Справа № 488/3105/14-ц
Провадження № 2/488/1438/14 р.
30 вересня 2014 року
Корабельний районний
суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі - судді
Безпрозванного В.В.,
при секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог, -
Приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Південної товарної біржі про визнання
17 червня 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому просив визнати
дійсним договір купівлі-продажу № 3110
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, що
укладений 24 листопада 1995 року між
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї
сторони, та ОСОБА_7, з другої сторони,
зареєстрований на Південні Товарній
біржі р.№ 3110 від 24 листопада 1995 року,
відповідно до якого квартира АДРЕСА_1
В обґрунтування позову позивач
вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
позивача ОСОБА_7 Після його смерті
відкрилася спадщина у виді зазначеної
Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_7 є позивач у справі.
Однак у видачі позивачу свідоцтва про
право на спадщину за законом приватним
нотаріусом ММНО ОСОБА_6 відмовлено
через відсутність належно оформленого
правовстановлюючого документу на
Позивач в судове засідання не з"явився,
про час та дату судового розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, не представили доказів проти
задоволення позову, тому суд на
підставі ст. 224 ЦПК України, за
письмовою згодою позивача, ухвалює
рішення при заочному розгляді справи.

Приватний нотаріус ММНО ОСОБА_6 у
судове засідання не з»явилася, надала
заяву про розгляд справи у її
відсутність, не заперечувала проти
задоволення позову.

Представник третьої особи Південної
Товарної Біржі в судове засідання не
з"явився, згідно довідки з Єжиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців відомостей
про Південну Товарну біржу у вказаному
державному реєстрі відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_7, який є батьком позивача.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_7 є його донька
ОСОБА_1

Відповідно до листа приватного
нотаріуса ММНО ОСОБА_6 № 30/02-14/44-13 віж 05
березня 2014 року позивачу відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_7,
оскільки вказаний раніше договір
купівлі-продажу нерухомого майна, що
зареєстрований Південною товарною
біржою 24 листопада 1995 року, не
відповідає вимогам діючого
законодавства.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України „Про товарну біржу", членами
товарної біржі є прийняті до її складу
згідно із статутом біржі вітчизняні та
іноземні юридичні і фізичні особи. Член
товарної біржі має право здійснювати
біржові операції на біржі. Біржовою
операцією визнається угода, якщо вона
являє собою купівлю-продаж товарів,
допущених до обігу на товарній біржі,
якщо її учасники - члени біржі, якщо
вона зареєстрована на біржі не пізніше
наступного за здійсненням угоди дня.
Угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі.

Підтвердженням наміру
спадкодавця та відповідачів у
досягненні домовленості, щодо всіх
істотних умов договору, а також змісту
умов домовленості про передачу права
власності на спірну квартиру є договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладений на Південній Товарній Біржі,
без наступного нотаріального
посвідчення, з реєстрацією його в
„Журналі реєстрації біржових операцій
з нерухомістю», реєстраційний номер №
3110 від 24 листопада 1995 року, та
зареєстрований в ММБТІ за р.№ 6164 від
26.12.1995 року (а.с.28, 29).

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР
(в ред.1963 р. чинній на час укладення
спірного договору), недійсною є та
угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963
року за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцю, а покупець
зобов'язується прийняти майно та
сплатити за нього визначену грошову
суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963
року право продажу майна належить
власнику. Відповідачі на момент
укладення спірного договору були
власниками спірної квартири на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло № 667/оц від 11 квітня 1994 року,
зареєстрованого в Миколаївському МБТІ
№ 6164 від 25 квітня 1994 року.

Згідно ст. 45 ЦК Української РСР
(чин. ред. 1963 року) недодержання форми
угоди, якої вимагає закон, тягне за
собою недійсність угоди лише в разі,
якщо такий наслідок прямо зазначено в
законі та за ст. 47 ЦК Української РСР
(чин. ред. 1963 року) визначено, що
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Якщо одна з сторін
повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
судову практику в справах при визнання
угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст.
47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони,
яка виконала угоду, її
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною. Це правило не
може бути застосовано, якщо сторонам не
було досягнуто згоди з істотних умов
угоди або для укладення її були в
наявності передбачені законом
обмеження. Крім того, суд повинен
перевірити, чи підлягала виконана
угода нотаріальному посвідченню, чому
вона не була нотаріально посвідчена і
чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов
між сторонами була досягнута,
відсутність нотаріального посвідчення
договору купівлі продажу нерухомого
майна обумовлена діючим на той час
законодавством, суд вважає, за можливе
визнати спірний договір
купівлі-продажу дійсним, а відтак
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 208-209; 212; 214-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог, -
Приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Південної товарної біржі про визнання
угоди дійсною - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу № 3110 нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, що укладений 24
листопада 1995 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї сторони, та
ОСОБА_7, з другої сторони,
зареєстрований на Південні Товарній
біржі р.№ 3110 від 24 листопада 1995 року,
відповідно до якого квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_7.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення.
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. В. Безпрозванний