Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1241/14-ц
№
провадження 2/453/481/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.;

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області справу за позовом
ОСОБА_2 до Тухольківської сільської
ради Сколівського району Львівської
області, з участю третьої особи -
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про визнання права
власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 26.08.2014 року звернувся в
суд із позовною заявою, в якій просить
визнати за ним право власності на
самочинно збудований житловий будинок
АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що у 1992 році
він одержав дозвіл органу місцевого
самоврядування на будівництво
житлового будинку, після чого у 1996 році
ОП «Львівське обласне
проектно-виробниче
архітектурно-планувальне бюро» на його
замовлення виготовлено будівельний
паспорт земельної ділянки, яка була
виділена йому сільською радою із
земель забудови, площею 1500 кв. м. для
цієї мети. На виділеній земельній
ділянці він розпочав будівництво
житлового будинку, отримавши перед цим
відповідний дозвіл на право закладки
фундаментів під індивідуальне
будівництво у Інспекції ДАБК у
Львівській області та виготовивши із
подальшим затвердженням відповідний
проект будівництва. На даний час
будівництво житлового будинку вже
закінчено, будинку присвоєний адресний
номер, він разом із членами сім'ї
експлуатує його, а тому змушений
звернутися до суду із даним позовом.
Необхідність вирішення спору у
судовому порядку також полягає і в
тому, що будівництво спірного
житлового будинку тривало довший час, а
саме понад двадцять років, протягом
яких постійно змінювалось
законодавство у галузі будівництва, що
унеможливлює отримати ним на даний час
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації і узаконити будівництво у
встановленому порядку. Відповідну
відмову в узаконенні збудованого
житлового будинку він одержав також у
сілкій раді.

Позивач ОСОБА_2 та його належним чином
уповноважений представник - адвокат
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
просили позов задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві (а. с. 3-4).

Належним чином уповноважений
представник відповідача
Тухольківської сільської ради
Сколівського району Львівської
області - сільський голова Харитон М.І.
у судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог не заперечував, вважав
їх підставними та обґрунтованими.
Надав пояснення, згідно з якими позивач
ОСОБА_2 дійсно за власні кошти у 2014 році
завершив будівництво спірного
житлового будинку, яке розпочав ще з
1992року і якому було присвоєно адресу -
АДРЕСА_1. Він та його сім'я вже
експлуатують зазначений житловий
будинок, прав та інтересів сільської
ради чи будь-яких інших осіб таке
будівництво не порушує, відповідних
скарг від мешканців села не надходило.
Це пов'язано з тим, що позивач ОСОБА_2
свого часу, а саме у 1996 році виготовив
будівельний паспорт земельної ділянки
площею 1500 кв. м., яка була виділена йому
для цієї мети. Здійснюючи будівельні
роботи, він не відступив від
будівельного паспорта та від проекту
будівництва. Однак, враховуючи той
факт, що процедура узаконення вже
помінялась і позивач ОСОБА_2 не
виготовив свого часу
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку, яка була надана йому
для будівництва житлового будинку,
відповідно він не може одержати
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, такий будинок
відноситься до категорії самочинного
будівництва. Разом з тим, враховуючи й
те, що позивач із членами сім'ї вже
експлуатують самовільно збудований
житловий будинок, тому він не заперечує
проти визнання права власності за
позивачем ОСОБА_2 на самочинно
збудований ним житловий будинок
АДРЕСА_1.

Належним чином уповноважений
представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області -
головний державний інспектор відділу
державного контролю за будівництвом
об'єктів Південного напрямку Лепісевич
Я.М. у судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не
заперечував та зазначив, що житловий
будинок збудований ним згідно наявного
дозволу інспекції № 113 від 07.08.1996 року
про право закладки фундаментів під
індивідуальне будівництво і згідно
виготовленої та затвердженої свого
часу у 1996 році проектної документації.
Таке будівництво проводилось
позивачем на відведеній для цієї мети
земельній ділянці площею 1500 кв. м. і про
це свідчить будівельний паспорт
земельної ділянки. Однак, враховуючи
той факт, що позивач не виготовив
правовстановлюючий документ на
зазначену земельну ділянку до цього
часу, а будівництво тривало довго,
відповідно на даний час, згідно діючого
містобудівного законодавства, немає
підстав видати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, у
зв'язку з чим спірний житловий будинок
відноситься до категорії самочинного.
Порушень будівельних норм, а також
пожежних та санітарних правил при
огляді об'єкта не виявлено і про це
також свідчить виготовлений на
замовлення позивача відповідною
ліцензованою установою Звіт про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта - житлового будинку
АДРЕСА_1, якому у нього немає підстав
недовіряти.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, давши
належну оцінку доказам по справі, суд
вважає, що позовні вимоги є підставними
та підлягають до задоволення, виходячи
з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що згідно рішення виконавчого комітету
Тухольківської сільської Ради
народних депутатів Сколівського
району Львівської області № 40 від
22.12.1992 року «Про дозвіл на будівництво
власного житлового будинку ОСОБА_2» (а.
с. 7) позивачу ОСОБА_2 надано дозвіл на
будівництво власного житлового
будинку у АДРЕСА_1. Тоді ж на його
замовлення виготовлено та погоджено
архітектурним відділом у
встановленому порядку проект № ОБ-М-4/3
одноквартирного чотирикімнатного
житлового будинку мансардного типу (а.
с. 13-19).

У 1996 році позивачу ОСОБА_2 із земель
запасу із категорією громадська та
житлова забудова Тухольківською
сільською Радою народних депутатів
Сколівського району Львівської
області виділено земельну ділянку
площею 1500 кв. м., для будівництва
житлового будинку по проекту № ОБ-М-4/3.
У цьому ж році на його замовлення ОП
«Львівське обласне проектно-виробниче
архітектурно-планувальне бюро»
виготовлено будівельний паспорт
виділеної земельної ділянки площею 1500
кв. м. (а. с. 8-12).

Згідно дозволу на право закладки
фундаментів під індивідуальне
будівництво № 113, виданого інспектором
Держархбудконтролю Сколівського
району Львівської області 07.08.1996 року
(а. с. 12), позивачу ОСОБА_2 дозволено
приступити до закладки фундаментів
одноквартирного чотирикімнатного
житлового будинку мансардного типу по
проекту № ОБ-М-4/3 та господарських
будівель згідно з планом земельної
ділянки.

На вказаній вище земельній ділянці у
відповідності до проектної
документації позивачем ОСОБА_2 у 2014
році закінчено будівництво житлового
будинку (позначеного у технічному
паспорті літерою А-2) із верандою
(позначена у технічному паспорті
літерою «а1»), терасою (позначена у
технічному паспорті літерою «а2»)
загальною площею 148, 9 кв. м., житловою
площею 85, 6 кв. м. та господарськими
будівлями і спорудами, що
стверджується копією технічного
паспорта на житловий будинок,
виготовленого 05.08.2014 року ФОП ОСОБА_8 (а.
с. 20-26), а рішенням виконавчого комітету
Тухольківської сільської ради
Сколівського району Львівської
області № 49 від 31.07.2014 року «Про
присвоєння адреси на житловий будинок»
(а. с. 26) зазначеному житловому будинку
присвоєно адресний номер - АДРЕСА_1.

В цілому, будівництво житлового
будинку АДРЕСА_1 з господарськими
будівлями та спорудами проходило з
отриманням свого часу на те
відповідного дозволу та на підставі
затвердженого у встановленому
законодавством порядку проекту, однак
завершено з порушенням строків такої
дозвільної документації. Крім того,
таке будівництво здійснювалось на
відведеній свого часу для цієї мети
земельній ділянці, однак
правовстановлюючий документ на
відведену земельну ділянку позивачем
не виготовлено.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 375 ЦК України
право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням. Правові наслідки
самочинної забудови, здійсненої
власником на його земельній ділянці,
встановлюються статтею 376 цього
Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда чи
будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони
будуються або збудовані на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотним порушенням
будівельних норм і правил, вважаються
самочинним будівництвом. Проте,
відповідно до ч. 5 вказаної норми, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує прав інших осіб.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_2
здійснив будівництво житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами на земельній ділянці, що була
відведена для цієї мети, однак на даний
час не належить йому на праві власності
через не виготовлення вчасно
правовстановлюючого документа, у
зв'язку з чим відноситься до категорії
самочинно збудованого нерухомого
майна. Відтак, судом в обов'язковому
порядку з'ясовано ставлення
відповідача, як уповноваженого органу,
до можливості визнати за позивачем
право власності на самочинно
збудований житловий будинок. Так,
відповідач не заперечує проти визнання
за позивачем права власності на
самочинно збудований ним житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, про що безпосередньо було
зазначено компетентним представником
відповідача у судовому засіданні. Прав
та інтересів інших осіб самочинно
збудований житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
не порушує.

Крім того, згідно Звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта - індивідуального житлового
будинку АДРЕСА_1, виготовленого на
замовлення позивача ФОП ОСОБА_9, що має
відповідну ліцензію (а. с. 34-59)
встановлено його відповідність
вимогам надійності та безпечної
експлуатації, можливість такої
експлуатації. Порушень державних
будівельних норм, стандартів і правил,
нормативних актів з пожежної безпеки
не виявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи те, що визнання належним
чином уповноваженим представником
відповідача позовних вимог є
безумовним, не суперечить вимогам
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд, переконавшись
у правильному розумінні відповідачем
змісту обставин справи, у відсутності
сумнівів у добровільності та
істинності позиції представника
відповідача з цього приводу,
роз'яснивши йому при цьому наслідки
відповідної процесуальної дії,
приходить до висновку про те, що позов
слід задовольнити.

На підставі вказаного вище, а також
враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_2
з членами сім'ї вже експлуатують
самочинно збудований позивачем за
власні кошти житловий будинок,
враховуючи також неможливість
одержання ним декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
через затягнення строків будівництва і
відмову відповідача узаконити
самочинне будівництво через
відсутність правовстановлюючого
документа на земельну ділянку, суд
дійшов до висновку, що за позивачем
слід визнати право власності на
самочинно збудований ним житловий
будинок (позначений у технічному
паспорті літерою А-2) загальною площею
148,9 кв. м. із верандою (позначена у
технічному паспорті літерою «а1»),
терасою (позначена у технічному
паспорті літерою «а2») та
господарськими будівлями і спорудами,
розташований у АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, виходячи з положень
ст. ст. 375-376 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
самочинно збудований житловий будинок
(позначений у технічному паспорті
літерою А-2) загальною площею 148,9 кв. м.
із верандою (позначена у технічному
паспорті літерою «а1»), терасою
(позначена у технічному паспорті
літерою «а2») та господарськими
будівлями і спорудами, розташований у
АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин