕСА_1, оскільки
за відсутності такого права звернути
стягнення на предмет іпотеки у спосіб,
який просив позивач, неможливо.

Не відповідає матеріалам справи
висновок суду першої інстанції про
задоволення позову третьої особи
ОСОБА_8 про стягнення із ПАТ «Мегабанк»
187780 доларів США за договором
банківського строкового вкладу від
18.04.2007 року.

Встановлено, що 18.04.2007 року ОСОБА_8 уклав
із ВАТ «Мегабанк» договір банківського
строкового вкладу №4666 (а.с. 42 т.2), за
умовами якого ОСОБА_8 вніс на рахунок
№НОМЕР_1 банку 120000 доларів США.

Як випливає із заяв на видачу готівки
ПАТ «Мегабанк» видавав ОСОБА_8 його
вклад з наведеного вище рахунку згідно
умов договору: 23.11.2007 року - 130000 доларів
США, 05.06.3008 року - 24000 доларів США, 05.06.2009
року - 19294,16 доларів США.

Задовольняючи позов ОСОБА_8, місцевий
суд виходив із того, що ПАТ «Мегабанк»
ухилявся від надання експертам
матеріалів для проведення судової
експертизи і відповідності до ч. 2 ст. 146
ЦПК України суд визнав цю обставину
фактом, для з'ясування якого експертиза
була призначена, а саме: на заявах про
видачу готівки міститься підпис не
ОСОБА_8

Натомість, із матеріалів справи
випливає, що надання оригіналів
документів для проведення експертизи
було утруднене із - за віддаленості
місцезнаходження юридичної особи до
експертної установи, не було узгоджено
механізм передачі таких документів для
забезпечення їх збереженості з огляду
на те, що ці матеріали існують в одному
примірнику.

Так як ОСОБА_8 одержав суму вкладу за
договором строкового вкладу від 18.04.2007
року №4666 згідно заяв на видачу готівки:
23.11.2007 року - 130000 доларів США, 05.06.3008 року
- 24000 доларів США, 05.06.2009 року - 19294,16
доларів США, то підстав для задоволення
його позову не має.

Факт видачі ОСОБА_8 готівки
підтверджено наведеними вище заявами,
а його підпис про одержання цих коштів
підтверджено висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи №4559
від 17.07.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись п. п.
2, 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Мегабанк»
задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 10 грудня 2013 року в частині
звернення стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором від 16 травня 2007
року між публічним акціонерним
товариством «Мегабанк» і ОСОБА_7 -
квартиру АДРЕСА_1 - змінити, доповнивши
його наступним абзацом.

Надати публічному акціонерному
товариству «Мегабанк» право на
отримання в державних органах довідки
про склад сім'ї та прописку ОСОБА_7 та
витяг із реєстру прав власності на
нерухоме майно для відчуження квартири
АДРЕСА_1.

Це ж рішення в частині задоволення
позову ОСОБА_7 про визнання недійсними
пунктів 3.1.2., 4.2 іпотечного договору від
16 травня 2007 року між публічним
акціонерним товариством «Мегабанк» і
ОСОБА_7 скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні цих
її позовних вимог.

Це ж рішення в частині задоволення
вимог третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_8 про стягнення на його
користь із публічного акціонерного
товариства «Мегабанк» 177780 доларів США
(еквівалент за курсом Національного
Банку України 1420462,2 грн.) скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні цієї вимоги відмовити.

В решті рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий :

Судді: