Справа № 522/1105/13ц
Провадження по справі № 2/522/1052/14ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

Приморський районний суд міста Одеси у
складі:

головуючого судді - Абухина Р.Д.

за участю секретаря - Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2003 року позивач звернувся до
суду із позовом по якому просить суд
стягнути з відповідачів суму боргу,
після уточнення вимог вказав, що сума
боргу складає 19570 доларів США, яку він
дав відповідачам 06.11.1997 року.
Відповідачі зобов'язались повернути
борг через три місяці, але вимоги
договору не виконали, тривалий час
користувалися коштами позивача і не
повернули їх у встановлений у розписці
час. Посилаючись на ці обставині
позивач просить суд поновити строк на
звернення до суду і стягнути з
відповідачів 104337 грн., які еквівалентні
сумі боргу у доларах США. Поновлення
строку на звернення до суду, з яким
позивач звернувся у 2003 році, по
зобов'язанням за договором, які виникли
у 1997 році, не мотивував.

До судового засідання позивач не
з'явився, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином. В
матеріалах справи наявна заява від
позивача, в якій зазначено, що він
тривалий час хворіє, проходить
лікування та знаходиться в тяжкому
стані, у зв'язку із чим не може бути
присутнім в судових засіданнях ( а.с. 79).
Суд з урахуванням тієї обставини, що
справа в провадженні суду знаходиться
досить тривалий час, багато разів
слухання відкладалось, враховуючи, що
позивач не відмовляється від заявлених
вимог та підтримує позов, що стало
відомо під час направлення
телефонограми позивачу, вважає за
можливе розглядати справу за
відсутності позивача

Відповідач - ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилась, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, в
матеріаіх справи містяться
заперечення, в яких зазначив, що позов
вважає необгрунтованним, посилаючись
на те що не може відповідати за
зобов'язання, оскільки позов
пред'явлений до неналежних
відповідачів, тобто|цебто| до фізичних
осіб, тоді як розписка дана
підприємством ТОВ «Авес
Одессаїнтерторг ЛТД|». Гроші передані
ОСОБА_1 11.01.1996 р. ТОВ «Авес
Одессаїнтерторг» внесені в касу
підприємства. Розписка підписана
посадовцями і завірена
печаткою|печаткою| підприємства.
Повернення грошей було гарантоване
передачею у власність ОСОБА_1
автотранспорту підприємства у випадку
не виконання зобов'язань в зазначений
термін в розписці. Відповідно до вимог
ст. 170 ЦК| України (1963 р.), що діє під час
передачі грошей в борг|обов'язок|,
відсотки|проценти| по грошових і іншим
зобов'язанням не допускалися.
Однак|однак| позивач вимагає
повернення боргу|обов'язку| з фізичних
осіб, з|із| нарахованими
відсотками|процентами|, що
суперечить|перечить| закону. Крім того,
позов ОСОБА_1 пред'явлений без
урахування вимог статей 71, 80 ЦК| України
(1963г.), згідно яких загальний|спільний|
термін позовної давності|давнини|
встановлений|установлений| в три роки.
Закінчення терміну позовної
давності|давнини| до пред'явлення
позову є|з'являється,являється|
підставою|основою,заснуванням| для
відмови в позові.

Зобов'язання за договором виникли в 1997
році, а з|із| позовом до суду ОСОБА_1
звернувся|обернувся| в 2003 році. При
цьому позивачем не
представлено|уявлено| доказів тому, що
термін позовної давності|давнини|
пропущений з поважних причин.

З урахуванням цих обставин представник
ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_1 в
позові.

Відповідачка ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явилась, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлена належним чином, протягом
розгляду справи судом встановлено, що
вона позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення боргу вважає |лічу| не
обґрунтованими і не підлягаючими
задоволенню на підставах, детально
викладених в запереченнях на позов,
які є|наявний| в матеріалах справи,її
представник надала до суду заяву, по
якій просила суд справу розглядати за
її відсутності, в задоволенні позову
відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані докази, допитавши свідка, вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню
на підставі встановлених фактичних
обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі
є цивільно-правовими та урегульовані
положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

ОСОБА_1 пред'явив позов до фізичних
осіб, тоді як розписка дана
підприємством ТОВ «Авес
Одессаїнтерторг ЛТД|».

З|із| наявних в справі розписок та
розрахунків підписаних позивачем
вбачається|показно|, що гроші передані
ОСОБА_1 ще в 11.01.1996 р. ТОВ «Авес
Одессаїнтерторг» внесені в касу
підприємства.

Це підтверджено прибутковими касовими
ордерами № 6 і № 7 від 12.01.1996 г.;
записами в касовій книзі за 12.01.1996 г.;
витратним касовим ордером № 9 від 12.01.1996
г.; квитанцією № 301 від 12.01.1996 р. про
здачу готівки в банк по ордерах 6 і 7, і
зарахуванні вказаної суми на
розрахунковий рахунок|лічбу|
підприємства. Копії вказаних
документів містяться в матеріалах
справи|речі|.

Розписка від 06.11.1997 року підписана
посадовими особами і завірена
печаткою|печаткою| підприємства. Також
в матеріалах справи міститься розписка
від 18.04.1998 року, видана ОСОБА_1,
скріплена печаткою, підписана
Генеральним директором ОСОБА_2 та
фінансовим директором ОСОБА_3 про
підтвердження отримання 19 570 дол. США,
та умови забезпечення у випадку
неповернення боргу ( а.с.4). Повернення
грошей було гарантоване передачею у
власність ОСОБА_1 автотранспорту
підприємства у випадку не виконання
зобов'язань в зазначений термін в
розписці.

Свідок ОСОБА_7, допитаний в судовому
засіданні, пояснив, що відповідачі
дійсно брали грошові кошти для ведення
бізнесу.

|Відповідно до вимог ст. 170 ЦК| України
(1963 р.), що діє під час передачі грошей в
борг|обов'язок|, відсотки|проценти| по
грошових і іншим зобов'язанням не
допускалися. Правила цієї статті
носять загальний|спільний|
характер|вдачу| і
розповсюджуються|поширюються| як на
фізичних, так і на юридичних осіб, за
винятком операцій кредитних установ.

З|із| розрахунку позивача за період
з|із| 11.10.1996 р. по 21.08.1997 р.
слідує|показно|, що він одержав|отримав|
від ТОВ «Авес Одессаїнтерторг ЛТД|» 11000
(одинадцять) тисяч доларів США в
рахунок сплати|виплати| покриття
боргу|обов'язку| і відсотків|процентів|.
Згідно цим розрахункам борг|обов'язок|
підприємства за станом на 06.06.1997 р.
складав 16272 доларів США, замість 6000
доларів США. А з цієї дати до 06.11.1997 р.
борг|обов'язок| по відсотках|процентах|
зріс і склав за розрахунками позивача
19570 доларів США, тобто|цебто| виріс до
суми пред'явлених вимог. Копії
розрахунків позивача є|наявний| в
справі|речі|.

Матеріалами справи підтверджено, що
договору позики|позички|, як це
передбачено ст. ст. 44, 374, 375 ЦК| України
(1963 р.) між позивачем і відповідачами, як
фізичними особами, не було укладено.

Згідно ст. 50 ЗУ| «Про господарські
товариства|товариства|», а в даний
час|нині| згідно ст. 140 ч.2 ЦК| України
учасники товариства з обмеженою
відповідальністю не відповідають за
його зобов'язаннями і несуть ризик
збитків, пов'язаних з діяльністю
товариства, у межах вартості своїх
вкладів.

З 15.10.2001 року ОСОБА_2 вийшов із ТОВ «Авес
Одессаїнтерторг ЛТД|» і не є учасником
товариства.

Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони
є рівними учасниками судового розгляду
та на підставі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача
щодо стягнення боргу задоволенню не
підлягають, оскільки позивачем не
надано до суду достатньо належних та
допустимих доказів порушення
відповідачами його прав, а рішення суду
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тому суд відмовляє позивачу не по
причині пропуску строку позовної
давності, який пропущений без поважних
причин, а з причин не обґрунтованості
самих позовних вимог.

Суд, на підставі сукупності зібраних по
справі доказів, прийшов до
обґрунтованого висновку, що позовні
вимоги позивача є такими, що не
підлягають задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам
норм права, на які посилається суд під
час розгляду справи і фактичним
обставинам по справі, а також
підтверджується зібраними по справі
доказами.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст..
ст.. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст.
44, 170, 374, 375 ЦК України (1963), ст.. 50 ЗУ „Про
господарські товариства". суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,
відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання до апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя
Р.Д. Абухін