АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9558/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Янжула О. С. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області 03 жовтня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_2 є її рідними
батьками.

Посилаючись на те, що з 1 вересня 2012 року
вона навчається у Запорізькій
державній інженерній академії на
денному відділені за контрактом та
після припинення між батьками сімейних
стосунків вона залишилась проживати з
батьком, який сам несе витрати
пов'язані з її навчанням та
проживанням, а матір у добровільному
порядку матеріальної допомоги не
надає, просить стягнути з ОСОБА_2 на її
користь аліменти у розмірі 1/2 частини
від усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, на її утримання до
закінчення нею навчання, але не більше
ніж до досягнення 23 років.

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 03
жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини
всіх видів її заробітку (доходу).

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
та ухвалення нового рішення, яким
зменшити розмір аліментів, який
підлягає стягненню до 1/8 частини усіх
видів заробітку, зазначаючи, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду.

Відповідно до положень ст.199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно до ч.1 ст.200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
зазначенням обставин, передбачених
ст.182 цього кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дітей, та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
батьками позивача ОСОБА_3 є відповідач
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5).

З 04 вересня 2012 року ОСОБА_3
зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 (а.с.3).

З довідки Запорізької державної
інженерної академії від 05 вересня 2014
року №35 вбачаться, що позивач
навчається на 3 курсі за спеціальністю
Економіка підприємства за контрактом.
Строк навчання з 01 вересня 2014 року по 30
червня 2016 року, стипендію не отримує
(а.с.6).

Відповідно до ч.1 п.20 постанови
пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року №3 обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Враховуючи зазначені обставини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
передбачених ст.199 СК України підстав
для покладення на відповідача
обов'язку щодо утримання доньки на
період її навчання.

Визначаючи розмір аліментів, суд з
урахуванням матеріального стану
відповідача, наявності в неї інших
утриманців, дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення щомісячно
аліментів в розмірі 1/6 частини всіх
видів її заробітку (доходу).

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що вона з неповнолітнім сином проживає
в орендовані квартирі, не є підставою
для скасування рішення суду. Щодо
неотримання аліментів на утримання
малолітнього сина ОСОБА_5, то апелянт
повинна вирішувати дане питання
відповідно до законодавства України.

Доводи апелянта щодо надання допомоги
матері, колегія суддів до уваги не
приймає, так як відповідно до ст.202 СК
України повнолітні діти зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги. Крім того,
відповідно до довідки управління
пенсійного фонду України в
Томаківському районі
Дніпропетровської області №519 від 01
жовтня 2014 року матір відповідача
ОСОБА_6 отримує пенсію.

На підставі наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд першої інстанції
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, а приведені в
апеляційній скарзі доводи зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду
постановлено з додержанням норм
матеріального й процесуального права,
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області 03 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.