Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/1064/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2014 року
місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

при секретарі судового засідання
Романів Н.Є.,

за участю:

позивач ОСОБА_2 не з'явився,

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
не з'явився,

представник відповідача ОСОБА_4
криворізької державної нотаріальної
контори не з'явився,

представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на стороні позивача,
Криворізького міського управління
юстиції, не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 криворізької нотаріальної
контори за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, на стороні позивача,
Криворізького міського управління
юстиції про скасування заборони на
відчуження домоволодіння, виключення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно реєстраційного запису
про обтяження, виключення з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна реєстраційного
запису про заборону відчуження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просив скасувати заборону на
відчуження домоволодіння, виключити з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно реєстраційний запис про
обтяження, виключити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна реєстраційний запис про заборону
відчуження. Позов мотивував наступним.

09 листопада 2012 року помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 12.11.2012 року, виданого
Центрально-Міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Криворізького міського управління
юстиції у Дніпропетровської області,
актовий запис №1262.

За життя він був власником
домоволодіння №17 по вул. Пугачова у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області, яке складається з житлового
будинку «А-1» загальною площею 69,4 кв.м.,
житловою площею 28,0 кв.м., літньої кухні
«Б», сараю «В», вбиральні «Г», літнього
душу «Д». Вказані обставини
підтверджується дублікатом свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 22 червня 2011 року, виданого
виконавчим комітетом
Центрально-Міської районної у місті
ради замість свідоцтва про право
власності від 27.10.2003 року та витягом про
державну реєстрацію прав №30473909 від 01
липня 2011 року.

Належне йому домоволодіння він
заповідав позивачу – ОСОБА_2, що
підтверджується заповітом від 24.09.2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр
№5636. Після його смерті позивач є єдиним
спадкоємцем за заповітом, який прийняв
спадщину на підставі ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК
України (в редакції 2004 р.), оскільки
проживав з ним на момент відкриття
спадщини та у встановлений
шестимісячний строк подав заяву про
прийняття спадщини, що підтверджується
витягом з спадкового реєстру про
заведення спадкової справи №32399959 від
16.11.2012 року.

Інших спадкоємців у ОСОБА_5 не було:
дружина померла в 1999 році, дітей у них
не було (свідоцтва про одруження та
смерть додаються).

Проте, за звернення з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, приватним нотаріусом ОСОБА_6
було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії у зв’язку з тим, що на
спадкове домоволодіння накладено
заборону відчуження за №4010162 від 06.11.2006
року на підставі договору довічного
утримання від 20.02.2004 року, посвідченого
державним нотаріусом ОСОБА_4
криворізької держаної нотаріальної
контори, реєстр №2-853, архівний запис
№176829-166 від 20.02.2004 року, а тому для
вирішення даного питання було
рекомендовано звернутися до районного
суду, що підтверджується роз’ясненням
з приводу неможливості вчинення
нотаріальної дії №896/02-31 від 30 вересня
2013 року.

З даного приводу позивач також
звертався до ОСОБА_4 криворізької
державної нотаріальної контори з
проханням про зняття накладеної
заборони відчуження, проте в усному
порядку було відмовлено та роз’яснено,
що на сьогоднішній день таку дію
виключили з переліку нотаріальних дій
визначених ст. 34 ЗУ «Про нотаріат». Факт
звернення підтверджується
заявою-повідомленням від 23 червня 2014
року, а також чеком та описом вкладення,
які додаються. Вважає, що твердження
відповідача є незаконним та
безпідставним, як й сама заборона на
відчуження.

Наявність накладеної заборони
відчуження пояснюється тим, що
спадкодавцем ще в 2004 році була
здійснена спроба укласти договір
довічного утримання, проте вказаний
договір вчинений та укладений так й не
був, оскільки набувачі за ним: ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, лише його підписали, після чого
будь-які стосунки між ними та ОСОБА_5
припинилися. Більше, будь-яких дій вони
так й не здійснили, вони жодного дня
його не виконували, обов’язки за ним на
себе не брали, майно не отримували,
допомоги не надавали, сам договір не
зареєстрували, а згодом померли.

