Справа № 481/560/14-ц
Провадж.№ 2/481/354/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2014 р. Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Васильченко
Н.О.,

за участю секретаря - Юхименко
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали шлюб у 1990 році, від якого
мають малолітню дитину: дочку ОСОБА_3,
народжену 22.08.2000 року.

19.03.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, в якому
посилаючись на неможливість
подальшого спільного сімейного життя з
відповідачем, через різний характер,
різне ставлення до життя, та не
виконання відповідачем своїх
подружніх обов'язків, в результаті чого
вони з 2009 року припинили підтримувати
шлюбні стосунки, та вести спільне
господарство, хоча й проживають в
одному будинку, просила ухвалити
судове рішення про розірвання шлюбу з
ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, надала письмову заяву про
можливість розгляду справи за її
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
на виклик суду не з'явився, хоча про
дату, час та місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Відповідач направив на адресу суду
письмові заперечення, згідно з якими не
заперечував проти розірвання шлюбу з
позивачкою, проте зазначив, що остання
насправді вже рік і вісім місяців не
проживає за вказаною в позові адресою,
підкреслив, що позивачка створює йому
перешкоди у вихованні та утриманні їх
спільної неповнолітньої дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходе такого висновку.

Зміст позовної заяви вказує на те, що у
зв'язку з погіршенням взаємовідносин,
подружжя з 2009 року остаточно припинили
сімейні та подружні стосунки, сторони
проживають відокремлено, спільне
господарство не ведуть, жоден з них не
вживав заходів для примирення та
збереження сім'ї, тому наполягання
позивача на розірванні шлюбу базуються
на неможливості подальшого спільного
життя і збереження сім'ї.

За таких обставин, у суду
складається достатня переконаність у
наявності стійкого волевиявлення
подружжя, спрямованого на припинення
сімейних стосунків, збереження шлюбу
суперечило б інтересам сторін, що
згідно до ст.112 СК України є підставою
для задоволення позову про розірвання
шлюбу.

Керуючись ст. ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - задовольнити
повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 06 жовтня 1990 року
Новобузьким районним відділом запису
реєстрації актів громадянського стану
Миколаївської області, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 162, -
розірвати.

За вибором позивачки ОСОБА_1, яка
змінила прізвище під час державної
реєстрації шлюбу, надалі вона
іменується дошлюбним (дівочим)
прізвищем «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко