Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в
складі:

головуючого - судді
Малиновського О.М.

при секретарі -
Челобітченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду № 15, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, яка виступає
в своїх інтересах та як законний
представник в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за
участю третьої особи без самостійних
вимог органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради про встановлення
поряду користування житловим
приміщенням, усунення перешкод у
користуванні, зобов'язання не
перешкоджати у користуванні квартирою,

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 за участю третіх осіб
без самостійних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка виступає в своїх інтересах
та як законний представник в інтересах
ОСОБА_7, ОСОБА_8, органу опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради -
про визнання особи такою, що втратила
право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними
вимогами в своїх інтересах та як
законний представник в інтересах свого
сина неповнолітнього ОСОБА_2, 1999 року
народження, в яких просить встановити
порядок користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_3,
виділивши їй з сином дві житлові
кімнати по 10 кв.м. та кімнату, що має
спільні входи до інших кімнат, інші
нежитлові кімнати залишити у спільному
користуванні. Просить усунути
перешкоди у здійсненні права
користування житловим приміщенням,
зобов'язавши відповідачів не
порушувати встановлений порядок
користування житловим приміщенням.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та її
син ОСОБА_9 зареєстровані з 2007р. у
зазначеній вище квартирі, проте в ній
не можуть проживати з 2012р. так як
відповідачі створили умови, за яких
жити в квартирі є неможливим.
Посилаючись на ст.64 ЖК України, ОСОБА_1
просить задовольнити її позовні
вимоги.

Не визнавши пред'явлені позовні вимоги
ОСОБА_4 звернувся із зустрічними
вимогами в яких просить визнати ОСОБА_1
та ОСОБА_2 такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_3.
Позовні вимоги обґрунтовані тим , що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спірній квартирі не
проживають з 2007року, за комунальні
послуги оплату не проводять, спільне
господарство з ним не ведуть. Як
стверджує ОСОБА_4 відповідачі з його
сином ОСОБА_3 з 1998р. проживали в
квартирі АДРЕСА_2. В 2011р. на ім'я ОСОБА_1
була придбана квартира АДРЕСА_1, в яку
вони переїхали та проживали до 2013р., а
саме до розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 На даний час його син ОСОБА_3
проживає разом з ним в квартирі
АДРЕСА_3. На думку позивача оскільки
відповідачі на житловій площі не
проживають без поважних на те причин
більш 6 місяців, не сплачують
комунальні послуги, то вони втратили
право користування житлом відповідно
до ст.ст. 71,72,156 ЖК України, ст. 391, 395, 396 ЦК
України. Дані обставини стали
підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представники ОСОБА_10, ОСОБА_11 заявлені
вимоги підтримали, просять
задовольнити. В задоволені зустрічного
позову просять відмовити в зв'язку з
його безпідставністю.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_12 в
судовому засіданні зустрічні позовні
вимоги підтримали, в задоволені
первісного позову просять відмовити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні
пред'явлені позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 не визнав та зазначив, що дійсно
він перебуваючи у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1 проживав з нею з 1998р. в
квартирі АДРЕСА_2, а з 2011р. в квартирі
АДРЕСА_1, яка була придбана на ім'я
ОСОБА_1 Після розірвання шлюбу він
переїхав до квартири батьків, де і
проживає до цього часу.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не
з'явилися направив до суду заяву про
розгляд справи за їх відсутності.

Представник органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради в судове
засідання не з'явився без поважних на
те причин. Про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши сторін та їх
представників, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи і надані
документи в сукупності, прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і
відповідні до них правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі ордеру №7859 ПР від 15.01.2007р.
ОСОБА_4, разом з його дружиною ОСОБА_5,
сином ОСОБА_3, дружиною сина ОСОБА_1,
онуком ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_6 та онучкою
ОСОБА_7, було надано право на зайняття
чотирьох кімнатної житлової квартири
АДРЕСА_3.

На даний час в квартирі зареєстровані
наступні особи: ОСОБА_4, його онук
ОСОБА_8, син - ОСОБА_3, невістка - ОСОБА_1,
дружина - ОСОБА_5, онук - ОСОБА_2, онучка -
ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_6 Дана обставина
підтверджується довідкою Ф-1 від
15.09.2014р. №1739.

З акту укладеного та підписаного
сусідами ОСОБА_4: ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17 убачається, що ОСОБА_1
та її син ОСОБА_2 в спірній квартирі не
проживають з березня 2007р.

Факт не проживання ОСОБА_1 та її сина
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 більш 6-ти
місяців без поважних на те причин та
відсутність в квартирі належних їм
речей, підтвердили допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19, які є
близькими знайомими родини ОСОБА_2, які
постійно приходять в гості, та ОСОБА_13,
який є зятем ОСОБА_4 та з 2006р. проживає в
спірній квартирі разом з ОСОБА_4 Свідки
зазначили, що ОСОБА_1 її син ОСОБА_2 та її
чоловік ОСОБА_3 в спірній квартирі з
2007року не проживали, їм відомо, що вони
проживали в квартирі по вулиці
Краснова. Свідки пояснили, що ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_2 приїжджали в
гості до родини ОСОБА_4 на свята проте в
квартирі не проживали.

