Кодимський районний суд Одеської
________________________________________________________________________
Справа № 503/1928/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого - судді Сопільняка
О.М.

при секретарі Вдовиченко
В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кодима
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 07 жовтня 2014 року
звернулась до Кодимського районного
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2012 року
народження у розмірі 1/4 частини
місячного доходу (заробітку)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги уточнила. Пояснила, що
від шлюбу з відповідачем має сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач
ухиляється від надання дитині
матеріальної допомоги, не утримує її,
матеріально не забезпечує, хоча
зобов'язаний це робити та має таку
можливість. Позивачка ніде не працює,
оскільки перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, тому не здатна
забезпечити дитину всім необхідним. З
цих підстав просила стягувати з
відповідача аліменти на її користь на
утримання дитини у розмірі 500 грн.
щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги позивача
визнав та пояснив, що дійсно є батьком
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
якого зобов'язаний утримувати. Згоден
сплачувати аліменти у заявленому
позивачем розмірі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані ними письмові
докази, суд, враховуючи визнання позову
відповідачем, що не суперечить вимогам
закону і не порушує прав та інтересів
сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4
ст.174 ЦПК України вважає можливим позов
задовольнити у повному обсязі з таких
підстав.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150
і 180 СК України встановлюють для
батьків обов'язок виховувати та
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони мають спільну дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що, крім пояснень
сторін, підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого 17 квітня 2012 року відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Кодимського районного
управління юстиції Одеської області. В
даний час сторони подружніх відносин
не підтримують, між собою не
спілкуються, проживають окремо, дитина
перебуває на утриманні позивача.

Отже, відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний
утримувати свого неповнолітнього сина,
проте свій обов'язок належним чином не
виконує, що було встановлено в судовому
засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини,
яка ратифікована постановою Верховної
Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991
року, набула чинності в Україні з 27
вересня 1991 року і відповідно до ст.9
Конституції України є складовою
національного законодавства,
держави-учасниці, які її підписали,
взяли на себе зобов'язання вживати усіх
необхідних законодавчих та інших
заходів з метою захисту дитини від
неналежного піклування з боку батьків
чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав
неповнолітніх дітей при ухиленні
батьків від обов'язку їх утримувати є
законодавчо передбачена можливість
судового стягнення коштів на їх
утримання.

Так, згідно ст.181 СК України по рішенню
суду кошти на утримання неповнолітньої
дитини (аліменти) можуть бути
присуджені в частині від доходу
(заробітку) платника аліментів, або в
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України
аліменти у твердій грошовій сумі
визначаються, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дітей, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника інших
дітей, непрацездатних осіб, інші
обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, при визначені розміру
аліментів, які підлягають сплаті
відповідачем, суд враховує зазначені
вище обставини і вважає необхідним
визначити розмір аліментів у
встановлених межах.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти (аліменти) на утримання
малолітньої сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
твердій грошовій сумі у розмірі 500
(п'ятсот) грн. на місяць, починаючи з 07
жовтня 2014 року і до повноліття дитини,
зокрема - до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду про стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Сопільняк О.М.