Справа №2/333/68/14
Пр. №333/8769/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Піх Ю.Р.

при секретарі
Бабенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітню дитини та
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 в
якому зазначив, що його син ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року досягнув повноліття
та продовжує навчатись в «Запорізькому
професійному торгово-кулінарному
ліцеї» на денній формі, не працює.
Термін закінчення навчання 30.06.2014р.

Він з відповідачкою перебували у шлюбі
до 05.06.1997р. Від даного шлюбу у сторін син
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження.

Після розірвання шлюбу дитина проживає
з ним та знаходиться на його утриманні.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 29.05.2013р з ОСОБА_2 було
стягнуто аліменти у розмірі 500 грн.
щомісяця, на користь ОСОБА_3 на
утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 07.03.2013р. до досягнення
повноліття.

Згідно довідки-розрахунку державного
виконавця Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького МУЮ від 10.11.2013р.,
відповідачем допущено заборгованість
по сплаті аліментів на суму 3 548 грн. 40
коп.

Відповідачка жодних аліментів не
сплачувала, тому просить сплатити
неустойку у розмірі 3812,9 грн.

В судовому позивач та його представник
наполягали на задоволенні позовних
вимог, давши пояснення аналогічні
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача просила позов
задовольнити частково та стягнути
заборгованість по аліментам згідно
розрахунків, які вона надала у своїх
запереченнях.

Вислухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
даної цивільної справи, суд вважає
позов таким, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов`язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, отримувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) в розмірі одного
відсотку від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочки.

Як встановлено у судовому засіданні
сторони перебували у шлюбі до 05.06.1997р.
Від даного шлюбу у сторін син - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження.

Після розірвання шлюбу дитина проживає
з позивачем та знаходиться на його
утриманні.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 29.05.2013р з ОСОБА_2 було
стягнуто аліменти у розмірі 500 грн.
щомісяця, на користь ОСОБА_3 на
утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 07.03.2013р. до досягнення
повноліття.

Згідно довідки-розрахунку державного
виконавця Комунарського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького МУЮ від 10.11.2013р.,
відповідачем допущено заборгованість
по сплаті аліментів на суму 3 548 грн. 40
коп.

Згідно матеріалів справи вбачається,
що відповідачем взагалі не
виплачувалися аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Сімейного
Кодексу України до вимог, що випливають
із сімейних відносин, позовна давність
не застосовується, крім випадків,
передбачених частиною другою статті 72,
частиною другою статті 129, частиною
третьою статті 138, частиною третьою
статті 139 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивачем надано не
правильний розрахунок по сплаті
неустойки за прострочення сплати
аліментів. Тому виходячи із
справедливості та розумності
нарахування пені суд вважає, що
заборгованості по сплаті пені складає:

- за березень 2013 року, неустойка від
суми несплачених аліментів складає (387,1
грн.х1% х 27 днів = 135 грн.) 135 грн.;

- за квітень-вересень 2013 року - 500 грн.,
кожного місяця, неустойка від суми
несплачених аліментів складає за
кожний місяць (500 грн.х1% х 30 днів = 150 грн.,
150 грн. х 6 місяці = 900 грн.) 900 грн.

- за жовтень 2013 року, неустойка від суми
несплачених аліментів складає (500
грн.х1% х 10 днів = 161 грн.) 161 грн.;

Всього заборгованість по сплаті
неустойка від суми несплачених
аліментів складає 1196 грн.

Згідно довідки від 14.10.2013р. ОСОБА_1
навчався в Державному навчальному
закладі «Запорізький професійний
торгово-кулінарний ліцей» з 01.09.2011р. до
30.06.2014р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилося 18
років.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітня дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення 23-х років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

У п. 20 постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України.

Стаття 191 СК України передбачає, що
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть
докази, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся 04.11.2013 року до суду з
позовними вимогами про стягнення
аліментів на час його навчання в
Державному навчальному закладі
«Запорізький професійний
торгово-кулінарний ліцей» у розмірі 500
грн. на місяць. До теперішнього часу
відповідачка не сплатила зазначені
аліменти.

Виходячи з наведеного суд вважає що
позивач надав суду докази про вживання
ним заходів щодо одержання аліментів з
відповідача за час навчання у ліцеї.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст. 20, 191, 194, 196 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на повнолітню
дитини та стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 1974 року народження,
що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
на користь сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти за минулий час з ІНФОРМАЦІЯ_2
по 30.06.2014 року у розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, 1974 року
народження, що зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів у розмірі 1196 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, 1974 року народження,
що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_3, що зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2, судовий збір за
подачу позовної заяви у розмірі 229 грн.
41 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ю.Р.Піх