Справа № 393/633/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
смт.Новгородка

Новгородківський районний суд
Кіровоградської області

у складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

при секретарі Шуліці Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Новгородка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок злочину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогою
стягнути з ОСОБА_2 7 556,17 грн.
матеріальної шкоди та 10000 грн.
моральної шкоди, свої вимоги мотивував
тим,що Слідчим відділом
Новгородківського РВ УМВС України в
Кіровоградській області проводилося
досудове розслідування по
кримінальному провадженню, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000009 від 08.01.2014
року, де потерпілим є ОСОБА_1. Та як
потерпілий заявив у зазначеному
кримінальному провадженні цивільний
позов на просив стягнути з відповідача
ОСОБА_2 7 556,17 грн. матеріальної шкоди, та
10 000 грн. моральної шкоди.

04.06.2014 року Новгородківським районним
судом Кіровоградської області
винесена ухвала по справі № 393/351/14-к,
якою ОСОБА_2 звільнена від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст.
358 КК України, а кримінальне
провадження № 0000009 від 08.01.2014 року
стосовно неї закрите на підставі ст. 49
КК України у зв'язку з закінченням
строків давності у кримінальному
провадженні.

При цьому судом було встановлено, що
ОСОБА_2, отримуючи кредит у
вищезазначеному банку, протиправно
отримала кредит з використанням копій
документів ОСОБА_1 (шахрайство) та
підробленням підписів ОСОБА_1
(підроблення документів).

Так, 22.03.2007 року ОСОБА_2, надала до
Новгородківського ТВБВ філії
Кіровоградського обласного управління
ПАТ «Державний ощадний банк України»
копії документів на ім'я ОСОБА_1,
завдяки чому, шляхом обману незаконно
отримала грошові кошти в кредит на ім'я
останнього в сумі 5000 гри., згідно
видаткового касового ордеру від 22.03.2007
року.

Крім того, 22.03.2007 року ОСОБА_2,
перебуваючи Новгородківському ТВБВ
філії Кіровоградського обласного
управління ПА «Державний ощадний банк
України», маючи прямий умисел на
вчинена підробки підпису в документі, а
саме кредитному договорі № 105 від
22.03.2007 року, з метою отримання грошових
коштів, підробила підпис ОСОБА_1, та
внаслідок підроблення кредитного
договору № 105, отримала грошові кошти в
сумі 5000 грн., згідно видаткового
касового ордеру від 22.03.2007 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги та
вважаючи неправомірними, шахрайськими
та аморальними дії громадянки ОСОБА_2,
яка використала при отриманні
кредитних коштів у банківській
установі особисті дані як громадянина
України, йому заподіяна велика
моральна шкода. Свого часу,
приблизно у 2004 році він намагався
зайнята фермерською діяльністю на
території Новгородківського району
Кіровоградської області. Не пам'ятає за
яких обставин, з цією метою звернувся
до раніше мені не знайомої ОСОБА_2, як до
людини, яка ніби займається земельними
питаннями у Новгородківському районі,
та на вимогу якої надав ксерокопію
свого паспорту громадянина України
серії НОМЕР_1 та ідентифікаційного
номеру. Але зрозумівши, що ОСОБА_2 мені
допоможе з орендою землі, оскільки
ніяких конкретних дій у даному
напрямку вона не робила, вони
припинили спілкуватися зовсім. Разом з
тим ксерокопії особистих документів,
ОСОБА_2 йому не повернула, а залишила
собі.

Йому стало відомо, що ОСОБА_2 у
подальшому, використовуючи дані його
паспорта громадянина України, 22.03 2007
року на ім'я ОСОБА_1 ПАТ «Державний
ощадний банк України» (Новгородківське
ТВБВ 10010/089, Філія Кіровоградське
обласне управління) отримала кредитні
кошти в сумі 5000 грн. При цьому, при
виконанні між ним та ОСОБА_2 ніяких
домовленостей на використання даних
його особистих документів ні в усній,
ні в письмовій формі не було. Таким
чином вважає, що ОСОБА_2, діючи з
корисливих мотивів, шахрайським шляхом
отримала кредитні кошти на його ім'я.
Внаслідок протизаконного використання
даних його особистих документів та
шахрайських дій з боку ОСОБА_2 йому, та
членам його родини, зазначеним
кримінальним правопорушенням була
заподіяна моральна шкода, тобто втрата
немайнового характеру внаслідок
моральних душевних страждань,
заподіяних йому незаконними,
протиправними діями ОСОБА_2: приниження
честі, гідності, ділової репутації як
постійного користувача послугами
банківських установ і неможливістю
подальшої співпраці з банками.

Факт заподіяння моральної шкоди
підтверджується, рішенням
Новгородківського районного суду
Кіровоградської області від 05.10.2010 року
про стягнення з нього грошових коштів у
сумі 7164, 52 гри.; наявністю виконавчого
листа по справі № 2-518/2010 р. про
стягнення 7164, 52 три. заборгованості та
191,64 гри. судових витрат; наявністю
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 39564153 від 05.09.2013 року.
Тобто документів, які були винесені
внаслідок шахрайських дій ОСОБА_2, і
його ці обставини додатково
пригнічують.

Крім того, вину ОСОБА_2 та заподіяння
шкоди підтверджує і ухвала
Новгородківського районного суду
Кіровоградської області від 04.06.2014
року, якою ОСОБА_2 звільнена від
кримінальної відповідальності за ч. 1
ст. 190 та ч. 1 ст. 358 КК України, а
кримінальне провадження № 0000009
від 08.01.2014 року стосовно неї закрите на
підставі ст. 49 КК України у зв'язку з
закінченням строків давності у
кримінальному провадженні. Тобто,
ОСОБА_2 продовжує нормальне існування,
а його спіткають подальші негаразди
безпосередньо з вини зазначеної особи.
Вважає, що дії ОСОБА_2 спричинили йому
великі моральні переживання у зв'язку з
необхідністю повернення до умов
нормального існування та життя,
подолання виниклих у сукупності
негативних наслідків. Тобто,
заподіяння моральної шкоди як йому, так
і родині в цілому, оцінює у 10 000 грн.

Крім того, згідно Виконавчого листа по
справі № 2-518/2010 р. про стягнення з 7164, 52
грн. заборгованості та 191.64 гри. судових
витрат, виданого Новгородківським
районним судом Кіровоградської
області 29.12.2010 року, він повинен
відшкодувати ПАТ «Державний ощадний
банк України» суму у 7 356,16 грн., тобто
суму, яка виникла внаслідок
шахрайських дій ОСОБА_2, та у зв'язку з
необхідністю участі у слідчих діях по
кримінальному провадженні, він за
викликом приїздив до розташування
Новгородківського РВ УМВС України в
Кіровоградській області, та поніс
певні витрати щодо придбання бензину
для власного автомобіля. Так, 16.01.2014
року він витратив особистих коштів в
сумі 99,99 грн.; 02.04.2014 року витратив
особистих коштів в сумі 100,02 грн., а
всього на суму 200,01 грн. тобто
обґрунтованість матеріальної шкоди в
сумі 7556,17 грн. наведена вище та
підтверджена відповідними
документами.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
його довірителя, наполягав на їх
задоволенні. Додатково суду повідомив,
що ОСОБА_1 не виконує рішення
Новгородківського районного суду по
сплаті кредиту в розмірі 7164, 52 грн., яке
знаходиться на виконанні в Кіровському
відділі державної виконавчої служби
Кіровоградського МУЮ оскільки дані
кошти він не отримував, а кредит був
оформлений за допомогою шахрайських
дій ОСОБА_2, що й зазначено в ухвалі
Новгородківського районного суду від
04.06.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала,
заперечувала щодо їх задоволення. Свої
заперечення мотивувала, тим, що в
період часу 2004-2005 року була знайома з
позивачем, та він запропонував
зайнятися спільною підприємницькою
діяльністю, та для цього передав їй
ксерокопії документів, а саме паспорта
та ідентифікаційного номеру. Після
цього вона на кошти які вона позичила
придбали пальне, посівний матеріал та
обробили поле, яке взяли в оренду. Але в
кінці року врожаю не було, а позичені
кошти необхідно було повернути, ОСОБА_1
відмовився їй компенсувати втрати, та
перестав з нею спілкуватися. Тому через
тяжке фінансове становище, вона надала
ксерокопії документів ОСОБА_1 до банку
та отримала на його ім'я кредит у
розмірі 5 тис. гривень щоб повернути
борг, сама виступила поручителем.
ОСОБА_1 про це не повідомила, так як
почала від його імені частково
погашати кредит, але через відсутність
роботи та постійного заробітку
з'явилася заборгованість перед банком,
тому банк звернувся до суду. На даний
час вона погасила 3972,62 грн. боргу з
виконання виконавчого листа 2-518 від
05.10.2010 року, про що надала довідку
видану старшим державним виконавцем
Новгородківського РУЮ. Ніхто крім неї
даний борг не сплачує до виконавчої
служби, тому аналогічну суму повертати
ОСОБА_1 вона не буде.

Суд заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню зі слідуючих підстав:

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виник спір, який
регулюється ст.ст. 23, 1166, 1167, 1179, 1190 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

В судовому засіданні встановлено,
що підтверджується матеріалами справи,
що рішенням Новгородківського
районного суду Кіровоградської
області від 05 жовтня 2010 року стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на
користь ВАТ «Державний Ощадний банк
України» заборгованість по кредитному
договорі № 105 від 22.03.2007 року у сумі 7164
грн. 52 коп. та судові витрати у розмірі
191,64 грн. На підставі якого було 29.12.2010
року було видано виконавчий лист. Після
чого в Кіровському відділі державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції за місцем
проживання ОСОБА_1 та у відділі ДВС
Новгородківського РУЮ за місцем
проживання ОСОБА_2 були відкритті
виконавчі провадження з виконання
виконавчого листа № 2-518 виданого 29.12.2010
року.

30.04.2014 року ОСОБА_2 повідомлено про те,
що вона підозрюється у вчиненні
кримінальних правопорушень, а саме
заволодіння чужим майном шляхом обману
(шахрайство), тобто у вчиненні
кримінальному правопорушенні,
передбаченому ч.1 ст.190 КК України, а
також підробленні документів, тобто
кримінальному правопорушенні,
передбаченому ч.1 ст.358 КК України.

04.06.2014 року Новгородківським районним
судом Кіровоградської області
винесена ухвала по справі № 393/351/14-к,
якою ОСОБА_2 звільнена від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст.
358 КК України, а кримінальне
провадження № 0000009 від 08.01.2014 року
стосовно неї закрите на підставі ст. 49
КК України у зв'язку з закінченням
строків давності у кримінальному
провадженні.

Вимога позивача про
відшкодування 7356,16 грн., тобто сума яка
була стягнута солідарно згідно рішення
суду задоволенню не підлягає, оскільки
в судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 не зазнав витрат
майнового характеру, оскільки жодних
коштів на виконання рішення
Новгородківського районного суду про
сплаті кредиту № 105 від 22.03.2014 року він
сплатив та не сплачує. Згідно довідки
виданої старшим державним виконавцем
відділу ДВС Новгородківського РУЮ
ОСОБА_2, що станом на 27.10.2014 року в рамках
примусового виконання вищевказаного
рішення, органами державної виконавчої
служби було стягнуто 3972,62 грн.

Вимога позивача про стягнення 200,01
грн. витрат на придбання бензину у
зв'язку з необхідністю участі у слідчих
діях по кримінальному провадженню
задоволенню не підлягає, оскільки
позивач не надав жодних доказів на
підтвердження своїх вимог.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» при вирішенні спору
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди обов'язковому
з'ясуванню підлягає наявність такої
шкоди.

В п.9 постанови Пленуму Верховного
Суду України №4 від 31.03.1995р., із змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України №5 від 25.05.2001р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір моральної шкоди суд
визначає залежно від характеру та
об'єму страждань, які зазнає позивач,
характеру немайнових втрат і з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін в
його життєвих та виробничих
відносинах, час і зусилля, необхідні
для відновлення первинного стану.

Підлягає частковому задоволенню
вимога позивача про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди. Приймаючи
до уваги, що позивач потерпів від
злочину внаслідок чого зазнав душевних
страждань, та переживань у зв'язку з
необхідністю подолання виниклих
наслідків, виходячи із засад
справедливості і розумності, суд
вважає, що розмір моральної шкоди в
сумі 500 грн. буде достатнім та
відповідає ступеню моральних
страждань позивача.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що відповідач своїми
діями завдала позивачу лише моральну
шкоду на суму 500 грн., а тому позов
підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача на користь
позивача судовий збір у сумі - 100 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 23, 1166, 1167, 1179, 1190 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок злочину - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500
(п'ятсот ) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 100 грн.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10 - денний строк з
дня його проголошення.

Головуючий суддя
Ю. РАЧКЕЛЮК