Справа № 450/587/14
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський1
Провадження № 22-ц/783/4317/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Кабаля І.І.

Суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.

При секретарі:
Олексів О.А.

З участю: ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_3,ОСОБА_4 та її представника -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на заочне рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 18 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням суду позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого у АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої у
АДРЕСА_1, аліменти на дитину
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 700,00 грн.
в місяць. Вирішено питання судових
витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та
ОСОБА_2. В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
при неповно з'ясованих обставинах
справи. Вказує, що між нею та
відповідачем була досягнута
домовленість про те, що останній
надаватиме на утримання доньки 2000 грн.
щомісячно, саме така сума коштів
надавалась ним в період з серпня по
жовтень 2013 року, згодом відповідач
перераховував на картковий рахунок по
1000 грн.. а з лютого 2014 року ОСОБА_2 не
надає жодних коштів на утримання та
харчування доньки, чим ухиляється від
виконання своїх обов'язків. Посилання в
рішенні суду на той факт, що відповідач
звільнений з останнього місця праці ще
у липні 2011 року не спростовує наявність
офіційних джерел заробітку у нього.
Зазначає, що відповідач є
працездатного віку, може працювати та
зобов'язаний утримувати дитину.
Просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі
вказує, що рішення суду винесене з
порушенням норм матеріального права.
Так, апелянт зазначає, що він являється
безробітним і його незначні доходи
носять нерегулярний характер. Вважає,
що розмір аліментів в сумі 450 грн. в
місяць являється справедливим.
Просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким встановити розмір
аліментів в сумі 450 грн. в місяць.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивачки та її представника
на підтримання апеляційної скарги та
заперечення на апеляційну скаргу
ОСОБА_2, пояснення відповідача та його
представника на заперечення доводів
скарги позивачки та на підтримання
своєї апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Згідно загальних засад регулювання
сімейних відносин, жінка та чоловік
мають рівні права і обов'язки у
сімейних відносинах, шлюбі та сім»ї
(ч.6ст.7 СК України).

Згідно з ст. 180, ч.3 ст. 181, ст.183 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягненню нею повноліття. Батьки
несуть рівний обов'язок по утриманню
дітей до досягнення ними повноліття. За
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дітей той із
них, з ким вони проживають, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька, і (або) у твердій
грошовій сумі. Частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися, як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 20 жовтня 2004 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано
шлюб Зимноводівською сільською радою
Пустомитівського району Львівської
області, актовий запис №59, який на
даний час не розірвано.

08 жовтня 2010 року у подружжя народилась
донька, ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про народження.(а.с.3)

З акту обстеження житлово-побутових
умов від 28 жовтня 2013 року, складеного
працівниками Зимноводівської
сільської ради вбачається, що ОСОБА_4
проживає у АДРЕСА_1. У вказаній квартирі
також проживають батьки та брат
відповідача, відповідач, позивачка та
їх донька ОСОБА_6

Задовольняючи частково позовні вимоги
про стягнення аліментів на утримання
дитини, суд першої інстанції виходив з
положень ст. ст. 182, 184 СК України,
врахував матеріальне становище
платника аліментів, що має істотне
значення для визначення розміру
аліментів, оскільки з матеріалів
справи і з пояснень самого відповідача
вбачається, що ОСОБА_2 звільнений з
останнього місця праці 30.07.2011 року, що
підтверджується копією трудової
книжки. Дані щодо можливого місця
праці та отриманих доходів
відповідачем відсутні.

Висновки суду в частині визначеного
розміру аліментів відповідають
вимогам закону, а твердження ОСОБА_4
про те, що відповідач може сплачувати
аліменти в розмірі 2000 грн. не
заслуговують на увагу, оскільки не
підтверджені жодними належними та
допустимими доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 не
спростовують висновків суду.

При наявності у позивачки доказів про
одержання відповідачем доходів у
більшому розмірі, а також
документального підтвердження витрат
на особливі потреби дочки, пов'язані з
її утриманням та вихованням, позивачка
не позбавлена можливості заявити
вимогу про збільшення розміру
аліментів.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги ОСОБА_2, то такі є
безпідставними, оскільки колегія
суддів вважає, що відповідачем на
підставі належних та допустимих
доказів не доведено того, що він не в
змозі сплачувати аліменти у розмірі,
визначеному судом першої інстанції.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідач - батько дитини
хоча офіційно не працевлаштований,
однак має нерегулярний мінливий дохід
та є працездатним, а тому повинен брати
участь в утриманні дитини.

В засіданні апеляційної інстанції
відповідач належним чином не
обґрунтував запропонований ним розмір
аліментів на утримання доньки. На
думку колегії суддів аліменти в
розмірі 700 грн. щомісячно на утримання
ОСОБА_6 будуть відповідати її
інтересам, відповідно до віку та
матеріальних потреб, та можливостей
відповідача, який, є працездатним і
прожитковому мінімуму для дитини
відповідного віку, що становить 1286 грн.
(з 1 січня 2014 року згідно Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» ), з врахуванням того, що обов'язок
по утриманню доньки покладається на
обох батьків.

Запропонований відповідачем розмір
аліментів в 450 грн. не становить і
половини прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, який має
тенденцію до зростання з кожним роком.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1 , 308, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2-
відхилити.

Заочне рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
18 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення, може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Кабаль І.І.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький
Д.І.