Справа №580/1079/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Стеценко В. А.Номер
провадження 22-ц/788/1950/14 Суддя-доповідач -
Рибалка В. Г. Категорія - 50
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 23 вересня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості по
виплаті аліментів,

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 23 вересня 2014 року
в задоволені позовних вимог
відмовлено.

Скасовано заход забезпечення позову у
вигляді арешту автомобіля НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на порушення судом при
ухваленні рішення норм матеріального і
процесуального права. Просить
скасувати рішення Лебединського
районного суду Сумської області від 23
вересня 2014 року та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі, а саме стягнути з
відповідача на її користь
заборгованість зі сплати аліментів на
утримання дитини у розмірі 94 392 грн. 68
коп.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
сторони по справі перебували у шлюбі.
Мають від шлюбу доньку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Аліменти на утримання
ОСОБА_5 стягувались з відповідача
згідно постанови Лебединського
районного суду Сумської області від 14
лютого 2000 року. Аліменти по виконавчому
листу 2 - 243 - 00 від 14 лютого 2000 року
сплачувалися ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
періодично, але допускались перерви
від одного до трьох місяців. Відповідач
щомісячно сплачує аліменти у розмірі
400 грн. на утримання ОСОБА_5 до
закінчення нею навчання, але не довше
ніж до досягнення нею 23 річного віку. На
думку позивачки, заборгованість по
сплаті аліментів ОСОБА_4 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в за 2008 -
2012 роки становить 94 392 грн. 68 коп. Згідно
розписки від 19 серпня 2010 року, ОСОБА_3
отримала від відповідача аліменти на
утримання дитини в повному обсязі і
зобов'язалась до повноліття дитини
претензій не пред'являти. Станом на 31
жовтня 2013 року аліменти за виконавчим
листом № 2-243-2000 від 14 лютого 2000 року
сплачені в повному обсязі, провадження
по їх стягненню закрито. На банківські
рахунки ОСОБА_4 04 вересня 2008 року
надійшло 3 900 та 428 доларів США, які
зберігалися до 12 жовтня 2009 року, 15
вересня 2012 року надійшло 2 000 грн., 13
грудня 2012 року надійшло 400 грн., які
зберігались до 13 лютого 2013 року, 02
квітня 2013 року надійшло 2 100 доларів
США, 02 травня 2013 року - 14, 67 доларів США,
які зберігались до 07 жовтня 2013 року, 07
жовтня 2013 року надійшло 2000 грн., 07
листопада 2013 року - 231 грн., які
зберігались до 14 січня 2014 року, 14 січня
2014 року надійшло 2 014, 65 доларів США, які
зберігались до 20 січня 2014 року. ОСОБА_4 19
липня 2012 року придбав автомобіль Ford Focus,
2008 року випуску за 64 715 грн.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення позивачки, дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно ст. 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Відповідно до ст. 195 СК України,
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення. Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості, але працює на час
визначення її розміру, заборгованість
визначається із заробітку (доходу),
який він одержує. Якщо платник
аліментів не працював на час
виникнення заборгованості і не працює
на час визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості. Розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про
те, що відповідач сплачував аліменти у
розмірі 1/4 частини від розміру
середньої заробітної плати по м.
Лебедин, що є значно меншою від
фактично отримуваного ним доходу не є
підставою для скасування рішення суду.
При ухваленні рішення суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що вказані ствердження позивачки є
недоведеними.

Також судом було враховано, що згідно
Закону України «Про виконавче
провадження», стягнення періодичних
платежів здійснюється із заробітної
плати боржника шляхом винесення
державним виконавцем відповідної
постанови, яка надсилається за місцем
отримання боржником доходів для
виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю, а останні
самостійно відраховують аліменти із
заробітної плати та інших доходів
боржника після утримання податків та
перераховують їх стягувану. У разі
наявності заборгованості її розмір
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення, а в судовому
засіданні було встановлено, що
аліменти з ОСОБА_6 стягувались виходячи
із розміру середньої заробітної плати
по м. Лебедину, як з особи, яка не має
постійного місця роботи.

Обґрунтовано судом взято до уваги те,
що не було встановлено ні місця роботи
відповідача в Російській Федерації, ні
конкретних розмірів його заробітної
плати.

Ствердження в апеляційній скарзі про
те, що судом не було надано доказам по
справі (звукозапис, де відповідач
пояснює, що в нього заробітна плата в
розмірі 1 000 доларів США, придбання
автомобіля НОМЕР_1. Та наявність у
відповідача депозитних рахунків)
належної правової оцінки є
безпідставними.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, згідно
постанов суду ОСОБА_4 виконував свої
обов'язки по сплаті аліментів на
дитину, але позовні вимоги задоволенню
не підлягають, оскільки по справі не
було доведено факту отримання
відповідачем заробітної плати в
розмірі 1 000 доларів США

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення суду
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а ухвалу суду -
залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 308, 312, 313, 315,
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 23 вересня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: