АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 679/351/13-ц (679/1375/14-ц)
Провадження № 22-ц/792/2060/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн
О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Переверзєвої Н.І.

при секретарі Дубовій М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу провадженням №
22ц/792/ 2060/14 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Нетішинського
міського суду Хмельницької області від
21 липня 2014 року за поданням начальника
відділу державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції в Хмельницькій області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги,

встановила:

В липні 2014 року начальник відділу
державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції звернувся в суд із поданням про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
ОСОБА_1 за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням Нетішинського
міського суду від 09 квітня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
„Акцент - банк" заборгованості за
кредитним договором в сумі 160 127 грн. 75
коп. та судового збору в сумі 1 601 грн. 28
коп.

Ухвалою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 21 липня
2014 року подання задоволено.
Постановлено обмежити ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов'язань за рішенням Нетішинського
міського суду від 09.04.2013 року

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції і постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні подання
начальника відділу державної
виконавчої служби Нетішинського
міського управління юстиції в
Хмельницькій області про обмеження
його у праві виїзду за межі України.
Апелянт вважає, що ухвала суду першої
інстанції є необґрунтованою, оскільки
недоведено факту його ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього заочним рішенням Нетішинського
міського суду від 09.04.2013 року.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав та мотивів.

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій інстанції
-Савіцький Л.П.
Справа №22ц/792/2060/14

Доповідач -Кізюн О.Ю.
Категорія № 81

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Пунктом 18 частини 3 статті 11
Закону України від 21 квітня 1999 року
«Про виконавче провадження» визначено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В силу ч.1 ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6
цього Закону передбачено як підстави
для тимчасового обмеження громадянина
України у праві виїзду за кордон
наявність невиконаних зобов'язань, але
лише до моменту виконання зобов'язань,
або забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, і ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Встановлено, що заочним рішенням
Нетішинського міського суду від 09
квітня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на
користь публічного акціонерного
товариства „Акцент - банк"
заборгованості за кредитним договором
в сумі 160 127 грн. 75 коп. та судового збору
в сумі 1 601 грн. 28 коп. (а.с.42)

Означене рішення звернуто до
примусового виконання і на підставі
заяви представника стягувача
начальником відділу ДВС Нетішинського
МУЮ 05.06.2013 року відкрито виконавче
провадження № 38290755 з примусового
виконання виконавчого листа, виданого
Нетішинським міським судом 27.05.2013 року
(а.с.4)

В рамках цього виконавчого провадження
05.06.2013 року винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 у
межах суми звернення стягнення - 161 729,03
грн., та заборонено здійснювати
відчуження будь - якого майна, яке
належить божнику (а.с.6)

В цей же день, тобто 05.06.2013 року,
державним нотаріусом зроблено запити
до Комунального підприємства
Нетішинської міської ради БТІ,
Нетішинського відділення Славутської
ОДПІ, управління Держземагенства в м.
Нетішин, ВРЕР ДАІ, інспекції державного
технічного нагляду Хмельницької ОДА
щодо надання інформації про наявність
майна та поточних рахунків, що
зареєстровані за ОСОБА_1 (а.с.8)

За даними ВРЕР ДАІ по
обслуговуванню м. Нетішин, Славута та
Славутського району УМВС України в
Хмельницькій області від 10.07.2013 року за
ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль
НОМЕР_1 (а.с.9)

Іншого зареєстрованого майна за ОСОБА_1
та грошових коштів, належних боржнику,
на підставі зроблених державним
виконавцем запитів не виявлено (а.с.14-22)

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1
перебуває на податковому обліку, як
суб'єкт підприємницької діяльності,
однак інформація щодо суми доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку,
та сум утриманого з нього податку в
ДРФО, за даними ДПІ України відсутня.

Діючи в рамках Закону України „Про
виконавче провадження" (ст.ст.5,11
Закону), державний виконавець 24.07.2013
року направив боржнику ОСОБА_1 вимогу
про надання до відділу ДВС
Нетішинського МУЮ до 31.07.2013 року
транспортного засобу FIAT TIPO д/н НОМЕР_1
для проведення виконавчих дій щодо
опису та арешту вказаного автомобіля з
метою примусового виконання рішення
суду. Також державним виконавцем було
зазначено, що у разі неможливості
надання транспортного засобу письмово
повідомити державного виконавця про
причини ненадання.

Цю вимогу державного виконавця ОСОБА_1.
залишив без реагування, у зв'язку із чим
державним виконавцем була винесена
постанова від 17.12.2013 року про
оголошення розшуку автомобіля НОМЕР_1
(а.с.13)

Окрім цього, залишилась невиконаною
ОСОБА_1 й вимога державного виконавця
від 28.10.2013 року про надання до 05.11.2013
року письмової інформації про свої
доходи та майно (а.с.11)

При вирішення справи, суд першої
інстанції виходив з того, що означені
обставини свідчать про свідоме
ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення
суду, і колегія суддів визнає ці
висновки суду першої інстанції
законними і обґрунтованими, такими, що
ґрунтуються на досліджених судом
доказах та відповідають вимогам
закону.

Оспорюючи рішення суду першої
інстанції, апелянт посилається на те,
що державний виконавець не надав суду
доказів, які б вказували про його
ухилення від виконання рішення суду.
Однак, при цьому апеляційна скарга не
містить посилання на докази, які б
вказували на те, що ОСОБА_1 не ухилявся
від виконання вимог державного
виконавця від 24.07.2013 року та від 28.10.2013
року, а вживав заходи до їх виконання.
Відсутні такі докази й в матеріалах
справи, тому колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу як безпідставну.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 21 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча:підпис

Судді:підписи

Копія вірна. Суддя апеляційного суду
О.Кізюн