Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1,
третя особа: ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1, як фінансового поручителя, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 700006062 від 23.04.2008 р. у сумі 1 946
971,11 грн. Свої вимоги мотивує тим, що
відповідачем порушено умови
кредитного договору та договору
поруки, в частині своєчасного
повернення кредиту та сплати відсотків
за його користування, що є предметом
позовних вимог.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте подав до
суду заяву, в якій підтримав позов та
просив його задовольнити з підстав, які
в ньому викладені. Проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, проте подала до суду заяву
про застосування строку позовної
давності у спорі.

Представник відповідача ОСОБА_3 та
представник третьої особи у судове
засідання з'явилися, надали усні та
письмові заперечення по суті спору і
просили суд відмовити у позові
повністю, посилаючись на припинення
поруки згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Суд, вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи та зібрані по справі докази,
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
23.04.2008 року між ЗАТ
«Альфа-банк», правонаступником якого є
ПАТ «Альфа-банк», та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 700006062,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит в сумі 25 752,78
доларів США, зі сплатою 14,5% річних,
терміном до 24.04.2015 р.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним
кредитним договором, між ЗАТ
«Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено
договір поруки № 700006062
від 23.04.2008 р., за яким відповідач
зобов'язалася відповідати перед банком
за порушення виконання зобов'язань
ОСОБА_2 за кредитним договором.

Третя особа ОСОБА_2 належним чином
своїх зобов'язань за кредитним
договором не виконав, а тому ЗАТ
«Альфа-банк» 04.11.2008 р. через свою
довірену особу ТОВ «Екол» звернувся з
досудовою вимогою до позичальника
ОСОБА_2 з вимогою про дострокове всієї
суми заборгованості за кредитом - 29 184,43
доларів США. До поручителя вимога не
пред'являлася.

У грудні 2008 р. ЗАТ «Альфа-банк»
звернулося до Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз»,
рішенням якого від 18.12.2008 р. з ОСОБА_2 на
користь ЗАТ «Альфа-банк» було стягнуто,
в перерахунку за офіційним курсом НБУ
на 13.11.2008 р., загальну заборгованість за
кредитним договором у сумі 168 959,87 грн.
До поручителя позов не пред'являвся.

3 серпня 2009 року з метою забезпечення
примусового виконання рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз», Новозаводським
районним судом м. Чернігова, на
підставі заяви ЗАТ «Альфа-банк», було
видано виконавчий лист № 6-1037 про
стягнення з ОСОБА_2 користь ЗАТ
«Альфа-банк» заборгованості за
кредитним договором 168959,87 грн., судові
витрати, а всього 169 755,07 грн.

20 січня 2011 року ПАТ «Альфа-банк»
звернулося із заявою про відкриття
виконавчого провадження до ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві. 27.01.2011 року
було відкрито виконавче провадження. З
05.10.2012 року автомобіль марки SKODA
позичальника ОСОБА_2 оголошено в
розшук.

Лише в квітні 2014 ПАТ «Альфа-банк»
звернулося до поручителя ОСОБА_1
з вимогою про дострокове
повернення кредиту та повторно до
третьої особи ОСОБА_2

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з п. 2.1 Договору поруки,
поручитель ОСОБА_1 поручається перед
кредитором за неналежне виконання
ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору від
23.04.2008 року.

Відповідальність поручителя і
боржника є солідарною (п.3.1 Договору
поруки).

В статті 6 «Строк дії та інші умови
Договору» не зазначено строку дії
Договору поруки, лише зазначено що цей
Договір діє до повного виконання
зобов'язань Боржником за Основним
договором (п. 6.3 Договору поруки).

Сама по собі умова Договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем не може розглядатися як
установлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам ст. 252
ЦК України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України,
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами (частина перша
статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України).

Статтями 553 та 554 ЦК України
передбачено, що поручитель поручається
перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку, відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча і пов'язаний з
боржником певними зобов'язальними
відносинами, але самостійним суб'єктом
у відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього
Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до пункту 24 постанови №5
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Пред'явленням
вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Зі змісту Договору поруки, укладеного
між позивачем та ОСОБА_1, вбачається, що
строк її припинення не встановлено, а
тому згідно з вимогами вищевказаних
норм матеріального права порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково, не пред'явить
вимогу до поручителя.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що договір поруки № 700006062
від 23.04.2008 вважається
припиненим після спливу встановленого
ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного
строку від дня набрання чинності
рішенням від 18.12.2008 р. Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз»,
тобто після 18.06.2009 року, а тому у
відповідача ОСОБА_1, на день звернення
позивача до суду, відсутній обов'язок
щодо сплати будь-якої заборгованості
та штрафних санкцій за кредитним
договором № 700006062 від 23.04.2008 р.

На підставі повно та всебічно
з'ясованих обставин, на які посилаються
сторони, як на підставу своїх вимог та
заперечень підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що слід відмовити в
позові в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 251, 252, 553-555, 559 ЦК України ст.ст.
10,11, 58, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Альфа-банк»
до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: