Провадження № 2/127/7611/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Дернова В.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України про відшкодування судових
витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Державної казначейської служби
України про відшкодування судових
витрат та просив відшкодувати з
Державного бюджету України його судові
витрати, пов’язані з оплатою квитків у
напрямку Київ-Вінниця та Вінниця-Київ з
його явкою та викликом до Вінницького
міського суду 20, 26 березня 2014 року, 04, 24
квітня 2014 року та 15, 30 травня 2014 року за
номером провадження 127/4192/14-ц.

Дослідивши матеріали позовної заяви,
суд дійшов до висновку, що необхідно
відмовити у відкритті провадження у
цивільній справі з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
витрати, пов’язані із прибуттям до
суду, були понесені ОСОБА_1 у цивільній
справі № 127/4192/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України про стягнення коштів, за
наслідками розгляду якої було винесене
заочне рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 30.05.2014 року.

Відповідно до положень ст.79 ЦПК
України, витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду, відносяться до судових витрат -
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Питання розподілу судових витрат на
підставі ст.ст. 88, 214-215 ЦПК України має
вирішуватись судом при розгляді
справи.

Крім того, згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК
України, у випадку, якщо судом не
вирішено питання про судові витрати,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення.

Отже, витрати, пов'язані з явкою до
суду, ОСОБА_1 поніс у зв’язку з
реалізацією своїх процесуальних прав
та обов’язків під час розгляду справи
в порядку цивільного судочинства. Такі
витрати віднесено до судових витрат,
які відшкодовуються в порядку,
передбаченому відповідним
процесуальним законом.

Так, додатковим рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
01.10.2014 року у цивільній справі №
127/4192/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України про
стягнення коштів було стягнуто з
Державної казначейської служби
України за рахунок коштів Державного
бюджету України шляхом списання з
єдиного казначейського рахунку на
користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі
179,20 гривень. Вказане судове рішення не
набуло законної сили, оскільки було
оскаржено ОСОБА_1 у апеляційному
порядку (апеляційне провадження було
відкрите 17.10.2014 року).

Отже, на даний час у провадженні
апеляційного суду Вінницької області
перебуває справа із спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо у
провадженні цього або іншого суду є
справа із спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 122, 209, 210, 214-215, 220 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України про
відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя