РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

18 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Ксенжик К.В.

за участю представників позивача -
Сорочана
В.В.

Сорочана Є.В.

відповідача -
Палій О.І.

представника відповідача-
ОСОБА_7

представника третьої особи -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом
Миколаївського академічного
українського театра драми та музичної
комедії до ОСОБА_3, ОСОБА_5, про
виселення без надання іншого жилого
приміщення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Миколаївського академічного
українського театра драми та музичної
комедії судовий збір в розмірі 249,40 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів після винесення рішення.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН

Справа №490/13329/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Ксенжик К.В.

за участю представників позивача -
Сорочана В.В.

Сорочана Є.В.

відповідача -
Палій О.І.

представника відповідача-
ОСОБА_7

представника третьої особи -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом
Миколаївського академічного
українського театра драми та музичної
комедії (далі Театр) до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
про виселення без надання іншого
жилого приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідачів про виселення із
службової квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

В обгрунтування позовних вимог
вказував, що рішенням виконкому
Миколаївської міської ради №624 від
22.10.1999 року вищевказану квартиру було
включено до складу службових приміщень
та виділено ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_6 був
звільнений 15.08.2000 року, його дружина
ОСОБА_3 - 17.09.2013 року, дирекція театра
звернулася до ОСОБА_3 з вимогою
звільнити приміщення вищевказаної
квартири, однак відповідачі в
добровільному порядку виселитись з
квартири відмовилися у зв'язку з чим
позивач був вимущений звернутися з
даним позовом до суду.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
посилаючись на обставини, що викладені
в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3, яка діялі від свого
імені та від імені неповнолітнього
сина ОСОБА_5, та представник
відповідача ОСОБА_7 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечували, оскільки, на їх думку,
дана квартира не є службовою.

Представник третьої особи просив суд
вирішити даний спір на розуд суду.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

Згідно виписки з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців серії ААб
№199087 Миколаївський академічний
Український театр драми та музичної
комедії є юридичною особою з 29.12.2001
року.

28.09.2001 року Миколаївському
українському театру драми та музичної
комедії надано статус академічний
згідно наказу Міністерства культури і
мистецтв України від 28.09.2001 року №611 (ар.
14-18).

Як вбачається зі статуту, Театр є
правонаступником Миколаївського
українського театру драми та музичної
комедії.

Відповідно до п. 4.2 вищевказаного
статуту майно Театру є спільною
власністю територіальних громад сіл,
селищ міст Миколаївської області і
закріплюються за ним на праві повного
господарського відання. Здійснюючи
право господарського відання, Театр
володіє, користується та
розпоряджається зазначеним майном на
свій розсуд, вчиняючи щодо нього
будь-які дії, які не суперечать чинному
законодавству та цьому Статуту.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували
у зареєстрованому шлюбі, від якого
мають неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

04.04.2005 року шлюб розірвано.

Згідно наданої позивачем довідки
№02-17/07 від 08.11.2013 року ОСОБА_6 працював в
Театрі на посаді артиста-вокаліста
вищої категорії з 17.11.1998 року (наказ про
прийняття на работу від 17.11.1998 року
№79-К) по 15.08.2000 року (наказ про
припинення трудового договору від
15.08.2000 року №49-К)

Відповідачка ОСОБА_3 працювала в
театрі з 14.12.1999 року по 29.10.2001 року на
посаді-артиста вокалістки 1 категорії,
з 01.08.2003 року по 17.09.2013 року на посаді
артистки-вокалістки вищої категорії в
режимі неповного робочого часу (20 годин
на тиждень) за сумісництвом, що
підтверджується довідкою №15.08.70 від
17.09.2013 року.

Згідно розпорядження №466-р від
02.08.1999 року Миколаївською
облдержадміністрацією було доручено
Управлінню капітального будівництва
облдержадміністрації придбати
двокімнатну квартиру для Українського
театру драми та музичної комедії та
передати її на баланс Українського
театру драми та музичної комедії.

Згідно договору купівлі продажу
№10064 нерухомого майна від 27.08.1999 року
Управлінням капітального будівництва
облдержадміністрації було придбано
двокімнатну квартири АДРЕСА_1.

Листом директора театру Берсона
М.С. було повідомлено першого
заступника міського голови Балакіреву
М.В. про те, що у зв'язку з
розпорядженням Миколаївської обласної
державної адміністрації №666-р від
02.08.1999 року для потреб театру було
придбано двокімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 та зазначено прохання
про прийняття даної житлової площі в
комунальну власність для кодальшого
заселення працівників театру та
оформлення її як службового житла.

Рішенням виконкому
Миколаївської міської ради №624 від
22.10.1999 року вищевказана квартира була
включена до складу службового
приміщення, при цьому були видані
спеціальні ордери на ім'я ОСОБА_6

Згідно Акту передачі службового
приміщення від 07.02.2000 року вищевказана
службова квартира була надана ОСОБА_6
та його сім'ї.

07.02.2000 року ОСОБА_6 та членам його
сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Виконавчим
комітетом Миколаївської міської ради
був виданий ордер №001641 на заняття
жилого приміщення кв.АДРЕСА_1, після
чого вони вселились до квартири та
зареєструвались в ній.

Оскільки після розірвання шлюбу
ОСОБА_6 звільнився з театру та переїхав
до іншого місяця проживання рішенням
Центрального районного суду
м.Миколаєва від 27.06.2008 року у справі
№2-4-3323/08 ОСОБА_6 було визнано таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням кв.АДРЕСА_1.

30.09.2013 року дирекція Театру
звернулася до ОСОБА_3 з листом №01-15/219 з
вимогою про звільнення службового
житла у зв'язку з її звільненням за
власним бажанням. При цьому отримати
цей лист ОСОБА_3 відмовилась, про що
02.10.2013 року був складений відповідний
акт.

Однак з позицією відповідачів
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Згідно ст. 47 Конституції України,
кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду.

Крім того, ч. 4 ст. 9 ЖК України
зазначає, що ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Відповідно до вимог ст. 121 ЖК
України порядок надання службових
жилих приміщень установлюється
законодавством Союзу РСР, цим
Кодексом та іншими актами
законодавства Української РСР.
Службові жилі приміщення надаються за
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації, правління
колгоспу, органу управління іншої
кооперативної та іншої громадської
організації.

Відповідно до вимог ст. 124 ЖК
України робітники і службовці, що
припинили трудові відносини з
підприємством, установою,
організацією, а також громадяни, які
виключені з членів колгоспу або
вийшли з колгоспу за власним
бажанням, підлягають виселенню з
службового жилого приміщення з усіма
особами, які з ними проживають, без
надання іншого жилого приміщення.

Статею 125 вищевказаного Кодексу
встановленией перелік осіб, які не
можуть бути виселені з службового
жилого приміщення без надання іншого
жилого приміщення. Однак до цього
переліку відповідачі не входять.

Посилання відповідачки на те, що
спірна квартира не відноситься до
службового житла суд не приймає до
уваги, оскільки вони спростовуються
вищевказаними доказами.

Враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що вимоги позову
обгрунтовані та підлягають
задоволенню.

Тому слід виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

На підставі ст. 88 ЦПК України
стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача
судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Миколаївського академічного
українського театра драми та музичної
комедії судовий збір в розмірі 249,40 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів після винесення рішення.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН