АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/2122/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Малинников
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

27 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1,подану в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 16 жовтня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного
акціонерного товариства «Української
акціонерної страхової компанії АСКА»
про відшкодування завданої ДТП
матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а
н о в и л а:

В січні 2013 року позивач пред»явила
вказаний позов до відповідача ОСОБА_3
та зазначала ,що 03.02.2011 року внаслідок
ДТП,яка сталася з вини відповідача,який
керував автомобілем «Mitsubishi Outlader»,
державний номерний знак НОМЕР_1,було
пошкоджено належний їй на праві
власності автомобіль
«Ніссан»,державний номерний знак
НОМЕР_2.

Згідно з висновком автотоварознавчого
дослідження від 18.06.2011 року вартість
відновлювального ремонту її
автомобіля становить 4065,34 грн..

Посилаючись на вказані обставини
просила стягнути з відповідача
зазначену суму, а також
витрати,понесені нею на проведення
експертизи в сумі 800 грн.,а також
витрати на правову допомогу в сумі 12 000
грн..

Крім того, посилаючись на спричинення
їй моральної шкоди,просила у
відшкодування цієї шкоди стягнути з
відповідача 5 000 грн..

Ухвалою суду від 24 квітня 2013 року
залучено до участі в справі
співвідповідачем Приватне акціонерне
товариство «Української акціонерної
страхової компанії АСКА»

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2013 року
стягнуто на користь позивача з ОСОБА_3
1000 грн. витрат на оплату франшизи та 172
грн.05 коп. судового збору, з Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА» 3
065 грн.16 коп. та 172 грн.05 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог стосовно
стягнення з відповідача ОСОБА_3 витрат
на проведення експертизи в сумі 800 грн.,
витрат на правову допомогу в сумі 12 000
грн. та відшкодування моральної шкоди у
розмірі 5 000 грн. і ухвалити нове, яким
задовольнити вказані вимоги в повному
об»ємі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
відповідача ОСОБА_3, обговоривши доводи
апеляційної скарги,обставини справи,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 03.02.2011 року о 14 год. 00 хв.
на перехресті вулиць Боженка та
Федорова в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода,
учасниками якої стали ОСОБА_2, яка
керувала автомобілем «Ніссан» д.н.
НОМЕР_2 та ОСОБА_3,який керував
автомобілем «Mitsubishi Outlader», державний
номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 01.03.2011 року винним у
скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3.

Між ПрАТ «УАСК «АСКА» та ОСОБА_3
укладено договір обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/432638 строком
дії з 29.12.2010 року до 28.12.2011 року, за
умовами якого забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль
Mitsubishi Outlader, державний номерний знак
НОМЕР_1 .

03.02.2011 року, в день скоєння
вищевказаної ДТП, ОСОБА_3 звернувся до
ПрАТ «УАСК «АСКА» з заявою про виплату
страхового відшкодування , тобто
повідомив про настання страхового
випадку .

Згідно зі звітом про незалежну оцінку з
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику колісного
транспортного засобу за № 831,
складеного ТОВ «Бережнюк та Компанія»
15.06.2011 року, вартість відновлювального
ремонту автомобіля ОСОБА_2 становить 4
065 грн. 34 коп..

Актом № 831 здачі-прийняття виконаних
робіт від 15.06.2011 року між ТОВ «Бережнюк
та Компанія» та ОСОБА_2 встановлено, що
вартість проведення авто
товарознавчого дослідження складає
800,0 грн. і оплата проводиться шляхом
безготівкового перерахування на
розрахунковий рахунок виконавця ( а.с.
31).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України,
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
частково, суд першої інстанції
встановив та виходив з того, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «УАСК
«АСКА» і він вчасно повідомив
страховика про настання страхового
випадку, в зв»язку з чим саме ПрАТ «УАСК
«АСКА» повинен відшкодувати ОСОБА_2
шкоду, заподіяну ОСОБА_3 з вирахуванням
франшизи, яка підлягає стягненню зі
страхувальника - ОСОБА_3, пославшись при
цьому на Закон України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» . Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення
800 грн. витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження суд
виходив з того, що позивачем квитанції
або іншого фіскального документу про
виплату вказаних коштів не надано, як
не надано і відповідних доказів щодо
спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди,
вимоги щодо стягнення витрат на
правову допомогу також не обґрунтовані
.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
є законним та обґрунтованим ,
відповідним обставинам справи та
нормам матеріального та
процесуального права, які регулюють
правовідносини, що виникли між
сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Як на підставу стягнення з відповідача
800 грн. витрат сплачених позивачем ТОВ
«Бережнюк та Компанія» за проведення
автотоварознавчого дослідження,
ОСОБА_2 посилається на акт
здачі-прийняття виконаних робіт № 831
від 15.06.2011 року, яким встановлена
вартість проведеного дослідження.

Однак колегія суддів вважає, що
зазначений акт не є належним доказом
щодо проведення ОСОБА_2 оплати за
надану послугу, оскільки саме вказаним
актом встановлено домовленість сторін
про оплату дослідження шляхом
безготівкового перерахування на
розрахунковий рахунок виконавця - ТОВ
«Бережнюк та Компанія», зазначений у
акті.

Тобто, належним та допустимим
доказом оплати за надану послугу є
банківська квитанція щодо
перерахування позивачем коштів на
рахунок ТОВ «Бережнюк та Компанія» 800,00
грн. вартості проведеного дослідження.

Проте, надавши акт здачі-прийняття
виконаних робіт № 831 від 15.06.2011 року,
ОСОБА_2 банківський документ щодо
перерахування коштів на рахунок ТОВ
«Бережнюк та Компанія» у вищевказаній
сумі не надала, в зв»язку з чим доводи
апеляційної скарги про незаконність
рішення суду першої інстанції щодо
відмови у стягненні 800 грн. , на увагу не
заслуговують.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами роз»яснено,
що відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Зазначаючи про те, що діями ОСОБА_3 їй
завдано моральної шкоди, ОСОБА_2
будь-яких доказів наявності такої
шкоди відповідно до вищенаведених
роз»ясень Пленуму Верховного Суду
України не надала та факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру не підтвердила, як не
зазначила і з чого вона виходила при
визначенні суми відшкодування у
розмірі 5000 грн..

Крім того, колегія суддів вважає , що
вимоги позивача щодо стягнення витрат
на правову допомогу не відповідають
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», оскільки на підтвердження
розміру вказаних витрат ОСОБА_2 надано
лише договір за № 1/09 про надання
правової допомоги від 28.09.2012 року , в
якому визначено розмір винагороди
виконавця у сумі 12 000 грн., що не
відповідає ст. 1 цього Закону,
відповідно до якої розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді.

На підставі викладеного рішення
суду є законним та обґрунтованим,
підстави до скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,подану в
інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 16 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -
Судді -