Справа № 591/4796/14-ц
Провадження № 2/591/1825/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року Зарічний районний
суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Сибільова О.В.,

за участю секретаря - Кірілової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Суми цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те,
що вона відповідно до кредитного
договору № б/н від 4 липня 2011 року
отримала в банку кредит в сумі 11 000 гр. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Щодо зміни
кредитного ліміту банк керується п.
2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання
банківських послуг, згідно яких клієнт
дає свою згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку, і
клієнт дає право банку в будь-який
момент змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт. Підписання даного
договору є прямою і безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту,
встановленого банком, відповідно до п.
2.1.1.2.4 Умов та правил надання
банківських послуг. Відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана нею заява разом з Умовами та
правилами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою, затвердженими наказом №
СП-2010-256 від 6 березня 2010 року, та
Тарифами банку, які викладені на
банківському сайті
http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та
банком договір. При укладенні договору
сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України,
згідно якої договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією з сторін у формулярах або інших
стандартних умовах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору. Банк нараховує відсотки за
користування кредитом в розмірі,
встановленому Тарифами банку, які
викладені на сайті банку
http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360
календарних днів на рік, що
підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил
користування платіжною краткою. Банк
свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надав відповідачці кредит в розмірі,
встановленому договором. Відповідно до
п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання
банківських послуг позичальник
зобов'язалась погашати заборгованість
за кредитом, відсотками за його
використання, за перевитрати
платіжного ліміту, оплачувати комісії
на умовах договору; у разі невиконання
зобов'язань за договором на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту, в тому числі
простроченого кредиту та овердрафту,
оплати винагороди банку. Згідно п. 1.1.2.7
Умов та правил надання банківських
послуг власник картки зобов'язаний
слідкувати за витратами коштів в межах
платіжного ліміту з метою запобігання
виникненню овердрафту. П. 2.1.1.7.6 Умов
передбачає, що при порушенні
позичальником строків платежів по
грошових зобов'язаннях, передбачених
цим договором, більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 гр. + 5% від суми
позову. Відповідач не надавала
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, іншими витратами
відповідно до умов договору,
зобов'язання за вказаним договором не
виконала. Згідно п. 2.1.1.12.9, п. 2.1.1.12.11
Правил користування платіжною карткою,
боржник доручає списувати з будь-якого
рахунку, зокрема, з картрахунку
грошові кошти для здійснення платежу з
метою повного або часткового погашення
боргових зобов'язань. Банк має право
вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому або у
встановленій банком частині в разі
невиконання боржником своїх боргових
та інших обов'язків за цим договором. П.
п. 1.1.2.4, 1.1.3.2.3, 1.1.3.2.2 Умов та правил
надання банківських послуг
передбачають, що за незгоди зі зміною
Правил та/або Тарифів банку, які
викладені на банківському сайті
http://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник
зобов'язується надати банку письмову
заяву про розірвання цього договору та
погасити перед банком заборгованість,
що виникла. Банк має право на зміну
тарифів, які викладені на вказаному
банківському сайті, а також інших умов
обслуговування рахунків. У разі
порушення власником або довіреною
особою вимог діючого законодавства
України та/або умов даного договору
та/або у разі виникнення овердрафту
банк має право призупинити здійснення
розрахунків по карті (заблокувати
карту) та/або визнати карту недійсною
до моменту усунення порушень, а також
вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому або у
встановленій банком частині у разі
невиконання власником або довіреною
особою власника боргових обов'язків та
інших обов'язків за цим договором.
Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та правил …, клієнт
доручає банку здійснювати списання
грошових коштів з рахунків клієнта,
відкритих в валюті кредитного ліміту, в
межах суми, що підлягає сплаті банку за
даним договором, при настанні строків
платежів, а також списання грошових
коштів з картрахунку у разі настання
строків платежів за іншими договорами
клієнта в межах, встановлених цими
договорами (договірне списання), в
межах платіжного ліміту картрахунку. П.
1.1.7.12 Умов та правил… передбачає, що
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту підписання. Якщо на протязі
цього строку жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той самий
строк.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 28 лютого 2014 року має заборгованість
за кредитним договором в сумі 19398,35 гр.,
продовжує ухилятись від виконання
зобов'язань, заборгованість за
договором не погашає, порушуючи права
банку.

Банк просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 4 липня 2011 року в сумі 19398, 35 гр.,
яка складається з:

10810,78 гр. - заборгованість за кредитом;

6430,54 гр. - заборгованість по процентах
за користування кредитом;

757,11 гр. - заборгованість по пені та
комісії за користування кредитом;

штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
гр. - фіксована частина, 899,92 гр. -
процентна складова (а.с.3-7).

Відповідач позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні в зв'язку
з необґрунтованістю та недоведеністю
вимог, вражаючи відсутньою
заборгованість перед банком та
пропуском ним строку позовної
давності.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
надані докази, вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що 04 липня 2011 року
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали
кредитний договір, згідно якого
відповідач отримала в банку кредит в
сумі 11 000 гр. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмір 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

З анкети-заяви про приєднання до Умов
та Правил надання банківських послуг у
ПриватБанку від 02 грудня 2010 року
вбачається, що відповідач отримала
платіжну картку кредитка
«Універсальна» та засвідчила своїм
підписом, що ця заява разом з Пам'яткою
клієнта, Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
становить між нею та банком договір
про надання банківських послуг; вона
ознайомилась та згодна з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
а також Тарифами банку, які були
надані їй у письмовому вигляді,
сповіщена, що Умови та Правила
розміщені на офіційному сайті
ПриватБанкуwww.privatbank/ua, зобов'язалась
виконувати їх вимоги, а також регулярно
ознайомлюватись з їх змінами на сайті
ПриватБанкуwww.privatbank/ua (а.с. 62-63).

Наказом від 6 березня 2010 року № СП-201-256
в ПАТ КБ «ПриватБанк» були затверджені
Умови та правила надання банківських
послуг, згідно пунктів яких:

1.1.2.4. За незгоди зі зміною Правил та/або
Тарифів банку позичальник
зобов'язується звернутись до банку для
розірвання цього договору і погасити
перед банком заборгованість, що
виникла.

1.1.2.7. Власник картки зобов'язаний
слідкувати за витратами коштів в межах
платіжного ліміту з метою запобігання
виникненню овердрафту.

1.1.3.2.2. У разі порушення власником або
довіреною особою вимог діючого
законодавства України та/або умов
даного договору та/або у разі
виникнення овердрафту банк має право
призупинити здійснення розрахунків по
карті (заблокувати карту) та/або
визнати карту недійсною до моменту
усунення порушень, а також вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому або у встановленій
банком частині у разі невиконання
власником або довіреною особою
власника боргових обов'язків та інших
обов'язків за цим договором.

1.1.3.2.3. Банк має право на зміну тарифів, а
також інших умов обслуговування
рахунків.

1.1.7.12. Договір діє протягом 12 місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього строку жодна з сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

2.1.1.2.3. Клієнт дає свою згоду, що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку і клієнт дає право банку
в будь-який момент змінити (зменшити,
збільшити або анулювати) кредитний
ліміт.

2.1.1.2.4. Підписання даного договору є
прямою і безумовною згодою
позичальника щодо прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту,
встановленого банком.

2.1.1.3.5. Клієнт доручає банку здійснювати
списання грошових коштів з рахунків
клієнта, відкритих в валюті кредитного
ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті
банку за даним договором, при настанні
строків платежів, а також списання
грошових коштів з картрахунку у разі
настання строків платежів за іншими
договорами клієнта в межах,
встановлених цими договорами
(договірне списання), в межах
платіжного ліміту картрахунку.

2.1.1.5.5. Позичальник зобов'язується
погашати заборгованість за кредитом,
відсотками за його використання, за
перевитрати платіжного ліміту,
оплачувати комісії на умовах договору

2.1.1.5.6. Позичальник зобов'язується у
разі невиконання зобов'язань за
договором на вимогу банку виконати
зобов'язання з повернення кредиту, в
тому числі простроченого кредиту та
овердрафту, оплати винагороди банку.

2.1.1.7.6. При порушенні позичальником
строків платежів по грошових
зобов'язаннях, передбачених цим
договором, більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 гр. + 5% від суми
заборгованості за кредитним лімітом з
врахуванням нарахованих і
прострочених процентів і комісій.
Штраф враховується на окремому рахунку
і підлягає сплаті в першу чергу.

Згідно п. 2.1.1.12.6, п. 2.1.1.12.9, п. 2.1.1.12.11
Правил користування платіжною карткою,
банк нараховує відсотки за
користування кредитом в розмірі,
встановленому Тарифами банку, з
розрахунку 360 календарних днів на рік.
Боржник доручає списувати з будь-якого
рахунку, зокрема, з картрахунку грошові
кошти для здійснення платежу з метою
повного або часткового погашення
боргових зобов'язань. Банк має право
вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому або у
встановленій банком частині в разі
невиконання боржником своїх боргових
та інших обов'язків за цим договором
(а.с.13-36).

З наданих банком документів також
вбачається, що відповідач ознайомилась
під підпис з умовами кредитування з
використанням кредитки «Універсальна»
GOLD і з фінансовими умовами надання
кредитки «Універсальна», її кредитна
картка перевипускалась банком і
відповідач не спростувала доводів
банку про те, що вона отримувала
неодноразово кредитну картку та
користувалась нею, що підтверджується
витягом з програмного комплексу банку,
як і не надала суду доказів на повне
погашення заборгованості по кредитній
картці (а.с. 11-12, 61-64).

З вказаних умов кредитування
вбачається, що базова % ставка за
кредитом в місяць, яка нараховується на
залишок заборгованості, виходячи з
розрахунку 360 днів у році, складає 2, 5 % ,
тобто 30% на рік (а.с. 61), розмір
щомісячних платежів на погашення
заборгованості складає 7 % від
заборгованості, строк внесення
платежів - до 25 числа кожного місяця.

З наданого банком розрахунку
заборгованості відповідача
вбачається, що у зв'язку з порушенням
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 28 лютого 2014 року
має заборгованість за кредитним
договором в сумі 19398,35 гр., яка
складається з:

10810,78 гр. - заборгованість за кредитом;

6430,54 гр. - заборгованість по процентах
за користування кредитом;

757,11 гр. - заборгованість по пені та
комісії за користування кредитом;

штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
гр. - фіксована частина, 899,92 гр. -
процентна складова

Таким чином, між сторонами виник спір,
що випливає з кредитних правовідносин,
тобто виконання умов кредитного
договору, пов'язаний з невиконанням
відповідачем, яка має борг перед
банком, зобов'язань за кредитним
договором по сплаті суми кредиту,
процентів за користування кредитними
коштами та інших відповідних
нарахувань.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Позикодавець має право на
отримання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором або законом.

Ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України
передбачають, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статі 1048 цього Кодексу.

Суд вважає, що банк-позивач довів, що
відповідач-позичальник своїх
зобов'язань за кредитним договором не
виконувала, користується коштами
банку, не повертаючи їх, чим допустила
прострочення виконання зобов'язань за
договором кредиту. Це порушило права
банку і дало йому як кредитору право на
підставі вищенаведених норм закону та
відповідних умов договору кредитного
договору нараховувати проценти за
користування кредитними коштами та
інші суми і стягнути з позичальника
суму відповідних нарахувань.

Відповідач не спростувала доводів
позивача про порушення нею зобов'язань
за кредитним договором та про розмір
боргу, порушення його прав
відповідачем в зв'язку з неповерненням
суми кредиту.

Ст. 3 ЦК України передбачає, що
загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема, свобода
договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Вказані норми законів, а також ст. 6 ЦК
України, передбачають добровільність в
укладенні угод.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України,
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст. 639 ЦК України, договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57- 60 ЦПК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач
посилається на те, що банк не довів
обґрунтованості своїх позовних вимог,
зокрема, не надав її платіжних
документів.

В той же час відповідач не оспорила
наданий банком розрахунок її
заборгованості з точки зору його
вірності, не врахування чи неповного
врахування здійснених нею платежів на
погашення кредитної заборгованості чи
зарахування їх не в тому порядку, як це
передбачено умовами кредитного
договору, вірності нарахування суми
процентів, а також пере випуску та дати
отримання карти «Голд» у строки
наведені банком, тому посилання її на
те, що розрахунок не оформлений
належним чином, безпідставні.

Законність кредитного договору
підтверджується текстом складових
частин цього договору, які містять,
зокрема, зобов'язання позичальника
дотримуватися Умов та правил надання
банківських послуг, тобто відповідач
свідомо уклала договір на
запропонованих банком умовах.

Умови укладеного договору після його
укладення відповідачем визнавались та
виконувались відповідно до його
вищезазначених складових, як і не
заперечив позивач тих обставин, що
дійсно користувався кредитними
коштами з картки, що підтверджує вільне
волевиявлення відповідача при
укладанні договору, повне розуміння
його змісту та наслідків його
укладання.

