Справа № 182/5357/14-ц
Провадження № 2/0182/3090/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.08.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого
судді Кобеляцької-Шаховал І.О

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Нікопольської міської ради про
встановлення факту родинних відносин
та визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до
суду з позовною заявою про
встановлення факту родинних відносин
та визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом після смерті цивільного
чоловіка.

В обгрунтування своїх
вимог посилається на наступні
обставини.

З осені 2007 року вона перебувала
в громадянському шлюбі з ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась
донька ОСОБА_4. У свідоцтві про
народження доньки батько записаний з
її слів, тому факт батьківства ОСОБА_3
документально не підтверджений.
Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Такому визначенню сім'ї відповідають
стосунки, що склалися у неї з ОСОБА_3,
адже вони вели спільне господарство,
мали спільний бюджет, разом виховували
їх доньку. Щоб розрахуватись з боргом,
її громадянський чоловік 01.02.2008 року
обміняв свою двокімнатну квартиру на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вони
разом проживали з лютого 2008 року. Факт
їх спільного проживання
підтверджується актом № 10 від 17.01.2014
року, складеним працівниками
обслуговуючої організації ТОВ
„Комунальник-Нікополь" зі слів їх
сусідів по будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її
громадянський чоловік ОСОБА_3 раптово
помер. Вона поховала його, на її ім'я
оформлено договір-замовлення на
організацію та проведення поховання №
195 від 30.12.2013 року. Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1. Крім них з донькою, інших
близьких родичів ОСОБА_3 не мав. У
відповідності із ст.1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.
Вона проживала з її громадянським
чоловіком ОСОБА_3 однією сім'єю більше
5-ти років до часу відкриття спадщини. У
встановлений законодавством строк
вона звернулась до ІІ-ї Нікопольської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Але
листом від 02.07.2014 року № 1592/02-14,
державний нотаріус ОСОБА_5 відмовив їй
у видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_3 через не
доведеність родинного зв'язку зі
спадкодавцем. Саме тому змушена
звернутись до суду.

В судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримала і
наполягала на їх задоволенні.
Доповнивши, що чоловік помер раптово,
просто не повернувшись з базару. Хоча
нічим до цього не хворів. Шлюб не
оформляли, бо не думали, що так все
станеться. Доньку теж записала на себе,
бо не оформила шлюб. Батьки її чоловіка
померли раніше нього. При чому різницею
в 9 днів. Жодних родичів, крім неї та їх
доньки в чоловіка не було.

Представник відповідача
в судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Вислухавши сторони,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Як встановлено в судовому
засіданні, з осені 2007 року позивачка
перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась
донька ОСОБА_4. У свідоцтві про
народження доньки батько записаний зі
слів позивачки, тому факт батьківства
ОСОБА_3 документально не підтверджений
(а.с.10). Стосунки, що склалися у
позивачки з ОСОБА_3, оскільки вони вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, разом виховували спільну
доньку, підпадають під визначення
сім"ї. 01.02.2008 року ОСОБА_3 обміняв свою
двокімнатну квартиру на однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6), де позивачка з
нині покійним чоловіком та їх донькою
разом проживали з лютого 2008 року. Факт
їх спільного проживання
підтверджується актом № 10 від 17.01.2014
року, складеним працівниками
обслуговуючої організації ТОВ
„Комунальник-Нікополь" зі слів їх
сусідів по будинку (а.с.13). ІНФОРМАЦІЯ_2
року громадянський чоловік позивачки
ОСОБА_3 раптово помер (а.с.5). Позивачка
поховала його, на її ім'я оформлено
договір-замовлення на організацію та
проведення поховання № 195 від 30.12.2013
року (а.с.11-12). Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.7-9). Крім позивачки з
донькою, інших близьких родичів ОСОБА_3
не мав (а.с.16-17). Позивачка проживала зі
своїм громадянським чоловіком ОСОБА_3
однією сім'єю більше 5-ти років до часу
відкриття спадщини. У встановлений
законодавством строк позивачка
звернулась до ІІ-ї Нікопольської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини. Але
листом від 02.07.2014 року № 1592/02-14,
державний нотаріус ОСОБА_5 відмовив їй
у видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_3 через
недоведеність родинного зв'язку зі
спадкодавцем (а.с.14). Факт родинних
відносин між позивачем та померлим
ОСОБА_3 підтверджується не лише актом
ТОВ „Комунальник-Нікополь" (а.с.13), а й
показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Так свідок ОСОБА_8. суду
пояснила, що вона - сусідка позивачки з
1-го поверху. Її квартира розташована
так, що вона все бачить. Взимку 2008 року
вона бачила, що в її під"їзд
переселилось подружжя позивачки (вона
та її чоловік ОСОБА_3) ОСОБА_3 вона знала
ще раніше. Вони заселились в квартиру
на п"ятому поверсі. Вона бачила, як
позивачка з ОСОБА_3 разом гуляли,
скуплялись тощо. В неї напевне склалось
враження, що вони живуть як родина. Тим
більше, що потім в них народилась
дитинка. ОСОБА_3 гуляв з дитинкою. В них
була повноцінна родина. Зараз в
квартирі проживає ОСОБА_1 з донечкою.
Жодних претендентів на квартиру вона
не бачила і ніколи не чула, що хтось на
неї претендує.

Свідок ОСОБА_7 суду
пояснила, що вона - сусідка позивачки по
справі. Її квартира на п"ятому поверсі,
поруч із квартирою позивачки. Вони з
ОСОБА_3 заселились на початку 2008 року.
Ще в них донечки не було. А потім ОСОБА_1
завагітніла. В них з ОСОБА_3 народилась
дитинка. ОСОБА_3 був дуже люблячим,
лагідним та уважним батьком. Вони жили
дружно, разом гуляли, вели
господарство. Зараз ОСОБА_1 проживає в
квартирі поруч зі своєю донечкою. Знає,
що в ОСОБА_3 не було жодних родичів. Його
ОСОБА_1 й поховала. На похоронах теж не
було родичів ОСОБА_3, лише його друзі та
ОСОБА_1 мама.

Таким чином, суд вважає
доведеним той факт, що позивачка та
ОСОБА_3 жили однією сім"єю і вважає за
необхідне позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Встановити юридичний факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 з лютого 2008 року по день його
смерті 28 грудня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 30,4 кв.м., житловою
площею 16,9 кв.м., у порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал