Справа № 377/1176/14-ц
УХВАЛА

11 листопада 2014 року суддя
Славутицького міського суду Київської
області Орел А.С., розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014 року до суду
подано вказану позовну заяву про
розірвання шлюбу, зареєстрованого у
відділі РАЦС Славутицького МУЮ 25 січня
2014 року, актовий запис № 5, яка не
відповідає встановленим законом
вимогам.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви
встановлені ст. 119 і 120 Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна, зокрема, містити
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно правил ч. 1 і 2 ст. 106 Сімейного
кодексу України подружжя, яке не має
дітей, має право подати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо
один з подружжя через поважну причину
не може особисто подати заяву про
розірвання шлюбу до органу державної
реєстрації актів цивільного стану,
таку заяву, нотаріально засвідчену або
прирівнену до неї, від його імені може
подати другий з подружжя. Орган
державної реєстрації актів цивільного
стану складає актовий запис про
розірвання шлюбу після спливу одного
місяця від дня подання такої заяви,
якщо вона не була відкликана.

Таким чином розірвання шлюбу
відповідно до ст. 106 СК України належить
до компетенції органів державної
реєстрації актів цивільного стану.

Лише за наявності обставин порушення,
невизнання чи оспорювання другим із
подружжя цього права, позовна заява
може бути подана до суду.

У поданій позовній заяві вказано, що
подружжя дітей не має, відповідач на
розірвання шлюбу не згоден і не бажає в
добровільному порядку розривати шлюб
через органи РАЦС і тим порушує права
позивачки.

Однак всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 119 КПК
України у поданій позовній заяві не
зазначено доказів, що підтверджують
вказані у позовній заяві обставини, на
які посилається позивачка, зокрема
доказів неможливості розірвати шлюб в
порядку, передбаченому ст. 106 СК
України, тобто позовна заява не
відповідає всім вимогам, встановленим
ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п’яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Ухвалою від 30 жовтня 2014 року позовну
заяву було залишено без руху із
встановленням п’ятиденного строку для
усунення зазначених недоліків, копія
якої відповідно до поштового
повідомлення вручена позивачеві 04.11.2014
р..

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ухвали суду позивач не
усунула недоліки позовної заяви, що є
підставою для застосування положення
ч. 2 ст. 121 ЦПК України щодо повернення
позовної заяви.

Керуючись ст. 3, 15, 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу вважати неподаною і
повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Славутицький міський суд
протягом п’яти днів з дня одержання
копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі її подання ухвала, якщо
її не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.С.Орел