Справа № 372/1114/14-ц Головуючий у І
інстанції Мора О.М.Провадження №
22-ц/780/6238/14 Доповідач у 2
інстанції СушкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Кулішенка
Ю.М., Лащенка В.Д.,

при секретарі:
Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Обухівського районного суду Київської
області від 26 вересня 2014 року про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про поділ спільного
майна подружжя.

В вересні 2014 року позивач подав до суду
заяву про забезпечення позову,
обґрунтовуючи її тим, що всі
правовстановлюючі документи на майно,
що є об'єктом поділу між подружжям
знаходяться у відповідача. Останній,
здійснює дії направлені на
переоформлення права власності
спірного майна, що унеможливить
виконання рішення суду у даній справі,
та з метою недопущення порушення прав
позивача просив накласти арешт.

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 26 вересня 2014 року
заяву ОСОБА_1 задоволено, накладено
арешт на автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
накладено арешт на садовий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 283,8 кв. м, який на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 13 грудня 2010 року
зареєстрований на праві власності за
ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу скасувати та постановити нову,
якою відмовити в задоволені заяви про
забезпечені позову ОСОБА_1, посилаючись
на її незаконність, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вважає, що в матеріалах відсутні
докази того, що вона мала намір
відчужити майно. Вважає, що суд не
врахував того, що протягом 2012-2013 року
вона провела реконструкцію спірного
садового будинку, загальна площа, якого
збільшилась на 32,8 кв.м. і вона не
підлягає розподілу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву позивача за основним позовом про
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на автомобіль та садовий
будинок, виходив з того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
унеможливити або ускладнити виконання
рішення суду.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції обґрунтованими
та такими, що відповідають вимогам
закону та обставинам справи, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов
забезпечується, зокрема, шляхом
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими вимогами.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд першої інстанції, застосувавши
вимоги зазначеного законодавства,
жодним чином не порушив прав апелянта
чи охоронюваних законом, його
інтересів.

Крім того, враховуючи, що позивачем за
основним позовом та позивачем за
зустрічним позовом пред'явлено
цивільний позов до суду про поділ майна
подружжя, в тому числі автомобіль та
садовий будинок, колегія суддів
повністю погоджується з висновками
суду першої інстанції про необхідність
накладення арешту на вказане майно,
оскільки невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2
ніякого відношення до спірного
садового будинку не має, оскільки він
його не будував та кошти в нього не
вкладав та доводи стосовного того, що
на протязі 2012-2013 року вона провела
реконструкцію даного садового будинку,
загальна площа, якого збільшилась на 32,8
кв.м. і тому поділу не підлягає, не
заслуговують на увагу, оскільки
питання встановлення цих обставин
вирішуються безпосередньо під час
судового розгляду справи та вирішення
спору по суті позовних вимог, а не при
вирішенні питання про забезпечення
позову.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, ухвалу
суду постановлено з додержанням норм
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 26 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: