Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Гребенюка В. В. ,

за участю секретаря - Шабатин Н. А.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 (надалі за
текстом - позивач) звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом -
відповідач), про розірвання шлюбу.

Зазначила, що 19.01.1997 року між позивачем
та відповідачем був укладений шлюб, що
підтверджено свідоцтвом про одруження
від 17.01.1997 року, актовий запис № 41,
видане Міським відділом реєстрації
актів громадського стану м. Харкова
(а.с. 3).

Посилаючись на те, що подружнє життя у
них не склалося, що шлюбні відносини
між ними фактично припинилися, спільне
господарство вони не ведуть, подальше
спільне проживання та примирення між
ними є неможливим, просила розірвати
шлюб. Шлюб існує формально і підлягає
розірванню.

Позивач до початку судового засідання
надала заяву про розгляд справи без її
участі, а також зазначила, що позовні
вимоги підтримує, просила суд позов
задовольнити (а.с. 19).

Від відповідача надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності, у
якій він зазначив, що позов визнає у
повному обсязі, проти розірвання шлюбу
не заперечує та проти ухвалення
рішення у судовому засіданні не
заперечує (а.с. 20).

Спору про поділ майна та місце
проживання дитини не має.

Проти відкладення розгляду справи
слуханням та надання сторонам строку
на примирення, передбачене ст. 111 СК
України, сторони заперечували.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду
України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Оскільки, відповідач визнав позов у
повному обсязі і таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову у
повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 105, 110, 111, 112, 114, 115 СК України, ст.
ст. 31, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зазначеною у
свідоцтві про одруження як ОСОБА_1,
зареєстрований 17.01.1997 року, Міським
відділом реєстрації актів
громадського стану м. Харкова, актовий
запис № 41 - розірвати;

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та про
ставлення відмітки в актовому записі
про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва шляхом подання в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
десяти днів з дня його проголошення.
Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішення суду про розірвання
шлюбу.

Суддя В. В. Гребенюк