З урахуванням наведеного, у суду не має
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів
зазначених свідками. Зацікавленості
свідків у вирішенні спору судом не
встановлено.

Допитані свідки з боку ОСОБА_1 - ОСОБА_20,
ОСОБА_21 також зазначали, що ОСОБА_1 з
сином ОСОБА_2 постійно проживали та
продовжують в квартирі по вулиці
Краснова. Про наявність перешкод у
проживанні ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3
їм стало відомо зі слів самої ОСОБА_1
Відтак, в цій частині суд не може
прийняти їх показання як достовірні.

Факт не проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
квартирі з 2007р. підтвердив допитаний в
якості свідка, за його згодою ОСОБА_3
Даний факт не оспорювала і сама ОСОБА_1
у судовому засіданні під час надання
пояснень по справі, в яких зазначала, що
вона з сином та чоловіком ОСОБА_3 дійсно
до 2011р. проживали в квартирі АДРЕСА_2, а
після, в квартирі АДРЕСА_1, придбаної
на її ім'я. На при кінці 2013р. між нею та
ОСОБА_3 погіршилися відношення та
30.12.2013р. між ними був розірваний шлюб.
Місцем проживання неповнолітнього
ОСОБА_2 є місце проживання його мати
ОСОБА_1 На даний час в Київському
районному суді м. Одеси розглядається
справа про поділ майна подружжя,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Як вбачається з відповіді КУ «Дитяча
міська поліклініка №6» від 24.10.2014р. за
№516, дитина ОСОБА_2, 1999 року народження
перебував на обліку в поліклініці з дня
народження. З 1999р. по 2011р. виклик лікаря
провадився за адресою: АДРЕСА_2. З 2011р. і
по даний час дитина перебуває на обліку
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно відповіді Одеської
загальноосвітньої школи №27 від 14.10.2014р.
ОСОБА_2 навчається в 9-а класі. В школі
наявна інформація, що ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3,
проте фактично проживає за адресою:
АДРЕСА_2.

Враховуючи, що правовідносини, які
виникли між сторонами по справі та
норми права, які їх регулюють, суд
вважає, що посилання ОСОБА_4 на ст. 156 ЖК
України, ст. 16, 391, 395, 396 ЦК України в
обґрунтування пред'явленого
зустрічного позову є неправильними,
оскільки дані норми регулюють
правовідношення між власниками житла
та його членами сім'ї і направлені на
захист права власності та права
користування чужим майном (сервітут).

При розгляді даної справи застосуванню
підлягають ст.ст.71, 72 ЖК України та ст. 29
ЖК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Згідно ч.ч.2,3 ст.29 ЦК України, фізична
особа, яка досягла чотирнадцяти років,
вільно обирає собі місце проживання, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом. Місцем проживання фізичної
особи у віці від десяти до чотирнадцяти
років є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна. Частина 4 той же статті
визначає, що місцем проживання
фізичної особи, яка не досягла десяти
років, є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я, в якому
вона проживає.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх
сукупності суд вважає, що ОСОБА_4
доведено той факт, що ОСОБА_1 та її син
ОСОБА_2 більш шести місяців, а саме з
березня 2007 року не проживають в
спірній квартирі без поважних на те
причин. Внаслідок чого, суд дійшов
висновку, що пред'явлені позовні вимоги
ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_1, ОСОБА_2
такими, що втратили право користування
житом є обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Будь-яких обґрунтованих даних про те,
що ОСОБА_4 або інші члени його сім'ї
перешкоджали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
проживанні в спірній квартирі судом не
встановлено та з боку ОСОБА_1 та її
представників належними та
допустимими не доведено.

Задоволення зустрічних позовних вимог
ОСОБА_4 виключає можливість
задоволення первісних позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а відтак в їх
задоволенні слід відмовити в повному
обсязі. Слід зазначили, що фактичною
підставою для звернення до суду з
позовними вимогами ОСОБА_1 стало
звернення ОСОБА_3 з позовом про поділ
майна подружжя.

Керуючись ст.ст.10,11,57,64,209,212,214,215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, яка
виступає в своїх інтересах та як
законний представник в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, за участю третьої особи без
самостійних вимог органу опіки та
піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
про встановлення поряду користування
житловим приміщенням, усунення
перешкод у користуванні, зобов'язання
не перешкоджати у користуванні
квартирою - відмовити в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, 1978 року народження та
ОСОБА_2, 1999 року народження такими що
втратили право користування жилою
площею в квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Одеської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення суду.

Суддя -