Дата документу 06.10.2014
Справа № 334/3584/14-ц
Провадження № 2-о/334/82/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Нікітенко Н.П.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем та визнання
права власності на будинок в порядку
спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до Запорізької міської ради про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем та визнання
права власності на будинок в порядку
спадкування, вказавши в заяві, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась
спадщина, а саме: на 29/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1. Він є
спадкоємцем першої черги, як син
спадкодавця. Спадкоємців інших черг по
закону та по заповіту немає.

З травня 2011 року і до самої смерті
батька він проживав разом з ним у
спадковому будинку, де і мешкає по
теперішній час. Але, з огляду на певну
сукупність об`єктивних причин, він не
зареєстрований за даною адресою, тому
нотаріус ОСОБА_3 відмовився видати йому
свідоцтво про право власності на
спадковий житловий будинок в порядку
спадкування після смерті батька. Свою
відмову нотаріус мотивував тим, що
неможливо встановити факт спільного
проживання зі спадкодавцем та
пропуском строку для прийняття
спадщини.

Просить встановити факт його
постійного проживання разом із
спадкодавцем ОСОБА_2 та визнати за ним
право власності на будинок в порядку
спадкування.

Адвокат позивача в судовому засіданні
позов підтримала повністю, просила про
його задоволення.

Представник відповідача не з`явилася,
але до суду надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, проти
задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд дійшов висновку, що
заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1220 ЦК України, після смерті
особи відкривається спадщина, тобто до
спадкоємців переходять права і
обов`язки особи, яка померла.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов`язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за законом або за
заповітом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив, а
тому спадкування здійснюється за
законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той
з подружжя який його пережив, та
батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, який був
батьком позивача ОСОБА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина
на 29/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого 04.12.1981 року державним
нотаріусом другої державної
нотаріальної контори Федченко Т.О.

Даний будинок знаходиться на земельній
ділянці розміром 509 кв.м. і складається
з: А-жилий будинок, Б-сарай, б-літня
кухня, В-вбиральня, №1-паркан,
№2-водопровід.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за
законом має прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України він
не заявив про відмову від неї

Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що позивач з травня
2011 року і по день смерті батька
проживав разом із ним у спадковому
будинку, де і мешкає по теперішній час.
Але, з огляду на певну сукупність
об`єктивних причин, він не
зареєстрований за даною адресою, тому
нотаріус ОСОБА_3 відмовився видати йому
свідоцтво про право власності на
спадковий житловий будинок в порядку
спадкування після смерті батька. Свою
відмову нотаріус мотивував тим, що
неможливо встановити факт спільного
проживання зі спадкодавцем та
пропуском строку для прийняття
спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 позбавлений
можливості отримати свідоцтво про
право власності на будинок в порядку
спадкування.

Допитані в судовому засіданні свідки -
ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду пояснили, що у 2011
році захворів батько позивача, після
чого ОСОБА_1 переїхав до нього та почав
проживати разом з ним. Після смерті
батька позивач залишився проживати
разом з сім`єю за адресою, де мешкав
ОСОБА_2 Рідних братів та сестер позивач
не має.

Отже, в судовому засіданні було
підтверджено, що позивач на час смерті
ОСОБА_2 дійсно проживав разом з батьком,
але без реєстрації.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги є
обґрунтованими та законними, і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212, 213, 256 ЦПК
України, ст.ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268,
1269, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської
ради про встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем та визнання
права власності на будинок в порядку
спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно
проживав разом із своїм батьком ОСОБА_2,
з 2011 року до дня його смерті,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
29/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті його
батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Нікітенко Н. П.