Номер провадження: 22-ц/785/7157/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Одеса цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на самовільну будівлю у
зв'язку із нововиявленими обставинами,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.06.2014 року.

встановила :

У червні 2004 року ОСОБА_5 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою про визнання права
власності на самовільне будівництво.

Рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 липня 2004 року був задоволений
позов ОСОБА_6 до виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання права власності на
самовільно збільшений гараж. Ухвалою
колегії суддів у цивільних справах
Апеляційного суду Одеської області від
13.08.2013 року вищевказане рішення було
залишено без змін, тобто апеляційна
скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 була -
відхилена.
ОСОБА_4 за дорученням від імені
ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про
перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, мотивуючи
її наступним.

25 жовтня 1972 року виконавчим
комітетом Білгород-Дністровської
місцевої Ради депутатів трудящих, на
підставі Рішення місцевого відділу
архітектури та Рішення виконкому №731
від 25.10.1972 року, було видано дозвіл №95
від 16.04.1973 року, згідно якого ОСОБА_7
було дозволено будівництво в
Південному житловому масиві гаражу
розміром 3,5х6,0 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7,
помер, а ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем
усієї батьківської спадщини. Згідно
технічного паспорту на гараж б/н літер.
«А», який розшований по АДРЕСА_1, цей
гараж був побудований у 1974 році, з
незмінною з того року площею - гараж 20,0
кв.м.. оглядова яма 2.3 кв.м. Однак, яка
вказує заявниця, в процесі збору
відповідних документів для оформлення
спадщини на вищезазначену нерухомість
у вигляді батьківського гаражу,
заявниці стали відомі наступні
обставини. Як вказує
заявниця, їй не зрозуміло на підставі
чого ОСОБА_6, за рахунок гаражу, який
належав батьку ОСОБА_3 самовільно
збільшила свій гараж. Через деякий
час після неодноразових звернень до
правоохоронних органів щодо вчинення
так званого неправомірного узаконення
цього гаражу, ознайомлення в
апеляційній інстанції з матеріалами
справи та поновлення строку на
апеляційне скарження, представником
ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга,
яка, всупереч чинного законодавства
була відхилена. 22.04.2014
року на думку представника ОСОБА_4
стали відомі обставини, які є істотними
для справи, і які свідчать про
відсутність юридичної сили основного
доказу позивача, який призвів до
прийняття незаконного рішення, після
чого звернулась до суду із заявою про
перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.06.2014 року заяву ОСОБА_4 за
дорученням від імені ОСОБА_3 про
перегляд рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
по справі за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на самовільну будівлю у
зв'язку із нововиявленими обставинами
залишино без задоволення. Не
погоджуючись із ухвалою суду
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.06.2014 року скасувати заяву про
перегляд рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.07.2004 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами направити
на новий розгляд до того ж суду першої
інстанції.

Сторонни в судове засідання не
з'явились. Про час та місце розгляду
справи в апеляційному суді
повідомлялись належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, неявка сторін або інших осіб
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи не перешкоджає
розглядові справи, а тому справа
розглянута за відсутності сторін.
Справа
розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197
та ч. 2 т. 305 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, перевіривши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно
статті 361 ЦПК України, рішення або
ухвала суду, якими закінчено розгляд
справи, що набрали законної сили, а
також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.
Представником заявника до
суду надано заяву про перегляд рішення,
в якій вона вказує, що, нововиявленими
обставинами є невідповідність дати
отримання позивачем по справі ОСОБА_5
висновку управління містобудування та
архітектури щодо узгодження визнання
права власності 01 липня 2004 року),
звернення самої ОСОБА_5 за цим
висновком (29 липня 2004 року) та датою
винесення рішення суду (05 липня 2004
року).

Матеріали цивільної справи за
позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на самовільну будівлю у
зв'язку із нововиявленими обставинами,
а саме: а.с. 3 містить висновок
управління містобудування та
архітектури Білгород-Дністровської
міської ради № 209/101 від 01.07.2004 року.
Мотивувальна частина рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.07.2004 року містить посилання на
висновок управління містобудування та
архітектури Білгород-Дністровської
міської ради № 209/101 від 01.07.2004 року; так
само і ухвала апеляційного суду
Одеської області від 13.08.2013 року місить
посилання на цей висновок, тобто про
цей документ було відомо і суду першої,
і суду апеляційної інстанції, які
досліджували його при прийнятті
рішення та ухвали відповідно.

Колегія суду погоджується з такими
висновками міскрайонного суду.
Оскільки, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для перегляду
рішення за нововиявленими обставинами.
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює.
Докази та обставини, на
які посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Аргументи заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
та апеляційної скарги по свої суті є
оскарження рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.07.2004 року та і ухвали апеляційного
суду Одеської області від 13.08.2013 року.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія

ухвалила :

Апеляційну скаргу
представника представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 17.06.2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
Ю.І.Кравець

Судді:
О.В.Оверіна

К.П.Мартинова