Провадження №2/761/6037/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення; усунення
перешкод у користуванні квартирою, -

в с т а н о в и в:

В липні 2014р. позивачка ОСОБА_1
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з вказаним
позовом до відповідача ОСОБА_2 (а.с. 2, 3),
в якому просила суд, з урахуванням
поданої заяви про уточнення позовних
вимог (а.с. 66): вселити позивачку в
квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати
відповідача не чинити перешкод
позивачці в користуванні належною їй
на праві спільної часткової власності
частиною спірної квартири.

Свої позовні вимоги позивачка
обґрунтовувала тим, що вона та
відповідач є співвласниками даної
квартири в рівних частках, кожному
належить по ? частині цієї квартири.
Вказана квартира є ізольованою, проте
останнім часом відповідач чинить
позивачці перешкоди у користуванні
спірною квартирою, позивачка не в змозі
користуватися частиною квартири, яка
їй належить, в добровільному порядку
відповідач відмовляється вирішити
питання про встановлення порядку
користування спільною квартирою, а
тому вона вимушена була звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник
позивачки заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, з підстав,
зазначених в позові, з урахуванням
поданої заяви про уточнення позову,
просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, зазначаючи, що вказана
квартира використовується
відповідачем не тільки для проживання,
а і є одночасно його творчою
майстернею. В свою чергу позивачка
забезпеченою іншим житлом.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
подані сторонами документи, повно і
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним (ч. 4
ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, це
встановлено судом, і не заперечується
сторонами, що позивачці і відповідачу
на праві приватної власності належить
по ? частині квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «ЖЕК
«Михайлівська» Шевченківського району
м. Києва в спірній квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані сторони.

Судом достовірно встановлено, що між
сторонами склалися неприязні стосунки,
в результаті чого виник спір з приводу
користування вищезазначеною спірною
квартирою.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю.

Згідно із ст. 155 ЖК України власника не
може бути позбавлено права
користування жилим будинком
(квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист приватної власності» від 22
грудня 1995 р. №20 квартира, що є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити ізольовані жилі
та інші приміщення із самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири. У протилежному
випадку може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, враховуючи
відносини, які склалися між
співвласниками, створення
відповідачем перешкод позивачці в
користуванні її часткою в спірній
квартирі АДРЕСА_1, з врахуванням
належної позивачці частки (1/2 частина) у
спільній частковій власності, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах Закону і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню, понесенні
позивачкою і документально
підтверджені судові витрати, які
складаються з судового збору у розмірі
243,6 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209,
212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. 41
Конституції України; ст. ст. 317, 356, 358, 382,
383, 386 ЦК України; ст. 155 ЖК України;
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
за позовами про захист приватної
власності» від 22 грудня 1995 р. №20 з
наступними змінами та доповненнями,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення;
усунення перешкод у користуванні
квартирою - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
народження не чинити перешкод ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в користуванні
належною їй на праві спільної
часткової власності - ? частиною
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 /двісті сорок
три/ грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: