Номер провадження: 22-ц/785/8521/14
Головуючий у першій інстанції Шепітко
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«БТА Банк» в особі Одеської
міжрегіональної дирекції Публічного
акціонерного товариства «БТА Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 03 грудня 2013
року,

встановила:

У квітні 2010 року позивач звернувся до
суду з вимогами про стягнення з
відповідачів у солідарному порядку
боргу за кредитним договором №14/06-К від
25.12.2006 року, обґрунтовуючи вимоги тим,
що між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений вказаний
кредитний договір, за яким банк надав
йому кредит у розмірі 120000 доларів США
терміном по 25.12.2009 року під 14,00% річних.
За умовами кредитного договору він
повинен був щомісяця здійснювати
погашення заборгованості та
сплачувати проценти за користування
кредитними ресурсами, однак свої
зобов'язання належним чином не
виконував. У результаті невиконання
умов кредитного договору, згідно
наданих позивачем розрахунків,
заборгованість відповідача станом на
18.03.2010 року становить 1 398 735 грн. 58 коп., з
яких: 933 192 грн. - прострочена
заборгованість за кредитом, 7 983,98 грн. -
строкова заборгованість за сплатою
відсотків, 194 065,41 грн. - прострочена
заборгованість за сплатою відсотків, 44
456,04 грн. - пеня за прострочення кредиту
та відсотків, 219 038,15 грн. - 3% річних за
несвоєчасне повернення кредиту та
відсотків. Також позивач зазначив, що
між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4
був укладений договір поруки, згідно
якого остання зобов'язалась сплатити
грошову суму, яку вимагає кредитор, у
випадку невиконання боржником своїх
зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 03 грудня 2013 року позов
задоволений. Стягнуто солідарно з
відповідачів на користь суму боргу за
кредитним договором №14/06-К від 25.12.2006
року станом на 18.03.2010 року у загальному
розмірі 1 398 735 грн. 58 коп., вирішено
питання про судові витрати.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася,
сповіщена за фактичним місцем
проживання яке нею зазначено (т.1 а.с. 117).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції посилався на те, що25.12.2006 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_2.
був укладений кредитний договір №14/06-К,
за яким банк надав йому кредит у
розмірі 120000 доларів США терміном по
25.12.2009 року під 14,00% річних. За умовами
кредитного договору він повинен був
щомісяця здійснювати погашення
заборгованості та сплачувати проценти
за користування кредитними ресурсами.

Свої зобов'язання за
вказаним договором відповідач не
виконував належним чином, у зв'язку з
чим у нього виникла заборгованість, яка
станом на 18.03.2010 року становить 1 398 735
грн. 58 коп., з яких: 933 192 грн. -
прострочена заборгованість за
кредитом, 7 983,98 грн. - строкова
заборгованість за сплатою відсотків, 194
065,41 грн. - прострочена заборгованість
за сплатою відсотків, 44 456,04 грн. - пеня
за прострочення кредиту та відсотків,
219 038,15 грн. - 3% річних за несвоєчасне
повернення кредиту та відсотків.

Обґрунтованих заперечень
щодо неправильності наданого
розрахунку заборгованості
відповідачами не надано.

Згідно ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ст.612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Статтею 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За Договором поруки від
25.12.2006 року по зазначеному вище
кредитному договору, відповідачка
ОСОБА_3 виступила поручителем, при
цьому умови договору поруки
передбачають солідарну
відповідальність поручителя і
боржника перед кредитором.

Згідно ст.553 ЦК України, за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Поручителем
може бути одна або кілька осіб.

Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст.192 ЦК України,
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Курс НБУ при
здійсненні розрахунку, наданий
позивачем, був нижчий від курсу НБУ на
момент розгляду справи, тому вимоги
підлягають задоволенню повністю
виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК
України принципу диспозитивності
цивільного судочинства.

Колегія погоджується з зазначеним
висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про
наявність підстав для скасування
рішення суду в зв'язку з
неповідомленням ОСОБА_3 про день та час
розгляду справи є помилковими. Ст. 309
непередбачено підстав для скасування
рішення суду в зв'язку з
неповідомленням сторони про день та
час розгляду справи. Крім того, колегія
приймає до уваги, що за зареєстрованою
адресою ОСОБА_3 не проживає, однак двічі
подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3
зазначає своє місце проживання:
АДРЕСА_1 однак за зазначеною адресою
пошту не отримує. Тільки подаючи
апеляційну скаргу на ухвалу суду
першої інстанції (т.1 а.с. 117) ОСОБА_3
зазначила місце фактичного проживання:
АДРЕСА_2. Зазначення ОСОБА_3 міста свого
проживання за адресою АДРЕСА_1 де вона
не проживає і не зазначення міста
фактичного проживання, свідчить про
зловживання процесуальними правами
направленими на затягування розгляду
справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд розглянув справу без всебічного
дослідження на підставі лише
розрахунків позивача, що на думку
ОСОБА_3 є підставою для скасування
рішення суду є безпідставними,
оскільки ОСОБА_3 не надані будь які
розрахунки які б свідчили про
неправомірність наданих позивачем
розрахунків.

Зазначення в апеляційній скарзі, що
порука припинилася, оскільки позивач
не повідомив поручителя про зміну
процентної ставки є безпідставним,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази про підвищення позивачем
процентної ставки, про підвищення
процентної ставки позивачем не надано
доказів і ОСОБА_3 при поданні
апеляційної скарги.

На підставі наведеного колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги не
містять підстав для скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні заявлених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.
Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 03 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Судді
О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич