Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/4014/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 27 січня 2014 року у справі за
позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про
стягнення суми ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним повторним заочним
рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
заборгованість в сумі 53 253,83 долари
США, 22 832,50 грн. пені та 3219грн.судових
витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає,
що вважає рішення незаконним та таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Стверджує, що суд неналежним чином
встановив заборгованість, яка
насправді підлягає стягненню, не
перевірив ту обставину, що ним
виконувались зобов»язання перед
позивачем щодо повернення кредиту, що
впливає на визначення розміру
заборгованості. Крім того, суд не
визначив суму боргу в національній
валюті в резолютивній частині рішення,
а лише в мотивувальній. Також апелянт
посилається на те, що з 14 березня 2014
року введена тимчасова адміністрація в
ПАТ «Банк Форум» з відповідним
мораторієм. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача
ОСОБА_2 на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що 07 травня 2007р. між
Акціонерним комерційним банком
«Форум», правонаступником якого є
Публічне Акціонерне товариство «Банк
Форум» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір 0005/07/6.10-N.

Відповідно до умов даного договору
банк надав позичальнику ОСОБА_3 кредит
для нерухомості у сумі 39 600,00 доларів
США строком по 06 травня 2032 року та
платою за користування кредитом в
розмірі 12,0 процентів річних. (а.с.6).

На виконання своїх зобов'язань банк
надав позичальнику ОСОБА_3 кредитні
кошти в сумі 39 600,00 доларів США, що
підтверджується заявою на видачу
готівки №4781 (а.с.11).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

За загальним правилом ч.1 ст.530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п. 2.3 кредитного договору
позичальник зобов'язався повертати
кредитні кошти частинами щомісячно,
починаючи з місяця, наступного за
місяцем отримання кредиту в сумі не
менше 132,00 долари США на відкритий йому
рахунок.

У відповідності до п. 2.7 позичальник
зобов»язався самостійно щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитними коштами у валюті кредиту не
пізніше 20-го числа місяця, наступного
за місцем користування кредитними
коштами.

Пунктом 4.1 Кредитного договору
встановлено, що за несвоєчасне повне чи
часткове повернення кредитних коштів
та за несвоєчасну повну чи часткову
сплату процентів позичальник сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2
(нуль цілих дві десятих) процентів, що
обчислюється з суми неповернутого
кредиту та/або несплачених процентів
за кожен день прострочення. Сплата пені
не звільняє позичальника від сплати
процентів за користування кредитними
коштами до моменту фактичного
погашення заборгованості.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним
договором виконував неналежним чином,
внаслідок чого станом на 01.10.2012 року
утворилась заборгованість за
кредитним договором перед ПАТ «Банк
Форум», яка становить:

- прострочена заборгованість по
поверненню кредитних коштів -5544,00
доларів США, що становить за курсом НБУ
в національній валюті 44313,19 грн. ;

- поточна заборгованість по
поверненню кредитних коштів -31284,00
долари США, що становить за курсом НБУ в
національній валюті 250053,01грн. ;

- прострочена заборгованість за
нарахованими процентами - 16057,55 долари
США, що становить за курсом НБУ в
національній валюті 128348,00 грн.;

- поточна заборгованість за
нарахованими процентами - 368,28 доларів
США, що становить за курсом НБУ в
національній валюті 2943,66 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату тіла
та відсотків - 22832 грн.

Якщо договором встановлено обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК України ( ч. 2 ст.
1050 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України
зазначена норма підлягає застосуванню
до відносин за кредитним договором.

Враховуючи те, що позичальник ОСОБА_3
порушив строк погашення кредиту за
кредитним договором, відповідно до ч. 2
ст. 1050 ЦК України це дало право
позивачу вимагати дострокового
погашення кредиту та сплати процентів,
а відтак доводи апеляційної скарги про
те, що суд безпідставно стягнув
поточну заборгованість по кредиту в
сумі 31 284,00 долари США і поточну
заборгованість за процентами в сумі
368,28 долари США, оскільки строки сплати
ще не настали є голослівними та не
беруться до уваги колегією суддів.

Крім цього, пунктом 3.2.2 кредитного
договору передбачено право банку
вимагати дострокового повернення
кредитних коштів та сплати процентів
за користування кредитними коштами у
випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором, а також
неналежного виконання позичальником
та поручителем зобов'язань за
договорами, які є забезпеченням
виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши належні та
допустимі докази відповідно до ст.ст. 58,
59 ЦПК України.

Не погоджуючись з розрахунком
заборгованості наданим позивачем,
відповідач в силу вищезазначених
вимог ЦПК України не надав свого
розрахунку, яким би міг спростувати
неправомірність попереднього. Що
стосується доводів апелянта про
часткове погашення кредиту та не
врахування даних сум при стягненні
заборгованості, то такі спростовуються
вимогою про дострокове погашення
заборгованості де зазначено, що
відповідачем погашено 10902,76 долари США
(а.с.12).

Посилання апелянта на відсутність в
резолютивній частині рішення суми
боргу в національній валюті-гривні,
спростовуються роз»ясненнями наданими
в п.12 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України №5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», де зазначено, що якщо
кредит правомірно наданий в іноземній
валюті та кредитодавець (позивач)
просить стягнути кошти в іноземній
валюті, суд у резолютивній частині
рішення зазначає про стягнення таких
коштів саме в іноземній валюті, що
відповідає вимогам частини третьої
статті 533 ЦК України.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Франківського
районного суду м. Львова від 27 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Ю.Р.Мікуш

Судді:
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин