У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Готри Т.Ю.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 16 вересня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по
тексту - ПАТ КБ "ПриватБанк") подало
апеляційну скаргу на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
16 вересня 2014 року яким у задоволенні
його позову до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовлено.

В апеляційній скарзі, просить рішення
суду скасувати, як таке що постановлено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення даного позову.
На обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що відповідно до п.5.5 Умов
надання споживчого кредиту сторонами
встановлено строк позовної давності
тривалістю 5 років. Зазначає, що перебіг
позовної давності почав спливати з
11.11.2007 року, однак мало місце
переривання позовної давності, так як
08.08.2013 року боржник погасив
заборгованість по тілу кредиту в сумі
1509,96 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника Банку,
перевіривши матеріали даної справи,
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Встановлено, що 11.11.2006 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір у формі анкети
позичальника («Експерес-Розстрочка»),
згідно якого останній отримав
споживчий кредит в сумі 2484 грн. під 0,42 %
місячних з кінцевим терміном
повернення 11.11.2007 року (а.с.5).

Своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_2 не виконував належним
чином внаслідок чого виникла
заборгованість, яка згідно розрахунку
банку становить 24 603,18 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції щодо
пропуску позовної давності, оскільки
він ґрунтується на матеріалах справи.

При цьому колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апеляції щодо
встановленням умовами договору
п'ятирічного строку позовної давності.

Так, п.5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) (які є невід'ємною частиною
кредитного договору) встановлено, що
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5років.

Тобто сторони умовами договору
збільшили строк позовної давності до 5
років, що допускається згідно приписів
ч.1 ст. 259 ЦК України.

Так чином суд першої інстанції в даному
випадку помилково застосовував
загальний трирічний строк позовної
давності.

Разом з тим, колегія суддів констатує,
що позивачем по даній справі пропущено
і п'ятирічний строк позовної давності,
визначений умовами договору.

Зокрема в кредитному договорі чітко
встановлено остаточний термін
повернення коштів - 11.11.2007 року, позивач
звернувся з даним позовом у серпні 2014
року, тобто з пропуском п'ятирічного
строку позовної давності і відповідач
ставив питання про застування строків
давності (а.с.25).

При цьому не можуть бути взяті до уваги
доводи апеляції щодо переривання
строку позовної давності з посиланням
на часткове погашення відповідачем
заборгованості по кредитному договору
08.08.2013 року зважаючи на наступне.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Зі змісту ст. 264 ЦК України слідує, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу,
оскільки строк який сплив не може
перерватися.

Таким чином оскільки часткове
погашення боржником заборгованості
мало місце 08.08.2013 року, вже після спливу
п'ятирічного строку позовної давності,
то такі дії відповідача не переривають
строку позовної давності по даній
цивільній справі. Інших відомостей, які
б свідчили про визнання боржником
боргу в межах п'ятирічного строку
позовної давності матеріали справи не
містять.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги щодо переривання строку
позовної давності підлягають
відхиленню.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів апеляційного суду приходить
висновку, що суд першої інстанції,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відмови в задоволенні позову через
сплив позовної давності, хоча й не
зовсім вірно мотивував своє рішення.

Згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 16 вересня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді