Номер провадження: 22-ц/785/9038/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Л.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог -
Київська райадмінстрація Одеської
міськради як орган опіки та піклування
про усунення перешкод у здійсненні
батьківських прав та за зустрічними
вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
матері дитини за апеляційними скаргами
ОСОБА_2, подану через представника
ОСОБА_6, ОСОБА_4, подану через
представника ОСОБА_7, ОСОБА_5 на рішення
Київського районного суду м.Одеси від 15
вересня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року ОСОБА_5
звернулася до суду з позовом про
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
стосовно своєї онуки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У квітні 2014 року ОСОБА_2 через свого
представника ОСОБА_6 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення перешкод у здійсненні
батьківських прав стосовно доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
шляхом систематичних щомісячних
побачень (кожна друга субота і неділя з
10 години до 14 години ) на нейтральній
території без присутності матері
дитини, шляхом спільного відпочинку
батька з дитиною в Україні та за
кордоном тричі на рік без присутності
матері дитини та без необхідності
отримання дозволу від матері на виїзд
дитини з України.

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
коштів на своє утримання до досягнення
трирічного віку донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 16.06.2014 року позовну заяву
ОСОБА_5 про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав залишено без
розгляду.

Рішенням Київського районного суду
м.Одеси від 15 вересня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд зобов»язав ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_2 перешкод у
здійсненні ОСОБА_2 батьківських
обов»язків відносно малолітньої дочки
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом
систематичних побачень кожну другу
суботу та неділю місяця з 10 год. 00 хв. до
14 год.00 хв. в присутності матері -ОСОБА_4;
спільного відпочинку з ОСОБА_3 в
Україні та за кордоном за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини - ОСОБА_4

У задоволенні іншої частини позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 (ОСОБА_2),
ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина Королівства
Данії, НОМЕР_1, виданий 22 червня 2005 року
Поліцейським управлінням м.Калундборг,
проживає АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4
громадянки України ІН НОМЕР_2 щомісяця
1000 грн., починаючи з 18 серпня 2014 року до
досягнення дитиною трьох років - до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через
представника ОСОБА_6, просить рішення
суду скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, через
представника ОСОБА_7, просить рішення
суду змінити, визначивши до стягнення у
якості аліментів на утримання матері
дитини грошову суму в розмірі 10000
гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду змінити, відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
неї щодо усунення перешкод у
здійсненні його батьківських
обов»язків відносно малолітньої дочки
ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційних скарг, заперечення
на них, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Стаття 153 СК України передбачає
права батьків та дитини на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Відповідно до частини третьої статті 9
Конвенції про права дитини,
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Мати й батько це найрідніші для дитини
люди на землі, тому одним із основних
їхніх немайнових прав є можливість
постійного або хоча б систематичного
безпосереднього взаємного
спілкування: безпосереднього /прямого/,
телефонного, листового.

Вирішення батьками питань щодо
виховання дитини регулює ст. 157 СК
України. Питання виховання дитини
вирішується батьками спільно. Той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов»язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому із батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов»язковим до
виконання.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той
з батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини / періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо/,
місце та час його спілкування. Під час
вирішення спору щодо участі одного із
батьків у вихованні дитини береться до
уваги ставлення батьків до виконання
своїх обов»язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров»я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров»я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що громадянка
України ОСОБА_4 і громадянин Данії
ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 23 грудня 2010 року по 20 вересня 2012
року. Від цього шлюбу сторони мають
малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина народилась у м.Одесі та після
розірвання шлюбу дитина проживає з
матір»ю.

Між сторонами виник спір щодо
спілкування батька з малолітньою
дочкою.

Висновком Київської райадміністрації
№Е-852 від 18.08.2014 року ОСОБА_2 визначено
спосіб участі у вихованні та
спілкування з малолітньою дитиною
шляхом систематичних зустрічей кожну
другу суботу місяця з 10 години по 14
годину в присутності матері
малолітньої дитини, спільний
відпочинок разом з дитиною в Україні та
за кордоном за попередньою
домовленістю між батьками дитини.

Батько дитини посилається на те, ОСОБА_4
і ОСОБА_5 перешкоджають йому в
спілкуванні з дочкою ОСОБА_3: не дають з
нею бачитися, намагались позбавити
позивача батьківських прав відносно
дочки, ОСОБА_4 відмовилась отримувати
аліменти на утримання дитини.
Представник позивача пояснив, що
батько бажає, щоб дочка виросла
фізично, морально і духовно здоровою і
мала правильне відношення до батьків
та певних життєвих ситуацій, тому і
звернувся до суду з цим позовом.

Оскільки дитина знаходиться в
малолітньому віці, вона потребує
постійного психоемоційного зв»язку з
матір»ю, тому рішенням суду правомірно
визначено порядок спілкування батька з
донькою, який визначений висновком
№Е-852 органу опіки та піклування
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради від 18.08.2014 року.

Посилання апеляційної скарги
представника ОСОБА_2 на порушення прав
батька визначеним порядком
спілкування з дитиною в присутності
матері дитини є безпідставним. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 159 СК
України, трирічного віку дитини,
висновку спеціалістів психологів
центру соціальної служби сім»ї, дітей
та молоді Одеського міського центру,
висновку органу опіки та піклування №
Е-852 від 18.08.2014 року, який є обов»язковим
для виконання батьками дитини, суд
першої інстанції з урахуванням
інтересів дитини прийшов до
обґрунтованого висновку про
встановлення способу участі батька у
вихованні та спілкуванні з донькою
шляхом систематичних побачень кожну
другу суботу та неділю місяця з 10 год. 00
хв. до 14 год.00 хв. в присутності матері,
спільного відпочинку з донькою в
Україні та за кордоном за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_2 на
відсутність законних підстав для
часткового задоволення позову ОСОБА_4
про стягнення аліментів на утримання
матері дитини до досягнення трирічного
віку, тобто до 24.09.2014 року, є
безпідставним.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Представником ОСОБА_2 не надано
належних та допустимих доказів не
застосування судом вимог частини 2
статті 84 СК України, яка передбачає
право дружини, з якою проживає дитина,
на утримання від чоловіка - батька
дитини до досягнення дитиною трьох
років.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_4 на
те, що розмір стягнутих аліментів на її
утримання до досягнення дитиною трьох
років є заниженим, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
яким з батька дитини на утримання
матері стягнуто аліменти у розмірі 1000
грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2014
року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

При визначенні такого розміру судом
враховано ст. 182 СК України та такий
розмір на думку колегії суддів є
розумним та справедливим з урахування
всіх обставин справи та періоду
стягнення.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_5 на
відсутність з її боку перешкод у
спілкуванні батька з дитиною, що є
підставою для відмови в задоволенні
позову ОСОБА_2 до неї, є безпідставними.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про усунення перешкод у
спілкуванні з донькою ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
матері дитини, та ОСОБА_5, бабусі дитини,
які проживають разом та не дозволяють
йому виховувати дитину.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи всіх апеляційних скарг
суттєвими не являються та не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, подану
через представника ОСОБА_6, ОСОБА_4,
подану через представника ОСОБА_7,
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду
м.Одеси від 15 вересня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна