УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року
Суддя
Рівненського міського суду Харечко
С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог
Управління капітального будівництва
ВК РМР про стягнення боргу за договором
позики в розмірі 369 574 грн. 45 коп. та
судового збору в розмірі З 654 грн.

З метою забезпечення позовних вимог
позивач просить до набрання рішення
законної сили встановити заборону
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області вчиняти
будь-які дії щодо накладення чи/або
арешту житлової квартири загальною
площею 75, 2 кв. м, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; встановлення
заборони на здійснення відчуження
житлової квартири загальною площею 75, 2
кв. м, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, а також здійснення будь-яких
дій, спрямованих на перехід майнових
прав відносно вказаного майна до Інших
осіб.

В обґрунтування вимог заяви вказує, що
у відповідача ОСОБА_4 окрім боргу перед
нею існує ще інша прострочена
заборгованість за кредитними
зобов'язаннями перед ПАТ «Укргазбанк»
в сумі 3105184 грн. 06.коп. і на примусовому
виконанні управління ДВС Головного
управління юстиції у Рівненській
області знаходиться виконавчий лист №
2-2369 виданий 26.09.2011 року Рівненський
міським судом, на виконання якого
начальником відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Рівненській області 22.10.2014 року
винесено постанову про. накладення
арешту та заборони на відчуження
квартири за адресою: АДРЕСА_3, майнові
права на яку закладено ОСОБА_3 в
забезпечення виконання Договору
позики від 05.02.2010 року.

Дослідивши матеріали справи, суді
дійшов до висновку що заява про
забезпечення позову підлягає до
задоволення.

В заяві про забезпечення позову
позивач просить вжити заходи
забезпечення позову стосовно -
квартири АДРЕСА_4, оскільки саме ця
квартира була заставою майнових прав в
якості забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
договором позики від 05.02.2010 року
укладеного сторонами у даній справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9
“Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову” розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Таким чином можна припускати, що
несвоєчасне вжиття заходів у
подальшому може зробити неможливим
виконання рішення суду, а тому
клопотання про забезпечення позову
підлягає до часткового задоволення.

Забезпечення позову шляхом заборони
будь-яким особам у будь-який спосіб
вчиняти будь-які дії щодо спірної
квартири не підлягає до задоволення,
так як забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру виключає
можливість реалізації майна, що
перебуває під арештом будь-якою особою
у будь-який спосіб.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,
суддя,-

Ухвалив:

Забезпечити позов шляхом накладення
арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_5.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
С.П.Харечко