пр. № 2/759/3414/14
ун. № 759/7532/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення і припинення права особи
на частку у спільній частковій
власності на майно та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
встановлення і припинення права особи
на частку у спільній частковій
власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі за первісним звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення і припинення права особи
на частку у спільній частковій
власності на майно, обґрунтовуючи його
вимоги тим, що оскільки частка у
власності на квартиру АДРЕСА_1
відповідача є незначною та не може бути
виділена фізично в натурі, а спільне
володіння і користування неможливе, а
також припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника, оскільки
той проживає окремо, є підстави для
припинення частки відповідача в
придбаній квартирі з відповідною
компенсацією з боку позивачів.

До спільного розгляду із вказаним
позовом прийнято зустрічний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
встановлення і припинення права особи
на частку у спільній частковій
власності на майно, який стосується
тієїж квартири АДРЕСА_1, зокрема в якому
ОСОБА_3 просить припинити право
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1,24 кв.м.
житлової площі в кімнаті 10,3 кв.м. з
відпвідною компенсацією за рахунок
ОСОБА_3

У судовому заіданні представник ОСОБА_1
у судовому засіданні подав заяву про
забезпечення позову, шляхом заборони
ОСОБА_3 та ВДВС Святошинського РУЮ в
м.Києві вчиняти дії щодо примусового
вселення в квартиру АДРЕСА_1 до
вирішення цієї спарви по суті.

ОСОБА_3та його представник
заперечували проти задоволення
вказаного клопотання, вказуючи на
порушення в такому випадку його
конституційних прав в частині
власності та користування нею.

Заслухаши думку з»явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для її задоволення з огляду на
таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК
України позов може бути забезпечний
забороною вчиняти певні дії.

Проте, у судовому засіданні
встановлено, що такі дії ОСОБА_3 та
відповідно ВДВС Святошинського РУЮ в
м.Києві зумовлені чинним рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 20.06.2013 року про вселення ОСОБА_3 в
спірну квартиру АДРЕСА_1 та
зобов»язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
чинити йому перешкод у користуванні
нею. З огляду на що, такі дії вказаних
осіб є абсолютно правомірними, а тому
не можуть бути забороненими шляхом
забезпечення позову в даному судовому
засіданні. Крім того, вселення чи то
проживання ОСОБА_3, який є
співвласником спірної квартири ніяким
чином не перешкоджає вирішенню даної
справи та можливого виконання рішення
суду за наслідком її вирішення.

Отже, з огляду на вище зазначене,
керуючись ст. ст. 119, 120, 123-124, 201, 202 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про
забезпечення позову залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом пяти днів з дня проголошення,
для тих хто був відсутній при
оголошенні з дня отримання копії цієї
ухвали (рішення Коституційного Суду
України, від 27.01.2010 року за № 3-рп/2010 та
інші, лист Вищого Спецалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12.07.2011 року ).

Суддя