Провадження № 2/641/2818/2014
Справа № 641/7052/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі :

головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря - Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - ТОВ « Кей-Колект» про стягнення
грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом . В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 18.12.2007 року між
ним та АКІБ «УкрСиббанком»( далі -
Банк) був укладений договорі поруки №
П-0, за яким він поручився за
невиконання відповідачкою по справі
усіх її зобов*язань перед Банком, що
виникли з кредитного договору про
надання споживчого кредиту № 0
від 18.12.2007 року. Позивач знав, що
відповідачка не має постійного доходу,
який би дозволив їй виплачувати взятий
нею кредит, та розумів, що в разі
невиплати кредиту на нього буде
покладено борг разом зі штрафними
санкціями, тому 07.03.2014 року , коли у
позивача з*явилася можливість виконати
зобов*язання за кредитним договором,
він в присутності представника ООО
«УкрБорг» передав під розписку
відповідачці для погашення
заборгованості по вищезазначеному
кредитному договору 35 00 доларів США. У
зв*язку з внесенням цієї суми
зобов*язання за кредитним договором
було припинено внаслідок передання
боржником кредиторові відступного, про
що 07.03.2014 року був укладений договір №
0/733006 про припинення зобов*язання
переданням відступного між ТОВ
«Кей-Колект» та відповідачкою.
Позивач вважає, що у зв*зку з тим, що він
виконав зобов*язання боржника -
відповідачки по справі, до нього
перейшли усі права кредитора за цим
зобов*язанням у відповідності до ст. 556
ЦК України.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила
стягнути з відповідачки на користь
позивача 35 000 доларів США та понесені
ним судові витрати.

Відповідачка та її представники позов
не визнали та пояснили, що дійсно між
відповідачкою та АКІБ «Укрсиббанком»
був укладений кредитний договір,а між
відповідачем та Банком договір поруки.
Однак, відповідач вважає, що обов*язок
позивача, як поручителя, до виконання
зобов*язання, виникає лише у разі
отримання ним письмової вимоги Банка.
Але такої вимоги Банк позивачу не
направляв. А погашення суми боргу за
кредитним договором було здійснено
позивачем добровільно. Позивачу , після
добровільного виконання ним
зобов*язання, не були вручені
документи, яки підтверджують обов*язок
боржника. Крім того, відповідачка
зазначила, що раніше вона з позивачем
перебувала у шлюбі, який у 2008 році було
розірвано. Майно було поділено у
добровільному порядку. 07.03.2014 року вони
з позивачем надали один одному дозвіл
на продаж квартир, які придбали у шлюбі.
В той же день позивач продав 4-кімнатну
квартиру, що залишилася йому, а різницю
між вартістю цієї квартири та
двокімнатної ,що залишилася їй,в сумі 35
000 доларів США позивач передав їй для
оплати боргу перед Банком. 11.03.2014 року
позивач відкликав свою згоду на продаж
квартири. Відповідачка також вважає ,що
у позивача не має підстав стягувати з
неї надані ним кошти в доларах США.
Крім того, представники відповідача
зазначили, що на їх думку позов,
пред*явлений позивачем передчасно -
якщо до нього перейшли вимоги
кредитора, то і вимоги про повернення
грошей він може пред*являти після
закінчення дії кредитного договору,
тобто після 18.12 2028 року. Представник
також звернув увагу суду на ту
обставину, що Банком не пред*являлася
вимога ні до відповідачки, ні до
позивача про повернення кредитних
коштів, позивач добровільно погасив
цю суму.

Представник ТОВ «Кей-Колект» - Личкань
О.О. у судовому засіданні пояснив, що
дійсно між ОСОБА_2 та АКІБ
«Укрсиббанком», який пізніше був
перейменований в АТ «Укрсиббанк» , був
укладений кредитний договір 18.12.2007 року
. Того ж дня з ОСОБА_1 був укладений
договір поруки , згідно до умов якого
він поручився перед Банком
відповідати за невиконання ОСОБА_2 по
зобов*язанням, що виникають за
вищезазначеним Кредитним договором.
13.12.2012 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ
«Кей-Колект» був укладений договір
факторингу № 2 про відступлення прав
вимог за кредитами, у тому числі за
кредитним договором № 0 від 18.12.2007
року, який було укладено з ОСОБА_2.
01.11.2013 року між ТОВ «Кейт-Колект» та
ТОВ «УКРБОРГ» був укладений договір
про надання послуг на сприяння
погашенню наявної заборгованості
Боржників перед ТОВ «Кей-Колект».
07.03.2014 року ОСОБА_1 в присутності
представника ТОВ «УКРББОРГ» Личкань
О.О. надав ОСОБА_2 35000 доларів США для
погашення суми за кредитним договором.
Спочатку ОСОБА_1 забажав сам внести ці
кошти на рахунок ТОВ « Кей-Колект», а
потім вони вирішили, що це зробить
ОСОБА_2 , та остання написала власноруч
добровільно розписку про отримання цих
коштів. Того ж дня , 07.03.2014 року був
підписаний договір про припинення
зобов*язання переданням відступного.
Представник також зазначив, що вимоги
поручителю ОСОБА_1 ТОВ «Кей-Колект» не
направляв, строк дії кредитного
договору не закінчився, тому погашення
поручителем ОСОБА_1 коштів по
кредитному договору ОСОБА_2 не було
його обов*язком, а він це зробив
добровільно.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідачки та її
представників, представника третьої
особи, вивчивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов*язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов*язана вчинити на користь другої
сторони ( кредитора) певну дію (
передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов*язку.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов*язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов*язання боржником.

Частиною 2 ст. 553 ЦК України передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов*язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову
відповідальність поручителя.

В статті 544 ЦК України зазначено, що
Боржник, який виконав солідарний
обов*язок, має право на зворотну вимогу
(регрес) до кожного з решти солідарних
боржників.

Судом встановлено, що 29 січня 2008 року
було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2( а.с. 66)

18 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «
Укрсиббанк» було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0.

18 грудня 2008 року між АКІБ « Укрсиббанк»
та ОСОБА_1 укладено договір поруки №
П-0, згідно до умов якого останній
поручився перед Банком відповідати за
невиконання ОСОБА_2 по зобов*язанням,
що виникають за Кредитним договором №
00 від 18.12.2007 року ( а.с. 11-12)

13.02.2013 року між Банком та ТОВ «
Кей-Колект» був укладений договір
факторінгу № 2 про відступлення прав
вимог за кредитами, у тому числі за
кредитним договором № 00 від 18.12.2007
року, де боржником є ОСОБА_2.( а.с. 43-50)

01.11.2013 року між ТОВ «Кейт-Колект» та
ТОВ «УКРБОРГ» був укладений договір
про надання послуг на сприяння
погашенню наявної заборгованості
Боржників перед ТОВ «Кей-Колект».

07.03.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1
35 000 доларів США для погашення
заборгованості по кредитному договору
№ 0 від 18.12.2007 року в присутності
представника ТОВ«УКРБОРГ» Личкань О.О.
( а.с. 10)

07.032014 року між ТОВ «Кей-Колект» та
ОСОБА_2 було укладено договір про
припинення зобов*язання переданням
відступного в сумі 36 596 доларів США. (
а.с. 67-69)

Згідно квитанції № 46 від 07.03.2014 року
грошові кошти в сумі 306984,33 грн, що є
еквівалентним 32 700 доларів США були
сплачені ОСОБА_2 АТ «Укрсиббанку» ( а.с.
80)

Пунктом 2.4 Договору поруки № П-0
від 18.12.2008 року передбачено, що до
поручителя, який виконав зобов*язання
боржника за основним договором ,
переходять усі права кредитора за цим
зобов*язанням.

Статтею 556 ЦК України встановлено, що до
поручителя, який виконав зобов*язання,
забезпечене порукою, переходять усі
права кредитора у цьому зобов*язанні, у
тому числі й ті, що забезпечували його
виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач виконав зобов*язання ,
забезпечене порукою, про що свідчить
розписка про отримання грошових
коштів та договір про припинення
зобов*язання переданням відступного, а
тому до нього перейшли права кредитора
по цьому зобов*язанню.

Згідно офіційного курсу гривні, щодо
доллару США, встановленому Нацбанком
України , який діє на час винесенні
рішення по справі ( 1349,7012 грн за 100
доларів), сума що підлягає стягненню з
відповідачки на користь позивача
станове 472395,42 грн.

Суд не може прийняти до уваги посилання
представників відповідача стосовного
того, що Кредитором не направлялася
вимога про повернення грошових коштів,
сплата була зроблена позивачем
добровільно, та вимагати повернення
коштів він можне лише після закінчення
строку дії кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 531 ЦК України
боржник має право виконати свій
обов*язок достроково, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства або не
випливає з суті зобов*язання чи звичаїв
ділового обороту.

Позивач, як поручитель за зобов*язанням
боржника - ОСОБА_2, виконав обов*язок за
кредитним договором - ОСОБА_2
достроково, за згодою ТОВ «Кей-Колект»
та її , як Боржника, про що свідчить
написана власноруч ОСОБА_2 в
присутності представника ТОВ
«Кей-Колект» розписка.

Суд також не може прийняти до уваги
посилання відповідачки та її
представників стосовно того, що
отримані від позивача кошти слід
вважати його внеском при розподілі
майна подружжя. Шлюб між сторонами було
розірвано у 2008 році, доказів того, що
отримані відповідачкою кошти є
грошами, отриманими при поділі майна,
ні відповідачка, ні її представники
сулу не надали. Крім того, письмовий
доказ по справі - зміст розписки про
отримання грошей , який було написано
власноруч відповідачкою, суперечить
цим її запереченням.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 58-60, 88, 209,212 - 215 ЦПК України, суд
-

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 35000 доларів США, що
є еквівалентним 472395,42 грн. та 243,60 грн.
судового збору, а всього 472639,02 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення

Мотивоване рішення виготовлене 10
листопада 2014 року.

Суддя: І. В. Чайка