Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний
суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді -Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача
- Ужгородський міський відділ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача - Ужгородський
міський відділ ГУ ДМС України в
Закарпатській області про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язати
Ужгородський МВ ГУ ДМС України у
Закарпатській області зняти
відповідача з реєстраційного обліку за
даною адресою. Мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що він є власником квартири
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданим
Ужгородським міським фондом
комунального майна на підставі
розпорядження №29 від 22.02.1995 року та
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 14.08.2014 року, посвідченим
державним нотаріусом Першої
Ужгородської держнотконтори Бучацькою
Л.В., зареєстрованого в реєстрі №1-201.
Відповідачка ОСОБА_2 з 2007 року не
проживає у зазначеній квартирі у
зв'язку із виїздом на постійне місце
проживання до держави Ізраїль, однак з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою не знялась. З посиланням на
викладене, а також на те, що відповідач
ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає,
але залишається зареєстрованою за
вказаною адресою, що змушує нести
позивача додаткові витрати по оплаті
житлово - комунальних послуг,
реєстрація відповідача перешкоджає
йому в реалізації прав як власника
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю, а також з посиланням на
норми ст. ст. 71, 72 ЖК України, просить
суд винести рішення яким визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 та
зобов'язати Ужгородський МВ ГУ ДМС
України у Закарпатській області зняти
її з реєстраційного обліку за даною
адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги, просив не
застосовувати до даних правовідносин
норми ст. ст.71,72 ЖК України так як
квартира належить йому на праві
приватної власності. Уточнені позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити з мотивів викладених у
позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, подала
до суду нотаріально завірену заяву у
якій просить розглянути справу без її
участі, позовні вимоги визнає, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує.

В судове засідання представник третьої
особи Ужгородського МВ ГУ ДМС України
в Закарпатській області не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку, на адресу суду 01.10.2014 року
надійшла заява у якій просить
розглянути справу без їх участі.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, суд дійшов до
наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві
приватної спільної сумісної власності
на підставі Свідоцтва про право
власності на житло, виданим
Ужгородським міським фондом
комунального майна на підставі
розпорядження №29 від 22.02.1995 року./а.с.6/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина до складу якої в тому числі
входить ? частки квартири АДРЕСА_1
належній їй на праві власності.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 прийняв
спадщину за померлою матір'ю ОСОБА_4
та отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом виданим 14.08.2014 року
державним нотаріусом Першої
Ужгородської держнотконтори ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі №1-201 на ?
частки квартири АДРЕСА_1, яка належала
померлій ./а.с.7/

Згідно з даними витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 14.08.2014
року, власником ? частки квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом
виданим 14.08.2014 року, державним
нотаріусом Першої Ужгородської
держнотконтори Бучацькою Л.В. /а.с. 9/

Згідно довідок ТзОВ «Наш Добробут» від
10.09.2013 року за №1158 та від 11.08.2014 року за
№2017 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована
відповідач - ОСОБА_2 /а.с.14-15/

Відповідно до акту перевірки
дотримання паспортного режиму від
11.08.2014 року затвердженого директором
ТзОВ «Наш Добробут», ОСОБА_2 в квартирі
АДРЕСА_1 не проживає сім років./а.с.16/

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі .

Згідно вимог ч.1 ст.41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41
Конституції України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України визначає, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок(частину будинку),
квартиру, користуються ними (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей.

Аналогічне положення закону
передбачено і ст. 383 ЦК України.

Право члена сім'ї власника жилого
будинку, який не є співвласником на
користування цим будинком відповідно
до ст. 156 ЖК України обумовлене
наявністю сімейних відносин із
власником і спільним із ним
проживанням у даному будинку.

Відповідно до ч.4 ст. 156, ч.2 ст. 64 ЖК
України до членів сім"ї власника
будинку (квартири) належать дружина
власника, їх діти і батьки. Членами
сім"ї власника може бути визнано й
інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом із власником і ведуть
з ним спільне господарство.

Відповідно до норм ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Як встановлено належними та
допустимими доказами в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 яка є
членом сім'ї власника квартири не
проживає у спірній квартирі понад один
рік.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави
для висновку про те, що у разі будь -
яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права.

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання Ужгородського МВ ГУ ДМС
України в Закарпатській області
примусово зняти з реєстрації місця
проживання відповідача, суд вважає що
така не підлягає до задовлення з огляду
на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання особи здійснюється зокрема
на підставі: заяви особи або її
законного представника; судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
тощо.

Реєстрація місця проживання є похідним
правом від права користування житлом, а
тому зняти відповідача з реєстрації
місця проживання можна лише за умови
втрати ним права користування цим
житлом чи у зв'язку з його виселенням
(добровільно чи у примусовому порядку).

Таким чином, рішення суду по
справам даної категорії є окремою
безпосередньою підставою зняття з
реєстрації особи, яка визнана за
рішенням суду такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України,
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові, зокрема, для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Орган реєстрації, керуючись ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", на підставі рішення суду, яке
набрало законної сили, про позбавлення
відповідача права користування
житловим приміщенням, зобов'язаний
зняти відповідача з реєстрації.

При цьому слід зазначити, що
Ужгородський МВ ГУ ДМС України в
Закарпатській області не є
відповідачем по справі, а третьою
особою на стороні позивача, а рішенням
суду не можуть покладатися
обов'язки на третю особу без
самостійних вимог на

предмет спору.

З урахуванням всіх обставин
справи, а також те, що відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, користуючись
рівними правами, на засадах
змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК
України, виходячи із принципів
розумності та справедливості,
враховуючи те що позивач є єдиним
власником квартири АДРЕСА_1, а
реєстрація відповідача ОСОБА_2 порушує
права позивача вільно користуватися та
розпоряджатися своєю власністю,
беручи до уваги факт не проживання
відповідача у вказаній квартирі та її
визнання позову, суд приходить до
висновку, що позовна вимога про
визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 є
обґрунтованою і підлягає до
задоволення, оскільки позивач
належними і допустимими доказами довів
ті обставини на які посилався, як на
підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.41 Конституції України, та
ст.ст. 317, 319 , 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК
України , суд,-

в и р і ш и в :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача
- Ужгородський міський відділ ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплаченого ним суми судового збору в
розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца