Справа № 372/3156/14-ц Головуючий у І
інстанції Проць Т.В.Провадження №
22-ц/780/5863/14 Доповідач у 2
інстанції СушкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 26 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Держземагенства у
Обухівському районі Київської області,
третя особа: ОСОБА_2 про визнання права
власності та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом обґрунтовуючи його тим, що 18
серпня 2010 року Українська міська рада
надала у власність ОСОБА_2 земельну
ділянку загальною площею 0,2232 га з
кадастровим номером :04:057:0046, яка
розташована в с.Плюти Обухівського
району Київської області. Право
власності останнього було
зареєстровано у відділі Держкомзему
м.Українка. В грудні 2012 року за
договором купівлі-продажу ОСОБА_2
відчужив земельну ділянку позивачу. 06
лютого 2013 року право власності
останнього зареєстровано в Державному
реєстрі прав на нерухоме майно. В
травні 2014 року позивач звернувся до
управління Держземагенства в
Обухівському районі за витягом з
Державного земельного кадастру, однак
отримав відмову через відсутність
запитуваної інформації щодо земельної
ділянки. У зв'язку з цим просив визнати
за ним право власності на вказану
земельну ділянку та усунути перешкоди
в користуванні земельною ділянкою
шляхом відновлення відомостей про неї,
в тому числі її власника, в Державному
земельному кадастрі.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 26 серпня 2014 року
в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що станом
на 06.02.2013 року відомості про дану
земельну ділянку були внесені до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно, однак відомості про земельну
ділянку відсутні в земельному
кадастрі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
першої інстанції обґрунтував свої
висновки тим, що позов заявлений не
правомірно, оскільки відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження внесення
відповідачем до Державного земельного
кадастру недостовірної
інформації/видалення інформації щодо
спірної земельної ділянки. Позивачем
дані обставини не спростовані
належними та допустимими доказами.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до ст. 193 ЗК України
державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах кордонів України, їх цільове
призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.
Державний земельний кадастр є основою
для ведення кадастрів інших природних
ресурсів.

Відповідно до ст. 194 ЗК України
призначенням державного земельного
кадастру є забезпечення необхідною
інформацією органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
заінтересованих підприємств, установ і
організацій, а також громадян з метою
регулювання земельних відносин,
раціонального використання та охорони
земель, визначення розміру плати за
землю і цінності земель у складі
природних ресурсів, контролю за
використанням і охороною земель,
економічного та екологічного
обґрунтування бізнес-планів та
проектів землеустрою.

Відповідно до ст. ст. 202, 204 ЗК України
державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється у Державному земельному
кадастрі в порядку, встановленому
Законом.

Ведення Державного земельного
кадастру здійснюється відповідно до
закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
державний земельний кадастр» від 7
липня 2011 року у цьому Законі наведені
нижче терміни вживаються в такому
значенні: державний земельний кадастр -
єдина державна геоінформаційна
система відомостей про землі,
розташовані в межах державного кордону
України, їх цільове призначення,
обмеження у їх використанні, а також
дані про кількісну і якісну
характеристику земель, їх оцінку, про
розподіл земель між власниками і
користувачами; державна реєстрація
земельної ділянки - внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про формування земельної ділянки та
присвоєння їй кадастрового номера;
кадастровий номер земельної ділянки -
індивідуальна, що не повторюється на
всій території України, послідовність
цифр та знаків, яка присвоюється
земельній ділянці під час її державної
реєстрації і зберігається за нею
протягом усього часу існування.

Відповідно до постанови №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» Верховний Суд України п.8
зазначив, що пред'явлення позову до
неналежного відповідача не є підставою
для відмови у відкритті провадження у
справі чи залишення заяви без руху,
оскільки заміна неналежного
відповідача здійснюється в порядку,
визначеному статтею 33 ЦПК.

У разі, якщо норма матеріального права,
яка підлягає застосуванню за вимогою
позивача, вказує на те, що
відповідальність повинна нести інша
особа, а не та, до якої пред»явлено
позов, і позивач не погоджується на її
заміну, суд залучає до участі в справі
іншу особу як співвідповідача з
власної ініціативи. Після заміни
неналежного відповідача або залучення
співвідповідача справа розглядається
спочатку в разі її відкладення або за
клопотанням нового відповідача чи
залученого співвідповідача та за його
результатами суд відмовляє в позові до
неналежного відповідача та приймає
рішення по суті заявлених вимог щодо
належного відповідача.

Встановлено, що ОСОБА_2 рішенням
Української міської ради 59 сесії 05
скликання від 12 серпня 2010 року передано
земельну ділянку площею 0,2232 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
с.Плюти Обухівського району Київської
області. 13 вересня 2010 року, ОСОБА_2
отримав державний акт на вказану
земельну ділянку, кадастровий номер
якої :04:057:0046 (а.с.6).

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 14 грудня 2012 року ОСОБА_2 продав
спірну земельну ділянку ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 06.02.2013
року, дана земельна ділянка
зареєстрована за ОСОБА_1 (12-14).

Відповідно до повідомлення державного
кадастрового реєстратора №11-35/630 від
02.06.14 року відомості про земельну
ділянку з кадастровим номером
:04:057:0046 у Державному земельному
кадастрі відсутні (а.с.23).

З урахуванням наведеного, суд дійшов
вірного висновку, що позов заявлений
неправомірно, оскільки відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження внесення
відповідачем до Державного земельного
кадастру недостовірної
інформації/видалення інформації щодо
спірної земельної ділянки. Позивачем
дані обставини не спростовані
належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дійшов вірного
висновку про відмову в задоволені
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
запис у Державному земельному
кадастру, поземельній книзі
скасовується(поновлюється) Державним
кадастровим реєстратором тільки на
підставі рішення суду, не заслуговують
на увагу, оскільки позивачем не надано
доказів того, що він звертався до
Державного земельного кадастру для
реєстрації земельної ділянки, а йому
було відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
результаті неправомірних дій
відповідача позивач не може
користуватися та розпоряджатися даною
земельною ділянкою, що призвело до
порушення його права на землю не
заслуговують на увагу, оскільки
позивачем не надано доказів на
підтвердження своїх доводів та доказів
того, що він оскаржував рішення
відповідача про відмову у реєстрації
до адміністративного суду.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційних скаргах.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.. ст. 209, 218, 303, 307-308, 313-315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 26 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: