Справа №493/2153/14-ц
Провадження № 2/493/715/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2014

Балтський районний суд Одеської
області в складі:

головуючої-судді
БОДАШКО Л.І.,

при секретарі
ТИХОНОВІЙ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Балта
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Балтської міської
ради Одеської області про визнання
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями в порядку
спадкування,

в с т а
н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати за ним
право власності на житловий будинок (на
плані позначено літ. А) загальною
площею 48,1 м. кв., житловою площею 38,3 м.
кв. з верандою (літ. а), тамбуром (літ. а1),
прибудовою (літ. а2), ганком №6,
господарськими будівлями, а саме -
літньою кухнею (літ. Б), погребом з шиєю
(літ. Б1, б), вбиральнею (літ. Г), сараями
(літ. Д, Е), воротами з хвірткою №3,4
огорожею №5, розташований на земельній
ділянці площею 628 м. кв. по АДРЕСА_1,
стверджуючи, що його батько ОСОБА_3 на
підставі рішення виконкому Балтської
міської ради Одеської області №20 від
11.02.1956 року та договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку від 19.01.1956 року побудував вище
вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями.

За свого життя ОСОБА_3 заповіту
стосовно належного йому майна не
складав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача
ОСОБА_3 помер.

Після його смерті спадщину у
вигляді вище вказаного житлового
будинку фактично прийняла матір
позивача ОСОБА_4, яка в своєму заповіті,
складеному 30.10.2000 року, все своє майно
заповіла позивачу, але встановленим
порядком спадщину вона не оформила і
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Після її смерті позивач, як
спадкоємець першої черги за законом, за
заповітом фактично прийняв спадщину,
так як поховав матір, на день її смерті
проживав разом з матір'ю у житловому
будинку, проживає в ньому і в
теперішній час, підтримує його,
господарські будівлі у належному
стані, користується речами, предметами
домашнього вжитку покійної, в нього
знаходиться технічна документація на
будинок, крім позивача інших
спадкоємців першої черги за законом
немає, позивач звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом по причині
того, що його покійні батьки за свого
життя не отримали свідоцтва про право
власності на збудований ними житловий
будинок.

Вказані вище обставини позбавили
позивача права в повній мірі володіти,
користуватися, розпоряджатися
спадковим майном.

З цього приводу позивач змушений
звернутися до суду з позовом, надав
суду заяву, в якій свої заявлені вимоги
підтримав у повному обсязі, просить
розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача до
судового засідання не з'явилася, але
надіслала на адресу суду заяву, в якій
не заперечує проти задоволення
позовних вимог, просить розглянути
справу без її участі у відповідності із
вимогами законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню в повному обсязі,
так як у судовому засіданні
встановлено, що батько позивача ОСОБА_3
на підставі рішення виконкому
Балтської міської ради Одеської
області №20 від 11.02.1956 року та договору
про надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку від 19.01.1956 року
побудував житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований на земельній ділянці
площею 628 кв. м. по АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_3, померлого 28.10.1992 року, спадщину
у вигляді вище вказаного житлового
будинку фактично прийняла матір
позивача (дружина спадкодавця) ОСОБА_4,
яка 30.10.2000 року склала заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Балтського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_5, реєстр
№2612, в якому все належне їй майно
заповіла ОСОБА_2, але встановленим
порядком спадщину після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4 не оформила і
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, після її смерті
позивач, як спадкоємець за заповітом
(заповіт ніким не змінено і не
скасовано), першої черги за законом
(крім нього інших спадкоємців першої
черги за законом, які б претендували на
спадщину, судом не встановлено),
фактично прийняв спадщину у вигляді
житлового будинку з господарськими
будівлями, так як поховав матір, на день
її смерті був зареєстрований, проживав
разом з матір'ю у житловому будинку,
проживає в ньому і в теперішній час,
підтримує його, господарські будівлі у
належному стані, користується речами,
предметами домашнього вжитку покійної,
в нього знаходиться технічна
документація на будинок, позивач
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом по причині
того, що його покійні батьки за час
свого життя не отримали встановленого
зразка свідоцтва про право власності
на збудований ними житловий будинок,
надані позивачем письмові докази
вказують на те, що він, як спадкоємець
першої черги за законом, має законне
право володіти, користуватися,
розпоряджатися вище вказаним
спадковим майном, оскільки згідно
Інструкції про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних та фізичних осіб,
затвердженого наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 09.06.1998 року №121,
обов'язок власників забезпечити
державну реєстрацію прав власності на
всі без винятку об'єкти нерухомості
введено лише з 29.06.1998 року, відповідно
до Порядку прийняття в експлуатацію
індивідуальних житлових будинків,
господарських будівель і споруд,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України №91 від 24.06.2011 року документом,
який засвідчує відповідність
закінчених до 5 серпня 1992 року
індивідуальних будівель і споруд, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Крім того, згідно висновку експертних
досліджень №28-14 від 29.08.201 року,
складеного судовим експертом ОСОБА_6,
житловий будинок з господарськими
будівлями збудовані відповідно до
чинних Державних будівельних норм
України, що висуваються до
індивідуальних забудовників України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 321, 386, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на житловий будинок (на плані позначено
літ. А) загальною площею 48,1 м. кв.,
житловою площею 38,3 м. кв. з верандою
(літ. а), тамбуром (літ. а1), прибудовою
(літ. а2), ганком №6, господарськими
будівлями, а саме - літньою кухнею (літ.
Б), погребом з шиєю (літ. Б1, б),
вбиральнею (літ. Г), сараями (літ. Д, Е),
воротами з хвірткою №3,4 огорожею №5,
розташований на земельній ділянці
площею 628 м. кв. по АДРЕСА_1, який раніше
на праві приватної власності належав
його батькові ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балта Одеської
області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