АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/5742/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Кривов»яз
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

22 травня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва 12 березня 2008
року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про витребування майна з чужого
незаконного володіння та поділ майна
подружжя ,-

в с т
а н о в и л а:

В жовтні 2007 року позивач звернувся з
зазначеним позовом до суду та просив
витребувати у відповідача майно, яке
належить йому і яке остання
безпідставно утримує в своїй квартирі
АДРЕСА_1. Зазначав, що перебував з
відповідачем у шлюбі з 31.12.2005 року по
20.03.2007 року та проживав разом з дружиною
в її квартирі, куди перевіз всі належні
йому особисто речі, а саме:холодильник
„Wігрооl АRG 08", паспорт до нього та
гарантійний талон вартістю 2764,9 грн.;
сорочки чоловічі ділового стилю 21 шт. -
3150 грн.; три нових італійських рушники
по 120 грн. за штуку - 360 грн.; три
полотенця по 100 грн. - 300 грн.; набір
столової посуди та столових приборів:
тарілки глибокі 4 шт. - 56 грн.; тарілки
середні 2 шт. - 24 грн.; тарілки під другі
страви та холодні закуски 12 шт. - 120 грн.;
комплект керамічних салатниць і
узорами 4 шт. - 85 грн.; ложки столові з
нержавійки 15 шт. - 150 грн.; ложки чайні з
нержавійки 15 шт. - 75 грн.; вилки столові з
нержавійки 15 шт. - 135 грн.; салатниці
пластмасові білі 2 шт. - 20 грн.; стакани
скляні з підставками 2 шт. - 26 грн.;
радіотелефон „Панасонік" - 240 грн.;
килим на підлогу розміром 2X3,5 м. - 300 грн.;
6 комплектів постільної білизни (12
наволочок, 6 простиней та 6
підодіяльників) по 130 грн. за комплект -
780 грн.; чоловіча футболка нова, бордова
100 грн.; чоловіча футболка жовто-зелена
з надписом «BRAZIL»- 80 грн.; чоловічі
плавки 17 шт. по 25 грн. за штуку - 425 грн.;
старовинний берберський чайник
(Марокко) - 200 грн.; марокканський кинжал
- 150 грн.; плечики для одягу 20 шт. - 300 грн.;
чоловіча парасоля - тростина - 100 грн.;
пляжні чоловічі жовто-чорні тапочки - 120
грн.; телевізійна рожкова антена - 70
грн.; кастрюля 3-х літрова
темно-коричнева - 60 грн.; хлібниця
пластикова - 80 грн.; 20. робочий зошит
(база клієнтів) 1 шт.; фужери
богемського скла (Чехія) 4 шт. - 90 грн.;
чашка у вигляді бокалу з
червоно-прозорого пластику - 40 грн.;
праска 1 шт. - 80 грн.; кошик плетений у
вигляді відра - 80 грн.; сушилка для
посуди - 85 грн.; піднос пластиковий - 45
грн.; запальничка-пістолет на підставці
- 80 грн.; галстук чоловічий,
зелено-салатовий - 120 грн.; футбольний
мяч з дерева туї - 75 грн.; гемно-сині
чашки на підставці в давньогрецькому
стилі 2 шт. - 80 грн.; набір
пластинок-підставок (12 шт.) - 80 грн.;
великі чашки зі скла, розписаного
квітами (виробн.Франції) 2 шт. - 50 грн.;
ніж кухонний (виробн.Англії) - 100 грн.;
шкатулка з туї (Марокко) - 170 грн.; 35.
набір скляних рюмок на 10 персон - 150 грн.;
футболка „Рібок" темно-синя 1 шт. - 140
грн.; сушка для посуду пластмасова 1 шт.
- 70 грн. загальною вартістю 11915,90 грн.. На
його прохання повернути речі,
відповідачка відмовляє йому в цьому.

Крім того , просив поділити майно
придбане з відповідачем у шлюбі:
статуетка чоловіка та жінки вартістю 150
грн.; набір кутових поличок для ванни - 75
грн.; картина настінна (олія), весільний
подарунок - 500 грн., кухонний гарнітур з
вільхи з вбудованою побутовою технікою
- 14671 грн.. І виділити йому : статуетку
чоловіка та жінки, набір кутових
поличок для ванни, картину олійну, а
всього на суму 725 грн..

Відповідачу виділити кухонний
гарнітур з вільхи з вбудованою
технікою,стягнувши з неї 6973 грн.
різницю між вартістю майна виділеного
йому та відповідачу.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва 12 березня 2008
року позов задоволено.

Ухвалою того ж суду від 12 серпня 2013 року
змінено спосіб і порядок виконання
зазначеного рішення та стягнуто з
відповідача на користь позивача 11 915,90
коп. - вартість витребуваного у
відповідача майна та 725 грн., а всього 12
640 грн.90 коп..

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове,яким
відмовити в задоволенні позову.
Зазначає, що позивач всі свої речі
вивіз з її квартири після розірвання
шлюбу про що є докази. Крім того, вона
не згодна з варіантом поділу майна,
придбаного у шлюбі і не заперечує проти
виділення кухонного гарнітуру
позивачу, вартість якого він визначив
на свій розсуд.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення осіб, що з»явились в
судове засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги, обставини справи,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 31.12.2005 року
сторони у справі уклали шлюб, який
20.03.2007 року було розірвано, про що в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис №
282 від 20.03.2007 року та підтверджується
свідоцтвом про його розірвання .

Відповідно до свідоцтва про зміну
імені від 16.12.2012 року, ОСОБА_1 змінила
прізвище на ОСОБА_1, про що складено
відповідний актовий запис № 134.

Пред»явивши даний позов , ОСОБА_2
, зазначав, що після виїзду з квартири
відповідача АДРЕСА_1 , де вони разом
проживали під час шлюбу , він залишив в
ній свої особисті речі, перелічені в
позовній заяві, проте забрати їх так і
не зміг, оскільки відповідач їх не
віддає . Належність зазначеного майна
підтверджується доданими до позову
документами та показами свідків. Так,
холодильник вартістю 2 764,9 грн.
придбаний ним в ТОВ «Ельдорадо» 06.05.2005
року, про що свідчать товарний та
касовий чеки, а сувеніри - старовинний
берберський чайник, марокканський
кинджал, футбольний дерев»яний м»яч з
туї були ним придбані до шлюбу восени
2004 року під час знаходження на
відпочинку в Марокко, про відвідування
якого свідчать відмітки в його
закордонному паспорті. Інші речі були
придбані ним до вступу з відповідачем
до шлюбу або подаровані батьком.

Підтверджуючи придбання кухонного
гарнітуру під час шлюбу з відповідачем,
позивач послався на договір замовлення
№ 0049 від 16.01.2006 року , згідно з яким
вартість кухонного гарнітуру, який
складається з кухні, витяжки, плити,
духовки, мойки, визначено у розмірі 14 671
грн. 00 коп..

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК
України, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалюючи заочне рішення у
даній справі та задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2 щодо витребування майна
з чужого незаконного володіння , суд
першої інстанції вважав, що покази
свідка ОСОБА_4 є належним та допустимим
доказом на підтвердження даної
заявленої вимоги та вважав достовірно
встановленим, що під час шлюбу
сторонами у справі було придбано
статуетку чоловіка та жінки вартістю
150 грн.; набір кутових поличок для ванни
- 75 грн.; картину настінну (олія),
весільний подарунок - 500 грн., кухонний
гарнітур з вільхи з вбудованою
побутовою технікою і вказане майно
підлягає поділу у спосіб зазначений
ОСОБА_2 .

Проте з таким висновком суду
колегія суддів погодитись не може,
оскільки до нього суд прийшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, які регулюють
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України
визначає, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Пред»явивши позов про
витребування речей , ОСОБА_2 будь-яких
належних доказів, які б підлягали
оцінці у відповідності до ст. 212 ЦПК
України, того, що вказані ним речі
перебували в квартирі відповідача, не
надав .

При цьому колегія суддів
звертає увагу на те, що відповідно до
розписки ОСОБА_2, доданої відповідачем
до апеляційної скарги , останній 07.05.2007
року в присутності дільничного
інспектора Огородника В.М. взяв свої
особисті речі з квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1
( а.с.9 том 2) .

Дана розписка судом першої інстанції
безпідставно не була взята до уваги при
перегляді заочного рішення, оскільки
дана розписка має істотне значення для
правильного вирішення справи, а докази
належного повідомлення відповідача
про день та час розгляду справи, у
розумінні норм процесуального права,
матеріали справи не містять.

Додані до позову товарний та
касовий чеки, вказують лише на те, що
холодильник „Wігрооl АRG 08" був
придбаний за визначену в них ціну,
однак не містять інформації кому саме
належала вказана річ , як не містять
інформацію і про те, чи перебувала ця
річ в квартирі відповідача, а відмітки
у закордонному паспорті позивача
вказують лише на те, що останній
перебував за кордоном восени 2004 року .

Зважаючи на викладене, колегія
суддів до показів свідка ОСОБА_4, який є
батьком позивача, ставиться критично .

Крім того, відповідно до
роз»яснень, викладених в Постанові
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» за № 11 від
21.12.2007 року, вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. Вирішуючи питання про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
зокрема неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

Як вже зазначалось вище, кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Вказуючи про те, що сторонами під
час шлюбу було придбано статуетку
чоловіка та жінки, набір кутових
поличок для ванни, картину олійну ,
ОСОБА_2 будь-яких доказів зазначеному
не надав, а суд не встановивши обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, безпідставно ухвалив
рішення про поділ вказаних речей.

Виділивши відповідачу кухонний
гарнітур з вільхи з вбудованою
технікою та стягнувши з останньої
половину його вартості на користь
позивача, суд питання неподільності
вказаної речі не з»ясував, вартість
кухонного гарнітуру на момент розгляду
справи судом , а не на момент його
придбання у 2006 році не встановлював,
амортизацію речі, яка була у
користуванні не враховував,
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду не відбулось,
внаслідок чого ухвалив незаконне
рішення і в цій частині вимог.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_2 при поданні позову не
надано доказів на підтвердження
неподільності кухонного гарнітуру,
придбаного сторонами у період шлюбу, а
також дійсної його вартості з
врахуванням її амортизації під час
користування.

При цьому, колегія суддів
звертає увагу на те, що кухонний
гарнітур є річчю побутового характеру
та не є нерухомим майном , в зв»язку з
чим може бути подрібнений за
домовленістю співвласників.

Беручи до уваги всі встановлені
судом факти і відповідні їм
правовідносини, належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо,а також достатність і
взаємний зв"язок доказів у їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
ухваленого в даній справі, в зв»язку з
чим воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову.

Крім того, колегія суддів вважає
за необхідне звернути увагу суду
першої інстанції на те, що залишивши
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення, ухваленого в даній справі, без
задоволення з підстав ненадання
останньою доказів поважності
нез»явлення в призначені судові
засіданні, суд також послався і на
пропуск встановленого строку на
подання заяви про перегляд заочного
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України,
документи , подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення, останньою
заявлялось клопотання про поновлення
пропущеного строку на подачу заяви,
проте судом дане питання взагалі не
вирішувалось.

Тобто у разі не поновлення строків на
подачу даної заяви, суд мав би залишити
її без розгляду, роз»яснивши заявнику
право оскарження ухвали суду на
підставі п. 16 ч. 1 ст. 293 ЦП України (
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без розгляду).

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва 12 березня 2008
року скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про витребування майна з
чужого незаконного володіння та поділ
майна подружжя.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -