Справа № 500/6147/14-ц
Провадження № 2/500/2728/14
У Х В А Л А

27 жовтня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді –
Бурнусуса О.О.,

при секретарі – Кулик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом, яким просила розірвати шлюб
між нею ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований у відділі реєстрації
актів громадянського стану по місту
ОСОБА_1 міськрайонного управління
юстиції Одеської області від 27.04.2010
року, актовий запис № 165.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 18.09.2014 року
провадження по вищезазначеній
цивільній справі було відкрито та
справу призначено до розгляду на 08.10.2014
року о 09 годині 00 хвилин.

Так, при подачі позовної заяви
позивачем ОСОБА_2 була вказана адреса:
Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Платова,
б. 66.

В судові засідання, які призначались на
08.10.2014 року та 27.10.2014 року, позивач
ОСОБА_2 не з’явилась, про час та місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, що підтверджено
відповідними поштовими повідомленнями
про отримання нею судової повістки, про
причини не явки суд не повідомила, заяв
про відкладення слухання справи або
слухання справи за її відсутності на
адресу суду не направляла.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов’язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов’язки.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України
встановлено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основних свобод (далі -
Конвенція), встановлено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов’язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену
Конвенцію Україна взяла на себе
обов’язки гарантувати кожній особі
права та свободи, закріплені в
Конвенції, включаючи право на
справедливий судовий розгляд протягом
розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников
проти Росії» Європейський Суд
зазначив, що розумність тривалості
провадження визначається залежно від
конкретних обставин справи, враховуючи
критерії, визначені у прецедентній
практиці Суду, зокрема, складність
справи, поведінка заявника та
поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008
року у справі «Пономарьова проти
України» зазначено, що сторони мають
вживати заходи, щоб дізнатися про стан
відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та
практики Європейського Суду
вбачається, що питання про порушення
ст.17 Конвенції, яка закріплює один із
основоположних принципів Конвенції –
принцип неприпустимості зловживання
правами, може поставати лише у
сукупності з іншою статтею Конвенції,
положення якої у конкретному випадку
дають підстави для висновку про
зловживання особою наданим їй правом.

Отже, обставин неявки у судові
засідання позивача, якому було відомо
про провадження у справі, дає підстави
стверджувати про неналежне здійснення
своїх процесуальних прав і виконання
процесуальних обов’язків, що
виразилися у відсутності інтересу до
поданої до суду заяви, що призводить до
затягування судового розгляду даної
справи.

Згідно з ч.3 ст.169 ЦПК України у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з’явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2
зазначила адресу, за якою отримує
судові повістки, але в судові засідання
не з’являється, то суд вважає, що
позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу підлягає залишенню
без розгляду відповідно до п.3 ч.1 ст.207
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 27, 77, 169, 207 ЦПК України,
суд, –

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу – залишити без
розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4