Нотаріус же при посвідченні вказаного
договору в силу п. 57 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України від 18 червня 1994 р. N
18/5 (яка діяла на момент посвідчення
договору) наклав заборону відчуження
на вказане домоволодіння спадкодавця.

В силу положень нижченаведених
нормативно-правових актів зняти
вказану заборону відчуження, на
сьогоднішній день, можливо лише
нотаріусом, який її наклав та/або за
рішенням суду.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про нотаріат»
визначається, що одержавши
повідомлення установи банку,
підприємства чи організації про
погашення позики (кредиту),
повідомлення про припинення
іпотечного договору або договору
застави, а також припинення чи
розірвання договору довічного
утримання, звернення органів опіки та
піклування про усунення обставин, що
обумовили накладення заборони
відчуження майна дитини, нотаріус
знімає заборону відчуження жилого
будинку, квартири, дачі, садового
будинку, гаража, земельної ділянки,
іншого нерухомого майна.

Пунктом 5.1. глави 15 розділу II Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України від 22.02.2012 року №296/5 (далі –
Порядку) нотаріус, який накладав
заборону, знімає заборону відчуження
майна при одержанні повідомлення
зокрема про припинення, розірвання,
визнання недійсним договору ренти,
довічного утримання (догляду),
спадкового договору та за рішенням
суду. Пунктами 6.1., 6.2. Порядку
передбачено, що про зняття заборони, а
також про зняття судовими або слідчими
органами та органами державної
виконавчої служби накладеного ними
арешту на майно нотаріус робить
відповідні відмітки в реєстрі для
реєстрації заборон і арештів та в
алфавітній книзі обліку заборон
відчуження і арештів нерухомого майна.
Відомості про зняття заборони
відчуження нерухомого майна, а також
про зняття судовими або слідчими
органами та органами державної
виконавчої служби накладеного ними
арешту на об'єкти нерухомого майна
підлягають обов'язковій реєстрації в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно в порядку,
установленому законодавством у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно.

Пунктами 74, 75, 78 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень від 17 жовтня 2013 р. № 868
передбачено, що державна реєстрація
припинення обтяжень речових прав на
нерухоме майно у результаті зняття
нотаріусом заборони проводиться
нотаріусом, яким знято заборону. Для
проведення державної реєстрації
обтяжень речових прав на нерухоме
майно необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
обтяжень таких речових прав, та інші
документи, визначені цим Порядком.
Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
обтяжень речових прав на нерухоме
майно, є зокрема рішення суду щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно, що набрало законної сили.

Однак, враховуючи те, що договір
довічного утримання набувачами не
виконувався та ними не зареєстрований,
то відповідно до ст.ст. 210, 334, 640, 745, 748 ЦК
України (в редакції, що діяла на момент
його посвідчення) він є не вчинений й
право власності за ним не виникло.

Правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації (ст.210 ЦК України). Договір,
який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації -
з моменту державної реєстрації (ст.640
ЦК України). Договір довічного
утримання (догляду), за яким
передається набувачеві у власність
нерухоме майно, підлягає державній
реєстрації (ст.745 ЦК України). Набувач
стає власником майна, переданого йому
за договором довічного утримання
(догляду), відповідно до статті 334
цього Кодексу (ст.748 ЦК України). Якщо
договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з
моменту такої реєстрації (ст.334 ЦК
України).

Згідно положень п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суд України від 06.11.2009 року
№9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» такий договір
не породжує жодних юридичних
наслідків.

Таким чином, наявність заборони
відчуження домоволодіння №17 по вул.
Пугачова у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області на підставі
договору довічного утримання, який є не
вчиненим та таким, що не породжує
будь-яких правових наслідків, так само
як й не здійснення нотаріусом дій
спрямованих на зняття заборони порушує
мої законні права та інтереси як
спадкоємця та унеможливлює отримати
прийняте мною спадкове майно.

