АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц/791/930/14
Головуючий в суді 1
інстанції: Майдан С.І.
Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня
місяця 28 числа колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі :

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В.

Капітан І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Акцент - Банк» на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсон від 24 січня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк» третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача фізична
особа - підприємець ОСОБА_4 про
розірвання договору споживчого
кредиту, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом в якому зазначила, що
29.08.2012 року між нею та ФОП ОСОБА_4 було
укладено договір на виготовлення та
установлення ПВХ конструкцій, а саме
металопластикових вікон. Для сплати
послуг за вище зазначеним договором
між ОСОБА_3 та ПАТ «Акцент-Банк» 29.08.2012
року було укладено договір споживчого
кредитування. Посилаючись на те, що під
час укладання договору кредитування та
договору на виготовлення вікон вона не
в повному обсязі розуміла зазначені
умови в договорі і лише після
досконального вивчення договорів
зрозуміла, що підписала договір, який
не відповідає її волі, вона в той же
день повідомила ОСОБА_4 та ПАТ
«Акцент-Банк» про розірвання
укладених договорів, крім того
додатково 03.09.2012 року надіслала банку
заяву про розірвання кредитного
договору, проте відповіді на неї так і
не отримала, просила розірвати договір
споживчого кредитування від 29.08.2012
року, укладений між нею та ПАТ
«Акцент-банк».

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 24 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3. задоволено,
розірвано договір споживчого кредиту
№А247RG82830067 від 29.08.2012 року.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Акцент-Банк» посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу апеляційного суду, ОСОБА_3
просить апеляційну
скаргу відхилити як необґрунтовану,
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
29.08.2012 року, між ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_4
було укладено договір на виготовлення
та встановлення ПВХ конструкцій,
згідно якого останній взяв на себе
зобов'язання виконати роботи по
виготовленню ПВХ конструкції, які
після оплати Замовником їх вартості
у розмірі 2329 грн., повинні бути
виготовлені та доставлені замовнику на
протязі 28 робочих днів (а.с.5). З
рахунку-фактури №448 від 29.08.2012 року
вбачається, що цей рахунок на вироби
металево-пластикові конструкції
виписано на суму 2329,23 грн. ОСОБА_4 із
зазначенням відповідного
розрахункового рахунку та інших
банківських реквізитів (а.с.35).

Відповідно до заяви позичальника №
А247RG82830067 від 29.08.2012 року, яка була
підписана ОСОБА_3 та представником
ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК», банк взяв на себе
зобов'язання надати кредит
позичальнику в сумі 2843,33 грн. та
безготівково перерахувати грошові
кошти на поточний рахунок ПП ОСОБА_4 як
оплату за виготовлення
метало-пластикових конструкцій, які
замовлені ОСОБА_3 (а.с.28). Згідно
меморіального ордеру від 29.08.2012 року до
СПД ОСОБА_4 перераховано 2096,23 грн. з ПАТ
«А-Банк» в рахунок оплати ОСОБА_3
згідно рахунку-фактури №448 від
29.08.2012 року (а.с.40).

03.09.2012 року ОСОБА_3 було направлено
на адресу ХВ ПАТ «Акцент -БАНК»
заяву про розірвання договору
кредитування № А247RG82830067 від 29.08.2012 року
(а.с.8). Як вбачається з повідомлення про
вручення почтового відправлення,
зазначена заява була отримана
уповноваженою особою банку 06.09.2012 року
(а.с.33). 03.09.2012 року ОСОБА_3
направила заяву про розірвання
договору на виготовлення та поставку
метало-пластикових конструкцій від
29.08.2012 року на адресу офісу
відповідача - ФОП ОСОБА_4, яка була
отримана уповноваженою особою
06.09.2013 року, що підтверджується
повідомленням про вручення почтового
відправлення (а.с.41-42).

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право протягом чотирнадцяти
календарних днів відкликати свою згоду
на укладення договору про надання
споживчого кредиту без пояснення
причин. Перебіг цього строку
розпочинається з моменту передачі
споживачеві примірника укладеного
договору. Відкликання згоди
оформлюється письмовим повідомленням,
яке споживач зобов'язаний подати
особисто чи через уповноваженого
представника або надіслати
кредитодавцю до закінчення строку,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини.

Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Оскільки позивачка відкликала свою
згоду на укладення оспорюваного
договору протягом зазначеного строку,
про що належним чином повідомила
відповідача, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
позивач реалізувала своє право на
відкликання згоди на укладення
договору про надання споживчого
кредиту відповідно до вимог Закону
України «Про захист прав споживачів»,
тому обґрунтовано задовольнив її
позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач не повернула банку кошти,
одержані за договором про надання
споживчого кредиту, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки матеріали
справи не містять даних про те, що
ОСОБА_3 отримувала кошти від банку на
виконання умов договору про надання
споживчого кредиту. Крім того, ця
обставина, відповідно до вимог закону,
що регулює спірні правовідносини, не є
підставою відмови у розірванні
договору споживчого кредиту. При
наявності порушення прав відповідача
вони підлягають захисту у
встановленому процесуальним та
цивільним законодавством.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 24 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: