Справа № 442/7893/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/3687/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І.,
Копняк С.М.,

секретаря
Олексіва О.А.,

з участю
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 17 березня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

в с т а
н о в и л а:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просить
зменшити розмір аліментів, які
стягуються на користь ОСОБА_4 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позов мотивує тим, що рішенням
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 26.04.2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_4 та
вирішено стягувати з нього аліменти в
її користь на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. При ухваленні
вказаного рішення судом було взято до
уваги той факт, що ним не було
представлено жодних письмових доказів
свого матеріального та сімейного
стану. Вказані документи не було
можливості надати в судове засідання,
оскільки він проживав та проживає у
Хмельницькій області, і такі не мав у
наявності при собі на час розгляду
справи. На даний час у нього є інша сім'я
та на його утриманні знаходиться ще
одна малолітня дитина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. 15.05.2013 року йому вдалось
влаштуватись на постійну роботу у
фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, з
якими укладено трудовий договір,
зареєстрований в Полонському
районному центрі зайнятості, на посаду
завідувача складом з мінімальною
оплатою праці. Щомісячна сплата
аліментів на дочку ОСОБА_8 в розмірі 1000
грн. суттєво впливає на його не тільки
фінансове, але й сімейне становище.
Його друга дружина також звернулась в
суд з позовом про стягнення з нього
аліментів на дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,
оскільки вважає, що він не надає
достатньої допомоги на утримання
дитини, не забезпечує сім'ю. Рішенням
Полонського районного суду
Хмельницької області від 17.09.2013 року
задоволено позов ОСОБА_10 про стягнення
з нього аліментів на дочку ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, - в розмірі 1/4 частини
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 18.06.2013 року і до досягнення
нею повноліття.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначений
рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 26 квітня 2013
року, та ухвалено стягувати зі ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_4 аліменти на дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання чинності
рішення суду і до досягнення дитиною
повноліття.

Виконавчий лист № 442/1319/13-ц, 2/442/675/2013,
виданий Дрогобицьким міськрайонним
судом Львівської області, згідно
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 26 квітня 2013
року про стягнення аліментів зі ОСОБА_2
в користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000
гривень щомісячно, починаючи з часу
набрання чинності рішення суду, -
відкликано.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4, яка
вважає його незаконним. Зазначає, що
судом першої інстанції не взято до
уваги жодного доказу представленого
нею, а саме: невідповідність підпису
позивача у позовній заяві; відсутність
оплати за судовий збір; не задоволено
клопотання про безпосередню участь
позивача у розгляді справи; не
враховано рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області, в якому було встановлено, що
позивач працює за кордоном, має іншу
дружину та дитину; не враховано
відповідь Головного центру обробки
спеціальної інформації державної
прикордонної служби та інформацію щодо
перетинання державного кордону
України позивачем; не витребувано
докази, які були заявлені у заяві про
забезпечення доказів до цивільної
справи за позовом про зміну розміру
аліментів у Пенсійному фонді
Полонського районного центру; не взято
до уваги інформацію, чи сплачує внески
у Пенсійний фонд ОСОБА_7 за позивача;
також судом не враховано, що позивач
має змогу оплачувати аліменти,
оскільки кожного місяця регулярно
сплачує 1000 грн. Стверджує, що дитина
постійно хворіє, знаходиться на «Д»
обліку, потребує постійного лікування
та особливого догляду, покращеного
харчування, масажів. Дрогобицьким
міськрайонним судом Львівської
області 26 квітня 2013 року було це
враховано і в суму аліментів у розмірі
1000 грн. увійшли додаткові витрати на
лікування дитини. Оскаржуваним
рішенням її позбавлено можливості
отримувати будь-які аліменти, тому що
позивач більше працює неофіційно за
кордоном, а чи отримає він заробітну
плату у ОСОБА_7 наступного місяця не
відомо. Тому встановлення аліментів у
частці від доходу є недоцільним.
Стверджує, що позивачем не доведено
факту зміни його матеріального стану, а
отже підстави для задоволення позову
відсутні. Просить скасувати рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 17 березня 2014
року та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 будучи належним чином
повідомлена, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення їй поштових відправлень (а.с.
89, 104) в судове засідання апеляційної
інстанції вдруге не з'явилася, причину
своєї неявки суду не повідомила,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об`єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов`язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення для справи.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що рішенням
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 26.04.2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково,
змінено розмір аліментів, визначений
рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду від 13.12.2007 року, та ухвалено
стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дочки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 13-15).

Як вбачається з матеріалів справи,
15.05.2013 року ОСОБА_2 уклав з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_7 трудовий
договір, який є безстроковим, за яким
він прийнятий на роботу на посаду
завідувача складом з оплатою праці в
розмірі сто одного відсотка
мінімальної заробітної плати,
встановленої законодавством в місяць.
Станом на 12.02.2014 року вказаний трудовий
договір в районному центрі зайнятості
не знятий з реєстрації, що
стверджується довідкою №2-01/151 від
12.02.2014 року. Крім цього, у підтвердження
своїх позовних вимог позивач надав
суду копію свідоцтв про укладення
шлюбу (серії НОМЕР_1) та про народження
дитини (серії НОМЕР_2), з яких
вбачається, що ОСОБА_2 07.03.2008 року уклав
шлюб зі ОСОБА_10 (після реєстрації шлюбу
прізвище дружини - ОСОБА_10.), від якого
ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народилась
дочка ОСОБА_6. Рішенням Полонського
районного суду Хмельницької області
від 17.09.2013 року задоволено позов ОСОБА_10
про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на
утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі ?
частини заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця, починаючи
з 18.06.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 9, 10, 11, 12, 16, 63).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції як на підставу
задоволення позову послався на
зазначені вище письмові докази, а також
на те, що доводи позивача відносно
зміни його матеріального та сімейного
становища є належним чином
обґрунтованими і такими, що
підтверджуються відповідними
доказами.

Враховуючи, що позивач
працевлаштований згідно трудового
договору з помісячною оплатою праці 101%
мінімальної заробітної плати,
встановленої законодавством, то за
наявності у нього малолітньої дитини
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку останній
зобов'язаний утримувати та рішення
суду, яким встановлено аліменти на цю
доньку в розмірі ? частини його
заробітку, міськрайонний суд дійшов
правильного висновку, що стягнення
аліментів у розмірі 1000 грн. на дитину
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, поставить дітей
позивача у нерівний матеріальний стан.

Також суд першої інстанції вважав
підставними вимоги позивача щодо
стягнення з нього аліментів у частці,
що відповідає положенням статті 183 СК
України, якою визначено можливість
встановлення частини заробітку
платника, яка стягуватиметься як
аліменти на утримання дитини, що не
може бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених ст.
184 СК України.

Одночасно, суд вірно роз'яснив, що
доводи відповідачки стосовно значних
витрат (як понесених, так і
передбачуваних), пов'язаних із
лікуванням дитини, є підставою для
звернення відповідачки до суду з
позовом про стягнення додаткових
витрат на дитину, викликаних
особливими обставинами (у даному
випадку хворобою дитини).

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено,
що розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров?я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом, -
що також не позбавляє відповідачку
права за наявності вказаних підстав в
майбутньому звернутись до суду з таким
позовом.

Колегія суддів погоджується з
висновками міськрайонного суду,
оскільки суд правильно застосував
правові норми та ухвалив правильне по
суті й справедливе рішення, дійшовши
його на основі повно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами, з дотриманням норм
матеріального й процесуального права.

Решта доводів апеляційної скарги
базуються на припущеннях і не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305 ч. 2, 307 ч. 1 п. 1,
308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 17 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Кабаль І.І.

Копняк С.М.