Справа № 636 / 3417 / 14-ц
2 / 636 / 1743 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді
Ковригіна О.С.

при секретарі -
Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чугуєві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила на
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила на користування житловим
приміщенням - квартирою, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказала, що їй на праві
приватної власності належить квартира
розташована за вище вказаною адресою.
Однак через те, що в її квартирі
зареєстрована відповідачка, яка
фактично в ній не проживає, вона, як
власниця нерухомості, не може повною
мірою реалізувати своє право,
встановлене Конституцією України та
Законом, на вільне володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги підтримала, та
просила суд позов задовольнити.

Відповідач судове засідання не
з'явилася, від неї поштою надійшла
заява, згідно якої вона проти
задоволення позову не заперечує та
просить проводити розгляд справи у її
відсутність.

Суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності сторін за наявними
доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Вказана квартира належить позивачу на
підставі свідоцтва про право власності
на ? частку у спільному майні набутому
подружжям за час шлюбу від 16.10.1993 року,
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частку квартири, від 16.10.1993
року реєстровий № 4429, виданих
Чугуївською державною нотаріальною
конторою Харківської області, та
зареєстрованих в КП «Чугуївське МБТІ»
21.10.1993 року (а.с. 5,6).

Окрім позивача, в квартирі, яка
належить їй на праві приватної
власності і розташована за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрована також і
відповідач ОСОБА_2, яка однак з 2002 року в
ній не проживає, що підтверджено
довідками КЖРЕП м. Чугуєва № 298 від
18.06.2013 року та № 221 від 29.05.2014 року (а.с.
3,4).

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

У зв'язку з тим, що в квартирі позивача
зареєстрована відповідач, яка фактично
в ній не проживає, позивач, як власниця
нерухомості, не може повною мірою
реалізувати своє право, встановлене
Конституцією України та Законом, на
вільне володіння, користування та
розпорядження своїм майном. ОСОБА_2
жодної участі в сплаті комунальних
послуг, а також в поліпшенні стану
квартири з 2002 року не приймала.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 Цивільного
кодексу України та ст. 150 Житлового
кодексу України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Статтею 321 Цивільного кодексу України
передбачена непорушність права
власності, отже ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Стаття 3 Сімейного Кодексу України
визнає сім'єю спільне проживання осіб,
що пов'язані спільним побутом та мають
взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу
Української РСР, житлові права
охороняються законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено
право власника майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Оскільки відповідачка ніякої участі у
витратах по утриманню квартири не
приймала, а також так як у позивача
особисто з ОСОБА_2 не було ніяких
письмових домовленостей стосовно її
проживання у вищевказаному помешканні,
ОСОБА_1 має право на захист своїх прав
власника і вимагати визнання
відповідача такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Таким чином, оскільки відповідачка
фактично в квартирі не проживає, не
сплачує плату за користування житловим
приміщенням і комунальні послуги, не
несе інших витрат по утриманню
квартири та не приймає участі в
спільному побуті, вона вважається
такою, що втратила право користування
квартирою.

Для зняття відповідача з реєстрації у
відповідності до ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
необхідно отримати рішення суду про
позбавлення її права користування
житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись:
ст.ст. ст. 391 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 16, 60, 61,
88, 169, 209, 213, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила на
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням в квартирі розташованої за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через міський
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -