Справа № 515/2626/14-ц
Провадження № 2/515/3064/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді
Чебан А.П.

при секретарі
Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Татарбунари
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Нерушайської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Нерушайської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на земельну частку (пай), посилаючись
на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Нерушай
Татарбунарського району Одеської
області померла дружина позивача,
ОСОБА_2. Раніше, ІНФОРМАЦІЯ_5 у с.Нерушай
Татарбунарського району Одеської
області померла мати дружини, ОСОБА_3,
яка за життя, а саме 05.03.1986 року вчинила
заповіт, яким все своє майно заповіла
своїй доньці, ОСОБА_2

Позивач вказує, що після смерті його
тещі, ОСОБА_3 залишився земельний пай
розміром 4,97 в умовних кадастрових
гектарах, що знаходився у колективній
власності КСП імені Шевченка,
відповідно до дублікату сертифікату
на право на земельну частку(пай) № 0549235,
виданого Татарбунарською
райдержадміністрацією 14.02.2008 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що його
дружина за життя не встигла оформити
вищевказаний земельний пай на своє
ім'я. На момент відкриття спадщини
(ІНФОРМАЦІЯ_5) діяв Цивільний Кодекс в
редакції 1963 року. Оскільки на момент
відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала
разом з матір'ю, мала на руках
сертифікат на земельну частку (пай),
приглядала за її будинком та обробляла
присадибну ділянку позивач вважає, що
вона фактично вступила в управління
спадковим майном.

При зверненні позивача до приватного
нотаріуса Татарбунарського районного
нотаріального округу із заявою про
прийняття спадщини після смерті
дружини йому було відмовлено, у зв'язку
з тим, що за життя остання не
переоформила на себе спадок після
матері ОСОБА_3

Крім позивача, інших спадкоємців ні по
закону, ні в порядку спадкування
обов'язкової долі немає.

Оскільки вирішити питання про
прийняття спадщини можливо тільки в
судовому порядку позивач вимушений
звернутись до суду із вказаним позовом.

Представник позивача, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилась, однак направила
до суду заяву про слухання справи за її
відсутності, позовні вимоги
підтримала.

Представник Нерушайської сільської
ради Татарбунарського району Одеської
області в судове засідання не з'явився,
направив до суду заяву, в якій просить
заслухати справу за відсутності
представника сільської ради, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 (а.с.4) вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Нерушай
Татарбунарського району Одеської
області.

Копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3 від 21.10.2002 року (а.с.5)
підтверджується, що ОСОБА_3, померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 у с.Нерушай
Татарбунарського району Одеської
області.

Сертифікатом (дублікат) на право на
земельну частку(пай) №0549235 від 14 лютого
2008 року (а.с.6) підтверджується факт
належності ОСОБА_3 права на земельну
частку (пай) в КСП ім.Шевченка розміром
4,97 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі.

Із копії заповіту від 05.03.1986 року (а.с.7)
видно, що ОСОБА_3 на випадок своєї
смерті вчинила заповіт, яким заповіла
своїй доньці ОСОБА_2 все своє майно, де
б воно не було та з чого б воно не
складалось.

Із копії свідоцтва про народження від
17.02.1950 року (а.с.8) вбачається, що матір'ю
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3.

Згідно копії свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_4 (а.с.9),19.02.1968 року
Нерушайською сільською радою
Татарбунарського району Одеської
області був зареєстрований шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було зроблено
актовий запис № 3. Після реєстрації
одруження прізвище дружини змінено на
«ОСОБА_2».

З довідки №623 від 08.10.2014 року, виданої
виконкомом Нерушайської сільської
ради Татарбунарського району Одеської
області (а.с.10),вбачається, що ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3, на момент смерті, яка
сталася ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала разом зі
своєю донькою, ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

Як вбачається із довідки №641 від 15.10.2014
року, виданої виконкомом Нерушайської
сільської ради Татарбунарського
району Одеської області (а.с.10), ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті, яка
сталася ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2.

Із листа нотаріуса (а.с.12) видно, що
ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви
про прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що спадкодавиця
за життя не переоформила спадок на своє
ім'я.

Відповідно до ст.534 ЦК України в
редакції 1963 року, кожний громадянин
може залишити за заповітом усе своє
майно або частину його (не виключаючи
предметів звичайної домашньої
обстановки і вжитку) одній або кільком
особам як тим, що входять, так і тим, що
не входять до кола спадкоємців за
законом, а також державі або окремим
державним, кооперативним та іншим
громадським організаціям.

Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції
1963 року визнається, що спадкоємець
прийняв спадок, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, У першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що померла ОСОБА_3 була
власником земельної частки(паю)
розміром 4,97 в умовних кадастрових
гектарах, що знаходилась у колективній
власності КСП імені Шевченка,
відповідно до дубліката сертифікату
на право на земельну частку(пай) № 0549235,
виданого Татарбунарською
райдержадміністрацією 14.02.2008 року. За
життя, а саме 05.03.1986 року ОСОБА_3 вчинила
заповіт, яким все своє майно, в тому
числі і вищевказаний земельний пай
заповіла своїй доньці, ОСОБА_2, яка
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. За життя
остання не встигла оформити
вищевказаний земельний пай на своє
ім'я. Також є беззаперечним факт
прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5,
оскільки після смерті матері вона
фактично розпоряджалась спадковим
майном, тому згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК
України в редакції 1963 року визнається
такою, що прийняла спадок. Таким чином,
суд вважає, що на момент своєї смерті
ОСОБА_2 мала право на земельну
частку(пай) розміром 4,97 в умовних
кадастрових гектарах, що знаходилась у
колективній власності КСП імені
Шевченка, згідно сертифікату на право
на земельну частку(пай) № 0549235, виданого
Татарбунарською
райдержадміністрацією 14.02.2008 року.

Позивач вважається таким, що фактично
прийняв спадщину після смерті дружини,
ОСОБА_2, оскільки на момент її смерті
проживав разом з нею, тому, з
урахуванням норм ч.3 ст.1268 ЦК України,
суд вважає, що за позивачем може бути
визнано право власності на спадкове
майно, а саме на земельну частку(пай)
розміром 4,97 в умовних кадастрових
гектарах , яка перебувала у
колективній власності КСП імені
Шевченка, відповідно до дублікату
сертифікату на право на земельну
частку (пай) № 0549235, виданого
Татарбунарською районною державною
адміністрацією 14 лютого 2008 року на ім'я
ОСОБА_3, що залишилась після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Керуючись ст.ст.534, 549 ЦК України/в ред.1963
року/ЦПК України, ст.ст.1216,1218, 1258,1261,1268 ЦК
України, ст. ст. 58,59,60,213,215 ЦПК України
суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Нерушайської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Нерушай
Татарбунарського району Одеської
області (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на земельну
частку (пай) розміром 4,97 в умовних
кадастрових гектарах, яка перебувала у
колективній власності КСП імені
Шевченка, відповідно до дублікату
сертифікату на право на земельну
частку (пай) № 0549235, виданого
Татарбунарською районною державною
адміністрацією 14 лютого 2008 року на ім'я
ОСОБА_3, що залишилась після смерті
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Татарбунарський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя Чебан