Справа №474/762/14-ц
Провадження №2/474/256/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.10.2014 року
смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сорочан А.В.,

секретар судового засідання Євтушок
Є.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и в :

16.07.2014 року позивач звернулася
до суду з позовом про розірвання шлюбу
з відповідачем, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалося через
несумісність характерів, різні
погляди на сімейні цінності, що ганебно
вплинуло на їхні стосунки як подружжя.
Шлюб носить формальний характер через
припинення шлюбних відносин. Від
даного шлюбу є малолітня дитина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає біля
відповідачки.

У призначений день судового
засідання позивач не з"явилась, але
надала до суду письмову заяву про
розгляд справи без її участі, наполягає
на задоволенні позовних вимог. Крім
цього просила залишити дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач до суду не з'явився, але
надав до суду письмову заяву про
розгляд справи без його участі, просить
суд ухвалити рішення у зв»язку з
визнанням позову. Наслідки визнання
позову йому зрозумілі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявляти клопотання про
розгляд справи за її відсутності.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК
України за відсутністю осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Перевірив законність визнання
позову, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню. Крім того,
визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Так, як вбачається з матеріалів
справи, сторони з 20.10.2012 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
але фактично з лютого 2014 року не
проживають однією сім»єю та не
підтримують один одного, не мають
будь-яких відносин, не ведуть спільного
побуту.

Від спільного шлюбу є малолітня дитина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає біля
матері. Спору щодо місця проживання
дитини та майнового у сторін немає.

Судом у порядку ст. 111 СК України
надавався трьохмісячний строк для
примирення, який спору не вирішив, так
як сторони не примирились.

За вимогами ст. 112 СК України,
суд з»ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 3 СК України, сім»ю
складають особи, які спільно
проживають, пов»язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки
та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. ( ст. 21 СК України)

У відповідності ст.. 141 СУ України мати,
батько мають рівні права та обов»язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов»язків щодо дитини.

За вимогами ст.. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що між сторонами склалися
правовідносини з приводу розірвання
шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові
права, а також права їх дитини. Подальше
спільне життя подружжя ОСОБА_3 і
збереження шлюбу суперечить інтересам
як дружини, так і чоловіка.

Враховуючи, що між сторонами спору щодо
місця проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не має та батьки
дитини за взаємною згодою дійшли
висновку щодо місця проживання дитини
біля матері, суд вважає позовну вимогу
щодо визначення місця проживання
дитини безпідставною та передчасною.

Судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп., сплачений позивачкою на користь
держави при подачі позову до суду
підлягає стягненню з відповідача.

При прийнятті рішення суд керується ч.2
ст. 104, ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного
Кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10, 61,174, 212, 213,
214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 20 жовтня
2012 року у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану Врадіївського
районного управління юстиції
Миколаївської області, актовий запис №
34 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - р о з і р в а т и.
Після розірвання шлюбу залишити
позивачу її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір у розмірі
243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення
Врадіївського районного суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

У відповідності до ст. 115 СК України
копію рішення після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя А.В.
Сорочан