Справа № 128/4897/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого-судді Карпінської
Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що 11.11.2001 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем по
справі в виконавчому комітеті
Мізяківсько-Хутірської сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
актовий запис № 19. В шлюбі в них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4. Діти
проживають з позивачем та перебувають
на її утриманні. Відповідач з 19.09.2012
року сплачує аліменти на утримання
дітей.

Сімейне життя у сторін не склалося
через відсутність взаєморозуміння між
подружжям та різні погляди на сімейне
життя. З червня 2012 року вони фактично
припинили шлюбні стосунки. Тому
позивач прийшла до висновку, що
подальше проживання та збереження
шлюбу неможливе, в зв'язку з чим
звернулась з даним позовом до суду.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач в позовній заяві просила
розглядати справу у її відсутність,
також зазначила, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, на
розірванні шлюбу наполягає та просить
строк для примирення не надавати.

Відповідач через канцелярію суду надав
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутність, в заяві також
зазначив, що позовні вимоги підтримує
та просить розірвати шлюб.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Врахувавши думку та позицію сторін,
викладену у поданих до суду письмових
заявах, дослідивши письмові докази в
справі, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що шлюб між
сторонами укладено 11.11.2001 року в
виконавчому комітеті
Мізяківсько-Хутірської сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
актовий запис № 19, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від
11.11.2001 року (а.с. 6).

В шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
дочка ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився
син ОСОБА_4, що підтверджується копіями
свідоцтв про народження дітей серії
НОМЕР_2 від 23.01.2003 року та серії НОМЕР_3
від 26.07.2005 року (а.с. 7, 8). Діти проживають
з позивачем ОСОБА_1 та перебувають на
її утриманні, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Мізяківсько-Хутірської сільської ради
Вінницького району Вінницької області
№ 1048 від 29.09.2014 року (а.с. 9). З 19.09.2012 року
відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на
утримання дітей, що підтверджується
копією постанови про відкриття
виконавчого провадження від 23.11.2012 року
(а.с. 10).

Причинами розпаду сім'ї, згідно
позовної заяви, є відсутність
взаєморозуміння між подружжям та різні
погляди на сімейне життя, в зв'язку з
чим з червня 2012 року шлюбні стосунки
між сторонами фактично припинені. Тому
позивач прийшла до висновку, що
подальше проживання та збереження
шлюбу неможливе.

Стаття 4 СК України визначає, що шлюб
ґрунтується на вільній згоді чоловіка
та жінки укласти шлюбні відносини та
створити сім'ю.

Згідно ст. 110 СК України подружжя має
право подати до суду заяву про
розірвання шлюбу в разі незгоди
подальшого збереження шлюбних
відносин.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя
й дійсні причини позову, суд вважає, що
спільне подальше життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б їх
інтересам. Враховуючи обставини по
даній справі - відсутність
взаєморозуміння між подружжям та різні
погляди на сімейне життя, спільне
проживання сторін у шлюбі буде
негативно впливати на виховання та
розвиток їхніх неповнолітніх дітей.
Сторони з червня 2012 року фактично
прикоротили шлюбні стосунки та
примиритися не бажають. Зазначене дає
суду законні підстави для задоволення
позову.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Позивач бажає після розірвання шлюбу
залишити прізвище «ОСОБА_1», що
відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 11, 158,
174, 197, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 11 листопада 2001 року в
виконавчому комітеті
Мізяківсько-Хутірської сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
актовий запис № 19.

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до п. 2 ст. 115 Сімейного
Кодексу України рішення суду про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надсилається судом до
органу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем ухвалення
рішення для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ:
Ю.Ф. Карпінська