Справа № 466/6250/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

31 жовтня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера
П.Т.

при секретарі Репета
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

у с т а н о
в и в:

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Львова з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики. Просив суд Стягнути з
ОСОБА_2 . на його користь суму боргу за
договорами позики від 22 січня 2013 року
та 19 лютого 2013 року в розмірі з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення 151011,
23 грн., три процента річних від
простроченої суми за весь час
прострочення в сумі 5684,34 грн., а всього
загальну суму 156695,57 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що
22 січня 2013 року він, ОСОБА_1 позичив
Відповідачу ОСОБА_2 5000,00 доларів США,
що станом на 05.08.2014 р. становить за
курсом НБУ (за 1 долар - 12,531031 грн.) 62655,16
грн., строком до 01 травня 2013 року. На
підтвердження укладеного договору
позики Відповідач ОСОБА_2 видав йому
розписку. Крім цього, 19 лютого 2013 року
він, Позивач позичив Відповідачу ще
5000,00 доларів США строком до 01 травня
2013 року і у цьому випадку на
підтвердження укладеного договору
позики Відповідач ОСОБА_2 видав
відповідну розписку.

У встановлений строк, як зазначив
Позивач, Відповідач ОСОБА_2 не виконав
взяті на себе зобов'язання. Під
будь-яким приводом ухиляється від
виконання свого зобов'язання. А тому
позивач вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні уповноважений
представник Позивача ОСОБА_3, що діє на
підставі довіреності, позовні
підтримав, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві. Просив
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся у
встановленому порядку, належним чином,
згідно вимог ст. ст.74 - 75 ЦПК України
через оголошення в друкованому засобі
масової інформації - газеті «Урядовий
кур'єр».

За таких обставин суд вважає за можливе
розгляд справи проводити за
відсутності Відповідача, та зі згоди
сторони Позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. ст. 169, 224-226
ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, повно та всебічно дослідивши
усі обставини справи, оцінивши в
сукупності подані докази, суд дійшов
наступного висновку.

Згідно із ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 22 січня 2013 року
ОСОБА_1 позичив Відповідачу ОСОБА_2 5000,00
доларів США строком до 01 травня 2013
року. На підтвердження укладеного
договору позики Відповідач ОСОБА_2
видав йому розписку.

19 лютого 2013 року Позивач ОСОБА_1
позичив Відповідачу 5000,00 доларів США
строком до 01 травня 2013 року. На
підтвердження укладеного договору
позики Відповідач ОСОБА_2 видав
відповідну розписку.

Вказані розписки містяться в
матеріалах справи.

У встановлений строк Відповідач
ОСОБА_2 не виконав взяті на себе
зобов'язання і борг Позивачеві не
повернуто.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ст. 545 ЦК України, прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор
повинен на вимогу боржника віддати
йому розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у
боржника підтверджує виконання ним
свого обов'язку.

У разі відмови кредитора повернути
борговий документ або видати розписку
боржник має право затримати виконання
зобов'язання. У цьому разі настає
прострочення кредитора.

Статтю 1046 ЦК України передбачено, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму •
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Станом на 05.08.2014 р. сума в розмірі 5000 дол
США становить за курсом НБУ (за 1 долар -
12,531031 грн.) 62655,16 грн.

Враховуючи вищенаведене розрахунок 3 %
річних становитиме: з 02.05.2013 р. по 31.12.2013
р. кількість діб становить 244: 125310,32 х 3% :
365 х 244 - 2513,07 грн. з 01.01.2014 р. по 05.08.2014 р.
кількість діб становить 247: 125310,32 х 3% : 365
х 247 - 2543,97 грн.

Таким чином, суд вважає підставним
розрахунок Позивача, згідно із яким
загальна сума відсотків станом на
05.08.2014 р. становить 5057,04грн.

Розрахунок інфляційних збитків згідно
з даними, наведеними в повідомленнях
Держкомстату України становить за
період з травня по грудень 2013 року,
сумарний індекс інфляції становить
100,4%, а отже за період з травня по
грудень 2013 року включно сума
інфляційних збитків із позики 125310,32
грн. становить: 125310,32 х 100,4/100-125310,32 = 501,24
грн. За період з січня по липень 2014 року
включно сумарний індекс інфляції
становить 112,0%, а отже за відповідний
період сума інфляційних збитків із
позики 125310,32 грн. становить: 125310,32 х
112,0/100-125310,32 = 15037,24 грн.

Отже загальна сума інфляційних збитків
становить: 15538,48 грн.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов є підставним та підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 12, 15, 16, 525, 526, 530, 549-552,
611, 625, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209,
212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і
ш и в:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 суму боргу за
договорами позики від 22 січня 2013 року
та 19 лютого 2013 року в розмірі з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення 151011,
23 грн. (сто п'ятдесят одна тисяча
одинадцять гривень 23 копійки), три
процента річних від простроченої суми
за весь час прострочення в сумі 5684,34
грн.( п'ять тисяч шістсот вісімдесят
чотири гривні, 34 копійки), а всього
загальну суму 156695,57 грн. (сто п'ятдесят
шість тисяч шістсот дев'яносто п'ять
гривень 57копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі в розмірі 1459, 05 грн. (тисячу
чотириста п'ятдесят дев'ять гривні 05
копійок) сплаченого судового збору,
1260,00 грн. (тисячу двісті шістдесят
гривень, 00 копійок) витрат пов'язаних з
оголошенням в друкованому засобі
масової інформації.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: П. Т. Едер