Справа №295/3281/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року
м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В
СКЛАДІ:

Головуючого – судді Комісарчук О.В.

З участю
секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення по
цивільній за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

03.04.2014 року рішенням Богунського
районного суду міста Житомира
розірвано шлюб, укладений між
громадянами України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Житомирського
міського управління юстиції 07.10.2000
року, актовий запис №1362.

26.09.2014 року від відповідача надійшла
заява, в якій вона просить постановити
додаткове рішення, в якому зазначити з
ким на вихованні залишаються
неповнолітні діти.

В судове засідання 20.10.2014 року заявник
не з’явилась, хоча про час, дату та
місце розгляду заяви була повідомлена
належним чином, про що свідчить її
особистий підпис в повідомленні про
вручення судової повістки, причини
неявки не повідомила ( а.с. 30).

ОСОБА_2 в судове засідання 20.10.2014 р. не
з’явився, направив до суду заяву про
розгляд клопотання про винесення
додаткового рішення без його участі
(а.с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд,
що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення;
суд, вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу;
судом не вирішено питання про судові
витрати.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява про
ухвалення додаткового рішення
задоволенню не підлягає.

В позовній заяві позивач не заявляв
вимогу про визначення місці проживання
неповнолітніх дітей.

Згідно п.2. ст. 160, п. 1 ст. 161 СК України
місце проживання дитини, яка досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, однак якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Зі змісту заяв позивача та відповідача,
які долучені до справи, вбачається, що
між подружжям було досягнуто згоди з
приводу місця проживання та виховання
дітей.

Таким чином, суд відмовляє в
задоволенні заяви, оскільки відповідач
просить постановити додаткове рішення
з приводу вимоги, яка не була заявлена
позивачем.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення по
цивільній за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подання апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.В. Комісарчук