Справа № 357/7438/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Гапоненко А. П.
,

при секретарі - Миронова Н. В.,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Біла Церква,
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства « Акцент -
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 12.08.2008 року між ПАТ «Акцент-Банк»
та відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір без номера,
відповідно до якого відповідачу було
надано кредит в сумі 3000,00 грн., зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Однак, відповідач не виконав умови
договору і своєчасно не повернув Банку
кредитні кошти. Станом на 27.03.2014 року
загальна сума заборгованості
позичальника перед Банком склала - 20958,53
грн.. Тому позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, яким просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість та судові
витрати.

Представник позивача за дорученням у
судовому засіданні повністю підтримав
позовні вимоги, пославшись на
обставини та підстави, викладені у
позовній заяві, просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
заперечив обставини на які посилається
позивач, пояснивши суду, що ПАТ
«Акцент-Банк» було пред'явлено позов
до суду з пропуском строку позовної
давності, крім того вважає що
заборгованості по кредитному договору
у його довірителя не має, що на даний
час підтвердити не можливо за
відсутністю письмових доказів у
відповідача, тому просить суд в
задоволені позову відмовити та
застосувати позовну давність.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази, надані сторонами на
виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України,
які сторони вважають достатніми для
обґрунтування і заперечення своїх
позовних вимог, та з'ясувавши фактичні
обставини, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 12.08.2008
року відповідач ОСОБА_1 12.08.2008 року
отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Договір складається з заяви
позичальника, умов надання банківських
послуг та правил користування
платіжною карткою ( а.с.10-13).

Із матеріалів позовної заяви з
додатками вбачається, що відповідач за
кредитним договором станом на 27.03.2014
року має заборгованість - 20958.53 грн., яка
складається з наступного: 2751,69 грн. -
заборгованість за кредитом; 10117,62 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6615,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом. А також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина); 974,22 грн. -
штраф (процентна складова).

Зазначена сума заборгованості
підтверджена наданим суду розрахунком
( а.с. 4-9).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

ПАТ «Акцент - Банк» свої зобов'язання за
договором та угодою виконав в повному
обсязі, а саме: надав відповідачу
кредит у розмірі, встановленому
договором.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості за кредитним лімітом,
сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків, за
перевитрати платіжного ліміту, комісії
за користування кредитом та інших
витрат на умовах передбачених дійсним
договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно Банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором. Таким
чином, у порушення умов кредитного
договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК
України, відповідач зобов'язання за
вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тобто ухиляючись
від сплати заборгованості за кредитом,
відповідач порушує зобов'язання за
даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена
недопустимість односторонньої відмови
від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Разом з цим, суд при вирішені справи по
суті позовних вимог враховує, що згідно
умов та правил надання банківських
послуг пунктом 9.3 визначається, що
картка відкрита на невизначений строк,
крім випадків, установлених пунктами
9.6, 9.7 Умов договору. У цих пунктах
вказано, за яких умов дія картки
припиняється та з якого часу у
кредитора виникає право на примусове
стягнення заборгованості та в якому
порядку.

Пунктом 9.12 Умов та Правил надання
банківських послуг визначено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк.

У заяві про надання послуг, підписаній
сторонами зазначено, що строк дії
кредитного ліміту відповідає строку
дії картки. Пунктом 3.1.1 Правил
користування платіжною картою
визначено, що строк дії карти вказаний
на лицевій стороні карти (місяць та
рік). Карта дійсна до останнього
календарного дня вказаного місяця.
Згідно з пунктом 3.1.3 по закінченню
строку дії відповідна карта
продовжується банком на новий строк
(шляхом надання клієнту карти з новим
строком дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії) не
надійшло письмової заяви держателя про
закриття карткового рахунку, а також за
умови наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг
по виконанню розрахункових операцій по
картковому рахунку (в передостанній
день місяця закінчення троку дії) і при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором. Пунктом 3.1.4
зазначених Правил визначено, що карта
миттєвого випуску продовженню не
підлягає.

Пунктом 5.4 Правил користування
платіжною карткою визначено, що строк
погашення кредиту у повному обсязі не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного на платіжній карті.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно наданої суду довідки про
стандартні умови кредитування Банку
позивача та орієнтовну сукупну
вартість кредиту строк кредиту складає
12 місяців.

За вимогами ч. 1 ст.251 ЦК України строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина 1
статті 252 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(частина 1 статті 267 ЦК України).

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті
261 ЦК України перебіг позовної давності
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання починається зі спливом
строку виконання кредитного договору.

Разом з тим, із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (статті 251,252 ЦК України).

Відтак, зазначення у договорі, що
картка відкрита на невизначений строк,
не свідчить про те, що він не має строку
виконання договору, оскільки п.п. 9.6, 9.7
договору (умов користування кредитною
карткою) визначають, що у разі
ненадходження грошових коштів на
кредитну карту на погашення
заборгованості протягом 3 місяців з
часу закінчення строку дії карти банк
починає нараховувати комісію за
користування рахунком, а при нульовому
рахунку на картці на неактивному
рахунку картка закривається. Кредитний
рахунок також закривається при
ненадходженні заробітної плати на
карту протягом 6 місяців та дія
кредитної картки не продовжується.

Зокрема, пункт 9.6 договору передбачає,
що при відсутності на картці грошових
коштів у розмірі, достатньому для
оплати послуг Банку для продовження
дії карти та при ненадходженні
грошових коштів на картку протягом 3
місяців з часу спливу дії карти Банк
стягує комісію за обслуговування
рахунку за діючими тарифами.

Крім того, із заяви позичальника, яка є
складовою частиною кредитного
договору, вбачається, що
заборгованість за кредитним договором
погашається щомісячними платежами в
розмірі 2% від суми заборгованості (а.с.
10).

Таким чином, повернення кредитних
коштів визначено періодичними
щомісячними платежами, тому у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів має
обчислюватись із моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Відповідні висновки містяться в
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13).

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України
„Про захист прав споживача"
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Суд вважає помилковим позицію
позивача, щодо обґрунтованості позову
з посиланням на п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, за яким
кредитний договір діє на протязі 12
місяців з моменту його підписання та
вважається пролонгованим на той же
самий строк, якщо ні одна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, оскільки цим
пунктом зазначених умов визначено
кінцевий строк дії договору, а не строк
виконання зобов'язання. Крім того, у
п.5.4 Правил користування платіжною
карткою, визначено, що погашення
кредиту у повному обсязі, проводиться
не пізніше останнього дня місяця
вказаного на платіжній картці.

Як вбачається з матеріалів справи
право вимоги у позивача виникло 02.11.2008
року. Разом з цим, ПАТ КБ «Акцент-Банк»
звернулось до суду із даним позовом
лише 05.05.2014 року, тобто з пропуском
трирічного строку для пред'явлення
позову, а представник відповідача,
відповідно до ч.3 ст.257 ЦК України, подав
заяву про застосування строків
позовної давності. При цьому позивач не
ставив перед судом питання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності, інших строків
позовної давності ані кредитним
договором, ані умовами надання
банківських послуг, не передбачено, в
той час, як ст.259 ЦК України встановлює
необхідність укладення договору про
збільшення строку позовної давності у
письмовій формі.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що право Банку
на отримання боргу за кредитним
договором від відповідача є доведеним,
проте таке право не підлягає захисту у
зв'язку з пропуском останнім строку
позовної давності, а тому позов не
підлягає до задоволення у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду.

На підставі ст. ст.251-153, 257, 267,1049, 1050, 1054ЦК
України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 197,
208, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства « Акцент -
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засідання під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2014
року.

Суддя А. П. Гапоненко