Справа № 450/3146/13
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/4937/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю: позивача
ОСОБА_2 та його представника -

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» на заочне рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 10 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживача,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про захист прав споживача.

Зазначав, що 31 травня 2013 року між ним і
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» було
укладено договір № 702925 про надання
фінансової послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товару - автомобіля марки ZAZ Sens за ціною
57 900 грн. у групі. Згідно з умовами
договору відповідач зобов'язувався
надати йому послуги з адміністрування
фінансових активів з метою придбання
товару в групах на підставі створеної
відповідачем програми «Авто Так» за
рахунок об'єднаних періодичних
платежів учасників групи.

Посилаючись на те, що зазначена
діяльність має ознаки нечесної
підприємницької діяльності в
розумінні статті 19 Закону України від 12
травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав
споживачів», просив застосувати
наслідки недійсності правочину та
стягнути в його користь сплачені ним за
договором кошти в розмірі 25 981,74 грн.

Заочним рішенням Пустомитівського
районного суду Львівської області від
10 квітня 2014 року позов задоволено та:

- застосовано наслідки нікчемного
правочину - Договору № 702925 про надання
фінансової послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товару (Автомобіля) у групі, укладеного
31.05.2013р. між ОСОБА_2 та ТзОВ
«АвтоПросто»;

- стягнуто з ТзОВ «АвтоПросто» в
користь ОСОБА_2 25 981,74 грн. сплачених
коштів за Договором № 702925 про надання
фінансової послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товару (Автомобіля) у групі, укладеним
31.05.2013р. між ОСОБА_2 та ТзОА
«АвтоПРосто»;

- стягнуто з ТзОВ
«АвтоПросто» в дохід держави 259,81 коп.
судового збору.

Ухвалою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
неповне встановлення обставин, що
мають значення для справи, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
позивач ОСОБА_2 вважає рішення суду
законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність т обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню: рішення суду підлягає
скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову,
виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов та визнаючи
договір нікчемним, суд першої
інстанції виходив з того, що цей
договір містить несправедливі умови та
суперечить вимогам ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» унаслідок
здійснення ТзОВ «АвтоПросто» нечесної
підприємницької діяльності шляхом
створення і реалізації пірамідальних
схем та введення в оману позивача.

Проте погодитись з таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
внаслідок порушення норм
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 31
травня 2013р. між ОСОБА_2 та ТзОВ
«АвтоПросто» укладено шляхом
підписання договір № 702925 про надання
фінансової послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товару (автомобіля) у групі з додатками
до договору № 1 та № 2 (а.с. 4-11).

Згідно додатку № 1 до договору ОСОБА_2
отримав право на придбання автомобіля
марки ZAZ моделі Sens вартістю 57 900,00 грн.

На виконання умов договору позивач
сплатив вступний внесок та щомісячний
платіж, а загалом на виконання умов
договору сплатив 25 981,74 грн. (а.с. 13,14).

Відповідно до ст.. 1 договору - предметом
договору є надання учаснику фінансової
послуги з адміністрування фінансових
активів для придбання автомобіля за
рахунок об'єднаних періодичних
платежів учасників групи та створення
фонду з метою придбання товарів у
групах.

Процедура отримання товару
(автомобіля) учасником групи
врегульована у ст.. 8 договору.
«АвтоПросто» гарантує одержання
учасником за умови виконання учасником
всіх зобов'язань, передбачених
договором про адміністрування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у
ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводять споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п.7
ч.3 ст.19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України «Про
захист прав споживачів» закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
«пірамідальної схеми» не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
«пірамідальної схеми».

Аналіз п.7 ч.3 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів» дає підстави
для висновку, що поняття «пірамідальна
схема» у розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації, б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми, в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак
виключає можливість визнання схеми як
«пірамідальної», тобто такої, що
порушує норми чинного законодавства
України.

Висновок про саме таке застосування
статті 19 Закону України «Про захист
прав споживачів» міститься в постанові
Верховного Суду України від 11 вересня
2013р. (справа № 6-14 цс 13).

Таким чином законодавець розрізнює
ознаки, що застосовуються до поняття
«пірамідальна схема» та «придбання
товарів у групах». Головною ознакою
відсутності «пірамідальної схеми»
згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» - це
товарність схеми, тобто передбачення
надання споживачу товару в обмін на
внесені ним кошти.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата за можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

У той самий час предметом Угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«Автоплан», є надання учаснику
програми адміністративних послуг, у
тому числі фінансового характеру, з
метою придбання ним автомобіля.

Таким чином висновок суду про те, що
діяльність ТзОВ «АвтоПросто» за
договором сторін є функціонуванням
пірамідальної схеми, суперечить змісту
пункту 7 частини третьої ст.. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
зв'язку з відсутністю в діяльності
товариства головних ознак
«пірамідальної схеми» - безтоварності
та отримання компенсації одним
учасником за рахунок інших учасників,
оскільки за програмою придбання
товарів у групах товар придбавають усі
учасники за рахунок об'єднання
грошових внесків кожного з них. Різниця
між споживачами - учасниками цієї
програми є тільки в часі одержання
товару кожним з них, за умови виконання
учасником своїх зобов'язань.

Законом України від 2 червня 2011р. № 3462-
ІV «Про внесення змін до деяких законів
України щодо регулювання ринків
фінансових послуг» (введено в дію з 9
січня 2012р.) внесено зміни до ч.1 ст. 4
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг» та доповнено п.11-1, відповідно
до якого до фінансових послуг
віднесено послуги з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових актів для
придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012р. № 1676
«Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових актів для
придбання товарів у групах») (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п.1.2 ч.1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Висновок про саме таке застосування
Ліцензійних умов міститься у поставові
Верховного Суду України від 25 червня
2014р. (справа № 6-74цс14).

Колегією суддів встановлено, що ТзОВ
«АвтоПросто» включено до реєстру
фінансових установ, та отримано
ліцензію згідно з ліцензійними умовами
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно встановив фактичні
обставини та допустив порушення норм
матеріального права, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст.
314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и
л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» задовольнити.

Заочне рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
10 квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживача - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ з дня набрання рішенням
апеляційного суду законної сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк