Справа № 463/6/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/4381/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Кабаля І.І.

Суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.

При секретарі: Матяш С.І.

З участю:ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Личаківського районного суду
м.Львова від 17 квітня 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Личаківського районного
суду м.Львова від 17 квітня 2014 року заяву
представника позивача та ОСОБА_2 про
скасування частини заходів
забезпечення позову задоволено.

Скасовано, накладений ухвалою
Личаківського районного суду м.Львова
від 30.04.2013 року в якості забезпечення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» (,
м.Київ, вул.Артема, 60) до ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1 ) про стягнення
заборгованості арешт на все майно та
грошові кошти в межах суми стягнення 558
024, 49 грн., що належать ОСОБА_2 на праві
власності.

В решті заходи забезпечення позову
залишено без змін.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_4. В
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм процесуального
права, при неповно з'ясованих
обставинах справи. Вказує, що
звертаючись до суду із заявою про
часткове скасування заходів
забезпечення позову заявники вказали,
що фактично спір про стягнення
заборгованості вирішується в
позасудовому порядку шляхом
реалізації заставного майна. Крім
того,банк підтвердив, що після
реалізації автомобіля подасть заяву
про залишення своєї позовної заяви без
розгляду. Однак, вартість автомобіля не
визначена експертизою, від оцінки
якого залежатиме обсяг спадкових
зобов'язань між відповідачами.
Оскільки питання виконання зобов'язань
спадкоємців -відповідачів не вирішене,
а реалізація автомобіля унеможливить
виконання рішення по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спадкових
зобов'язань, яка перебуває у
провадженні Личаківського районного
суду м.Львова. Просить ухвалу скасувати
та постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та його представника щодо
доводів скарги, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, у квітні 2013 року
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит»» звернулось до
суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Ухвалою Личаківського районного суду
м.Львова від 30.04.2013 року заяву
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»» щодо
забезпечення позову було задоволено та
накладено арешт на все майно та грошові
кошти в межах суми стягнення 558 024,49
гривень, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_4
на праві власності.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, що беруть участь у справі,
може вжити заходів до забезпечення
позову.

Скориставшись таким правом , 10.04.2014 року
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит»» та ОСОБА_2
звернулись до суду з заявою про
скасування частини заходів
забезпечення позову.

Ухвалою суду від 17.04.2014 року заяву
було задоволено, скасовано, накладений
ухвалою Личаківського районного суду
м.Львова від 30.04.2013 року в якості
забезпечення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» (, м.Київ, вул.Артема, 60) до ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1 ) про стягнення
заборгованості арешт на все майно та
грошові кошти в межах суми стягнення 558
024, 49 грн., що належать ОСОБА_2 на праві
власності. В решті заходи забезпечення
позову залишені без змін.

Статтями 1, 2, 3 ЦПК України
передбачено, що завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України та
цього Кодексу.

Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України
позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або у іншої особи.

Суд, з врахуванням вимог ст. 151 ЦПК
України, за заявою позивача допустив
забезпечення позову у виді накладення
арешту на майно відповідача, оскільки
вважав, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України
позов забезпечується забороною
вчиняти певні дії.

Згідно до положень ст. 154 ЦПК України
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.
Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову.

Стаття 154 ЦПК України надає право суду
першої інстанції, який постановив
ухвалу про забезпечення позову,
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову. Для цього
мають бути певні обставини. Це зокрема:
якщо відпали підстави, з якими закон
пов'язує можливість застосування таких
заходів; якщо особу, щодо якої вжито
заходи забезпечення позову, не було
повідомлено про постановлену щодо неї
ухвалу і застосовані заходи є
недоцільними й підлягають скасуванню;
у зв'язку із зміною умов, що існували на
момент постановлення судом першої
інстанції ухвали про забезпечення
позову. При цьому відповідач не повинен
заперечувати правомірність
застосованих судом заходів
забезпечення позову.

Скасування заходів забезпечення
позову, крім ч. 7 даної статті, є правом
суду.

Скасовуючи частково заходи
забезпечення позову суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
до суду із заявою звернулись спільно
представник позивача та відповідач
ОСОБА_2, а тому така підлягає до
задоволення, а заходи забезпечення
позову в частині накладення арешту на
все майно та грошові кошти в межах суми
стягнення 558 024, 49 грн., що належать
ОСОБА_2 скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
підставно частково скасував заходи
забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними, а тому колегія суддів
їх до уваги не приймає.

Крім цього, як встановлено в суді
апеляційної інстанції, на підставі
заяви Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»»,
ухвалою Личаківського районного суду
м.Львова від 25.04.2014 року позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
залишено без розгляду у зв'язку із
укладенням мирової угоди та скасовано,
накладений ухвалою Личаківського
районного суду м.Львова від 30.04.2013 року
в якості забезпечення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» (, м.Київ, вул.Артема, 60) до ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 ( ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1 ) про стягнення
заборгованості арешт на все майно та
грошові кошти в межах суми стягнення 558
024, 49 грн., що належать ОСОБА_4 на праві
власності.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону, доводи
скарги висновків суду не спростовують,
а тому підстав для її задоволення
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1
п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного
суду м.Львова від 17 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:
Кабаль І.І.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.