Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Дем'яносова
М.В.,
Парінової І.К.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до
Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення з підприємства
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за весь час
прострочення сплати належних на час
звільнення сум, відшкодування
моральної шкоди та витрат на правову
допомогу, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 09 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
23 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до
Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення з підприємства
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за весь час
прострочення сплати належних на час
звільнення сум, відшкодування
моральної шкоди та витрат на правову
допомогу, обґрунтовуючи вимоги тим, що
25 червня 2012 року між нею та
Білгород-Дністровським
економіко-правовим коледжом було
укладено контракт зі строком дії з 01
липня 2012 року до 20 серпня 2013 року. В
порушення умов зазначеного контракту,
наказом № 198-К від 19 серпня 2013 року її
було звільнено на підставі п. 2 ст. 36
КЗпП України.

Вказувала, що відповідач звільнив її
раніше встановленого строку, не
сплачував належним чином, у
встановлені строки та в повному обсязі
передбачені контрактом та нормами
чинного законодавства виплати,
зокрема, 20 % надбавку за класне
керівництво, 20 % додаткову оплату
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.03.2011 року
№ 373, 10 % надбавку за завідування
навчальним кабінетом, заробітну плату
за працю зі студентами заочного та
стаціонарного відділення, щорічну
допомогу на оздоровлення.

Враховуючи вказане, позивачка просила
визнати незаконним наказ про
звільнення № 198-К від 19.08.2013 року;
поновити її на посаді викладача
історії в Білгород-Дністровському
економіко-правовому коледжі; стягнути
з відповідача на її користь: 20 %
надбавку за класне керівництво; 20 %
додаткову оплату відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 березня 2011 року № 373 «Про
встановлення надбавки педагогічним
працівникам дошкільних, позашкільних,
загальноосвітніх,
професійно-технічних навчальних
закладів, вищих навчальних закладів
І-ІІ рівня акредитації, інших установ і
закладів незалежно від їх
підпорядкування» у сумі 4 856,60 грн; 10 %
надбавку за завідування навчальним
кабінетом, що складає 1 214,15 грн; за
несплачену заробітну плату за працю зі
студентами заочного та стаціонарного
відділення в 2012-2013 навчальному році, що
складає 1 357,30 грн; щорічну допомогу на
оздоровлення, що складає 3 618,56
грн; щорічну грошову винагороду 3 615,95
грн; середній заробіток за весь час
затримки сплати належних сум на час
звільнення по день фактичного
розрахунку; моральну шкоду 10 000 грн;
витрати на правову допомогу 2 400
гривень; судові витрати.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 09 січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 23 травня 2014 року, позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано
наказ № 198-К від 19 серпня 2013 року про
припинення трудового договору з ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача
історії в Білгород-Дністровському
економіко-правовому коледжі з 19 серпня
2013 року по 20 серпня 2013 року
включно.

Датою звільнення ОСОБА_1 вважати 21
серпня 2013 року, відповідно до пунктів
2.1, 7.2.1 контракту з викладачем № 43 від 25
червня 2012 року.

Стягнуто з Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу на користь
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 3 618,56
грн.

Стягнуто з Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за весь час
затримки сплати належних сум на час
звільнення по день фактичного
розрахунку в розмірі 7 145,28 грн;

Стягнуто з Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Стягнуто з Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у
розмірі 1 596 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції,
з висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив з наявності
підстав для часткового задоволення
позову.

Судами встановлено, що наказом № 653-К
від 25 серпня 2010 року ОСОБА_1 була
прийнята в Білгород-Дністровський
кооперативний технікум на посаду
викладача історії. 29 вересня 2010 року
ОСОБА_1 було подано заяву на ім'я
виконуючого обов'язки директора
Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу про
переведення з Білгород-Дністровського
кооперативного технікуму в
Білгород-Дністровський
економіко-правовий коледж за строковим
трудовим договором на посаду викладача
історії. 29 вересня 2010 року між
Білгород-Дністровським
економіко-правовим коледжем та ОСОБА_1
було укладено контракт зі строком дії з
29 вересня 2010 року до 30 червня 2011 рік.

23 червня 2011 року ОСОБА_1 було подано
заяву на ім'я виконуючого обов'язки
директора Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу про
продовження трудового договору на
посаді викладача історії у зв'язку з
закінченням строку дії трудового
договору. 01.07.2011 року між
Білгород-Дністровським
економіко-правовим коледжем та ОСОБА_1
укладено контракт зі строком дії з 01
липня 2011 року до 30 червня 2012 року.

16 травня 2012 року ОСОБА_1 було подано
заяву на ім'я виконуючого обов'язки
директора Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу про
продовження трудових правовідносин на
умовах нового трудового договору у
зв'язку з закінченням 30 червня 2012 року
строкового трудового договору. 25
червня 2012 року між
Білгород-Дністровським
економіко-правовим коледжем та ОСОБА_1
укладено контракт з викладачем № 43 зі
строком дії з 01 липня 2012 року до 20
серпня 2013 року.

19 серпня 2013 року наказом № 198-К ОСОБА_1
звільнено з 19.08.2013 року за п. 2 ст. 36 КЗпП
України, у зв'язку з закінченням строку
дії трудового договору, про що
зроблений відповідний запис в трудовій
книжці.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 97 КЗпП України,
форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

Пунктами 7, 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24
грудня 1999 року № 13 «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» роз'яснено, що, з
урахуванням загальних положень
законодавства про оплату праці, суд,
при вирішенні спорів із цих питань, має
з'ясувати, чи були і як саме вони
врегульовані у зазначеному порядку та
чи були при цьому додержані норми та
гарантії, передбачені законодавством,
генеральною і галузевою (регіональною)
угодами.

У разі їх недодержання застосовується,
відповідно, норми і гарантії,
передбачені законодавством,
генеральною, галузевою (регіональною)
угодами. При вирішенні спорів про
виплату премій, винагороди за
підсумками роботи за рік чи за вислугу
років, надбавок і доплат необхідно
виходити з нормативно-правових актів,
якими визначено умови та розмір цих
виплат. Працівники, на яких поширюються
зазначені нормативно-правові акти,
можуть бути позбавлені таких виплат
(або розмір останніх може бути
зменшено) лише у випадках і за умови,
передбачених цими актами.

Із матеріалів справи вбачається, що 28
серпня 2012 року на засіданні циклової
комісії загальноосвітніх дисциплін
Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу, з метою
стабілізації економічного стану
коледжу викладачами циклової комісії
загальноосвітніх дисциплін було
прийнято рішення написати заяви до
адміністрації Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу з
проханням не нараховувати надбавки 20 %
за престижність педагогічної справи.

Рішенням засідання педагогічної ради
було оформлено протокол № 1, яким
викладачами з метою покращення
фінансового становища коледжу, було
запропоновано звернутися з письмовими
заявами до адміністрації коледжу про
відмову від нарахування 20 % надбавки за
престижність педагогічної праці
згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 373 від 23 березня 2011 року, а
також про відмову від 10 % надбавки за
класне керівництво на 2012-2013 навчальний
рік. За дану пропозицію проголосували
всі присутні викладачі - члени
педагогічної ради, в тому числі
ОСОБА_1

03 вересня 2012 року ОСОБА_1 до
адміністрації коледжу були подані
заяви датовані 30.08.2012 року, в яких вона
особисто просила адміністрацію
коледжу не нараховувати їй надбавку 20 %
за престижність педагогічної праці
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 23.03.2011 року № 373 та доплату
за класне керівництво в зв'язку з
невиконанням ліцензійного обсягу
студентів на 2012-2013 навчальний рік. При
цьому у своїх заявах ОСОБА_1 зазначила,
що претензій матеріального та
морального характеру пред'являти не
буде.

Таким чином, вирішуючи справу та
відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1 в частині стягнення з
Білгород-Дністровського
економіко-правового коледжу на її
користь 20 % надбавки за класне
керівництво та 20 % додаткової
оплати, відповідно до постанови КМУ від
23.03.2011 року № 373 у сумі 4 856,60
гривень; 10 % надбавки за завідування
навчальним кабінетом, що складає 1 214,15
гривень; несплачену заробітну плату за
працю зі студентами заочного та
стаціонарного відділення в
2012-2013 навчальному році, що складає 1 357,30
гривень; середньоденний заробіток у
розмірі 99,24 гривень за весь час
затримки сплати належних сум на час
звільнення по день фактичного
розрахунку, суди вірно виходили з того,
що при наявності рішення трудового
колективу про відмову у виплаті
відповідних надбавок, подання
працівником заяви з проханням не
нараховувати надбавки, а також у
зв'язку з відсутністю наказів
керівництва учбового закладу про
виплату (нарахування) відповідних
надбавок вказані надбавки не
нараховуються.

Зазначені висновки судів відповідають
обставинам справи, а також
узгоджуються з нормами матеріального
та процесуального права, які судами
правильно застосовані.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 09 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
23 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді: В.М.
Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К. Парінова

О.В. Кафідова