Справа № 196/1413/14-ц
№ провадження 2/196/705/2014
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Царичанка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод у здійснення права
користування та розпорядження майном
шляхом зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до
ОСОБА_2., третя особа: Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, про усунення перешкод у
здійснення права користування та
розпорядження майном шляхом зняття з
реєстрації.

На обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що вона є
власником будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується копією Технічного
паспорту на будинок та копією Договору
купівлі-продажу будинку від 26.07.1961 року.

Відповідно до записів домової
книги на будинок ОСОБА_2 зареєстрована
за вищевказаною адресою з 14.07.2008 року.

ОСОБА_2 була дружиною її
племінника ОСОБА_4 ,який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть
НОМЕР_1, видане 12.08.2013 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Царичанського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області,
актовий запис №274).

Після смерті її племінника ОСОБА_2
фактично проживала в с.Рудка
Царичанського району
Дніпропетровської області. Зніматись з
реєстрації добровільно відмовляється.

Згідно зі ст.71 ч.1 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Отже, ОСОБА_2 виїхала з будинку, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності, проте з реєстрації не
знялась.

Відповідно до вимог ст.6 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" відповідач зобов'язана
протягом десяти днів після прибуття до
нового місця проживання зареєструвати
місце проживання.

Проте, ОСОБА_2 не виконала вимоги
порядку реєстрації, чим перешкоджає їй
у здійсненні права користування та
розпорядження її ж майном.

Вважає, що згідно зі ст.391 ЦК
України вона, як власник будинку, має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпоряджання своїм майном.

Перешкоди у здійсненні права
користування власністю полягають у
наявності відповідача на
реєстраційному обліку у житловому
приміщенні, де вона фактично не
проживає, а добровільно знятися з
реєстраційного обліку відмовляється,
що і змусило її звернутися до суду з
даним позовом.

Враховуючи вищевикладане та
посилаючись на вимоги ст.ст.316, 317, 319, 391
ЦК України, ст.71 ч.1 ЖК України та ст.7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", прохає суд
усунути перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
належним їй майном, а саме житловим
будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_2
з реєстрації.

У судове засідання позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не
з'явилися, до суду надійшли заяви з
проханням розглядати дану справу у їх
відсутність, позовні вимоги
підтримують в повному обсязі та не
заперечують проти винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явилася, хоча належним
чином була сповіщена про день, час та
місце розгляду справи в суді, заяви про
причину неявки чи про відкладення
розгляду справи до суду не надіслала.
Оскільки відповідач був належним чином
сповіщений про день, час та місце
розгляду справи, суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи -
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області в судове
засідання не з'явився, до суду надійшла
заява з проханням розглядати дану
справу без його участі і винести
рішення згідно вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Вивчивши всі надані по справі
докази та даючи їм оцінку у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін і кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В даному випадку у судовому
засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61
ЦПК України встановлено наступне.

Позивачу на праві приватної
власності належить житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
згідно з договором купівлі-продажу
будинку від 26.07.1961 року, технічним
паспортом на будинок (а.с.5,6).

За вищевказаною адресою крім
позивача зареєстрована відповідач в
даній справі ОСОБА_2 (а.с.7-9), яка була
дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
племінника позивача - ОСОБА_4 (а.с.10).
Добровільно знятись з реєстрації з
належного ОСОБА_1 будинку відповідач
відмовляється.

Відповідач не є членом сім'ї
позивача, цивільно-правові угоди про
користування житловим приміщенням між
ними не укладалися, витрати на
утримання домоволодіння відповідач не
несла.

Згідно ст. 383 ч.1 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб ... . Відповідно
до вимог ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач безпідставно
зареєстрована у житловому будинку № 69
по вул.Комсомольська в смт.Царичанка
Царичанського району
Дніпропетровської області, тоді як
фактично не проживає за вказаною
адресою і власником будинку
(позивачем) обґрунтовано заявлена
вимога про зняття її з реєстрації, тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод у здійснення права
користування та розпорядження майном
шляхом зняття з реєстрації,
задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні
ОСОБА_1 права користування та
розпоряджання належним їй житловим
будинком, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєєстрації
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення направити
рекомендованим листом із
повідомленням відповідачу ОСОБА_2 не
пізніше трьох днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуюча
О.М.ГУДИМ