Тому суд приходить до висновку про те,
що позичальник, отримавши кредитні
кошти на певних умовах та користуючись
ними, погодилась з умовами
кредитування, запропонованими банком,
засвідчила це своїм підписом в анкеті -
заяві та довідці про умови
кредитування, які містять тарифи, які є
складовою частиною кредитного
договору, тобто саме того кредитного
продукту, який вона отримала.

З огляду на встановлені судом
обставини, суд вважає
необґрунтованими доводи відповідача
про те, що вона при укладенні
оспорюваного договору не була
ознайомлена з Умовами та правилами
надання банківських послуг, з умовами
кредитування, на яких вона отримала
спірний кредит, не підписувала договір
про відкриття кредитного рахунку, який,
як вбачається з наданих банком
документів, був їй відкритий у
відповідності з умовами договору і
вона ним фактично користувалась.

Посилання відповідача на те, що вона не
підписувала Умови та правила надання
банківських послуг, на які банк
посилається в позовній заяві, суд
оцінює критично, оскільки з наданих
банком документів вбачається, що вона
своїм підписом підтвердила, що
погодилась з тим, що вказані Умови та
правила …, а також Тарифи складають між
нею та банком договір про надання
банківських послуг, погодившись тим
самим, відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК
України, на укладення кредитного
договору саме в такому вигляді. Не
спростувавши доводи банку про фактичне
отримання нею кредитних коштів та
користування ними з використанням
неодноразово випущених кредитних
карток, позивачка не надала доказів
тому, що отримала кредит на інших
умовах, чим посилається банк.

Доводи відповідача про те, що вона не
підписувала надані позивачем Умови та
правила надання банківських послуг, що
банк не надав доказів, з якого по який
час діяли вказані умови, та що саме ці
Умови стосуються саме кредитного
ліміту, встановленого їй банком,
відсутня дата складання Умов, також є
необґрунтованими, оскільки вона не
надала суду доказів, що, погодившись в
Заяві про приєднання до Умов та правил
надання банківських послуг, відповідно
до ч. 1 ст. 634 ЦК України, їй були надані
інші умови, а не ті, на які посилається
банк.

Доводи відповідача про пропуск банком
позовної давності з посиланням на те,
що вона анкету - заяву подала 02 грудня
2010 року, а банк звернувся з позовом лише
02 липня 2014 року, також безпідставні,
оскільки з наданого банком розрахунку
заборгованості вбачається, що спірна
за позовом сума простроченої
заборгованості створилась, починаючи з
вересня 2012 року.

Доказів тому, що вона уклала договір на
інших істотних умовах, позивач не
надала, а її посилання на те, що в її
заяві відсутнє посилання на те, що
неврегульовані в ній питання
регулюються відповідно до конкретних
Умов та правил є безпідставні, оскільки
в її заяві є пряма вказівка на те, що
заява та ці Умови і правила становлять
укладений між нею та банком договір про
надання банківських послуг.

Суд вважає необґрунтованими доводи
відповідача про те, що вона не мала
бажання укладати кредитний договір, а
це відкриття було умовою для відкриття
рахунку для проведення оплати
комунальних послуг, також не
заслуговують на увагу, оскільки, згідно
ч.2 ст. 1056 ЦК України, позичальник має
право відмовитися від одержання
кредиту частково або в повному обсязі,
повідомивши про це кредитодавця до
встановленого договором строку його
надання, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Не спростувавши доводи позивача про
укладення кредитного договору та
отримання нею 4 липня 2011 року кредиту на
суму 11000 гр. на платіжну кредитну картку
та його використання, відповідач,
всупереч своїм доводам, не надала
доказів тому, що вона погасила кредит,
не спростувала доводів банку про
існування за нею заборгованості, що її
картка перевипускалась, і вона
отримувала пере випущену банком
кредитну картку.

Ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, позов банку підлягає
задоволенню.

З відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243,6 гривень.

На підставі ст.ст. 509, 525-527, 530, 536, 549-551, 610,
612, 616, 626, 627, 629, 631, 634, 638, 639, 1046, 1049, 1054, 1056 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 80, 88,
212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість по кредитному договору
№ б/н від 04 липня 2011 року станом на 28
лютого 2014 року в сумі 19398,25 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в сумі 243,6 гривень.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області
через Зарічний районний суд м. Суми.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.В. Сибільов