На підставі п. 5.1 Порядку та п. 75 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень заборона
відчуження знімається за рішення суду,
яке набрало законної сили.

Позивач та його представник в судове
засідання не з’явились, до суду
надійшла заява представника про
підтримання позовних вимог у повному
обсязі, про розгляд справи за їх
відсутності.

Відповідач у судове засідання
представника не направив, просив суд
розглянути справу без участі
представника відповідача,
процесуальними правами на заперечення
проти позову не скористався, правової
позиції щодо позовних вимог не
висловив у будь-якій формі.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, як окремо
так і взаємний їх зв’язок, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити повністю з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.744 ЦК України за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

Між ОСОБА_5 (відчужувач) та ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 (набувачі) 20.02.2004 року підписано
договір довічного утримання (догляду),
однією з істотних умов якого є умова
щодо будинку з надвірними
господарськими та побутовими
будівлями за номером 17 по вулиці
Пугачова у місті Кривому Розі
Дніпропетровської області (а.с. 33, 34).

Даний договір за назвою, його істотними
умовами є договором довічного
утримання у розумінні ч.1 ст.774 ЦК
України.

Відповідно до ч.2 ст.755 ЦК України
договір довічного утримання (догляду)
припиняється зі смертю відчужувача.

Факт смерті 09.11.2012 року відчужувача
ОСОБА_5 підтверджується належними та
допустимими доказами, а саме,
свідоцтвом про смерть серія I-КИ №482499
від 12.11.2012 року (а.с.6), витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
16.11.2012 року (а.с.9), повним витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про смерть від 24.07.2014 року (а.с.89, 90),
актовим записом про смерть №1262 від
12.11.2012 року (а.с.91).

За викладених фактичних та юридичних
обставин договір довічного утримання
(догляду) між ОСОБА_5 (відчужувач) та
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (набувачі) 20.02.2004 року
припинився в момент смерті ОСОБА_5О,
тобто 09.11.2012 року, в силу закону – в силу
ч.2 ст.755 ЦК України.

Оскільки заборона на відчуження
домоволодіння, відповідне обтяження
здійснювались на виконання даного
договору, то в силу припинення
останнього, заборона та обтяження
продовжують існувати без належних та
те правових підстав, перешкоджають
реалізації цивільних прав позивача,
тому слід вчинити дії для їх скасування
та виключення з реєстрів.

Позивач виконав обов’язок доказування
згідно ст.60 ЦПК України в необхідному
та достатньому для задоволення
позовних вимог обсязі.

На основі викладеного та керуючись
ст.ст. 209, 212, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 криворізької
нотаріальної контори за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, на стороні
позивача, Криворізького міського
управління юстиції про скасування
заборони на відчуження домоволодіння,
виключення з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
реєстраційного запису про обтяження,
виключення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
реєстраційного запису про заборону
відчуження задовольнити повністю.

Скасувати заборону на відчуження
домоволодіння №17 по вулиці Пугачова у
місті Кривому Розі Дніпропетровської
області за №4010162 від 06.11.2006 року,
накладену згідно договору довічного
утримання від 20.02.2004 року, посвідченого
державним нотаріусом ОСОБА_4
криворізької держаної нотаріальної
контори, реєстр №2-853, архівний запис
№176829-166 від 20.02.2004 року.

Виключити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно реєстраційний
запис про обтяження нерухомого майна -
домоволодіння №17 по вулиці Пугачова у
місті Кривому Розі Дніпропетровської
області.

Виключити з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
реєстраційний запис про заборону
відчуження нерухомого майна -
домоволодіння №17 по вулиці Пугачова у
місті Кривому Розі Дніпропетровської
області.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов’язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду повністю або
частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Мазурчак В.М.