Справа №751/8562/14
Провадження №2/751/1531/14
Рішення

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко
Ю. К.

при секретарі
Михайлова І. О.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Белавцевої
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування, -

встановив:

13 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Чернігівської
міської ради, в якому, з урахуванням
уточнень (а.с. 24-26), просить визнати за
нею в порядку спадкування право
власності на будинок з сіньми (літери А,
а) площею 48,6 кв. м., сарай (літери В,в)
площею 20,4 кв.м. та погріб (літера Г)
площею 5 кв. м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує
тим, що у 1959 році її бабуся ОСОБА_3
отримала в користування земельну
ділянку, відведену для індивідуального
будівництва жилого будинку. Відповідно
до рішення Міськвиконкому Управлінням
головного архітектора м. Чернігова
було затверджено план вказаної
земельної ділянки АДРЕСА_1 (на
теперішній час АДРЕСА_1), на підставі
якого ОСОБА_3 за власні кошти збудувала
на даній ділянці будинок з сіньми,
сарай та погріб. Коли було закінчено
будівництво, згідно чинних на той час
норм законодавства не потребувалося
введення житлового будинку в
експлуатацію. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла. Вказує, що являється
єдиною спадкоємицею і у встановлені
строки подала заяву про відкриття
спадщини на майно бабусі до Другої
чернігівської державної нотаріальної
контори. Однак постановою державного
нотаріуса Другої Чернігівської
нотаріальної контори № 1729/02-31 від 21.05.2014
року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на вказаний житловий з
надвірними спорудами у зв'язку з
відсутністю реєстрації права
власності на дане спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила його
задовольнити. В своїх поясненнях
посилалась на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні щодо задоволення позову
поклалась на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що спадкоємцем
майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
є її онука ОСОБА_1, що підтверджується
копією Свідоцтва про право на спадщину
за законом від 26 листопада 2009 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Чернігівської державної
нотаріальної контори Кравченко А.Г.
(а.с. 5).

Згідно рішення № 209 виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
депутатів трудящих від 18 лютого 1959 року
«Про виділення земельних ділянок для
індивідуального житлового
будівництва» ОСОБА_3 виділено земельну
ділянку для індивідуального житлового
будівництва по АДРЕСА_1 для будівництва
одноквартирного будинку (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки Управління
архітектури та містобудування
Чернігівської міської ради від 21.10.2014
року № 01-18/3571 згідно п. 44 рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради депутатів трудящих від
10.08.1960 «Про перейменування вулиць в
місті Чернігові» вулицю АДРЕСА_1
перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 34).

У відповідності до копії Генерального
плану присадибної ділянки по АДРЕСА_1
житловий будинок з сіньми збудовано в
січні 1957 року (а.с. 17).

Згідно копії довідки КП «ЧМБТІ» від
23.11.2009 року № 25966 станом на 23.11.2009 року в
м. Чернігові право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 не
зареєстровано. На земельній ділянці
знаходяться: житловий будинок літ. А-1
(100% готовності, 48% зносу) не зданий в
експлуатацію, сараї літ. В, в,
самовільно збудований гараж літ. В1,
погріб літ. Г. Вартість житлового
будинку з надвірними будівлями
становить 48254 грн. (а.с. 4).

Згідно копії технічного паспорту на
житловий будинок користувачем
земельної ділянки АДРЕСА_1 квартал № 348
є ОСОБА_3 (а.с. 6-7).

У 1957 році питання набуття права
власності регулювались Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 26
серпня 1948 року «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
житлових будинків», що був визнаний
таким, що втратив чинність, Указом
Президії Верховної Ради СРСР від 22
лютого 1988 року № 8502-П, і прийнятою
відповідно до Указу від 26 серпня 1948
року постановою Ради Міністрів СРСР
від 26 серпня 1948 року «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про
право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків», які, зокрема, визначали
умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948
року «Про право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків» кожен громадянин і кожна
громадянка мали право купити або
збудувати для себе на праві особистої
власності жилий будинок на один або два
поверхи з числом кімнат від однієї до
п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР
від 26 серпня 1948 року «Про порядок
застосування Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про
право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних житлових
будинків» визначав, що земельні
ділянки для будівництва
індивідуальних жилих будинків
відводяться за рахунок земель міст,
селищ, держземфонду і земель
держлісфонду у безстрокове
користування, а збудовані на цих
ділянках будинки є особистою власністю
забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та
Постановою від 26 серпня 1948 року
підставою виникнення у громадянина
права власності на жилий будинок був
сам факт збудування ним його з
додержанням вимог цих актів
законодавства і ці правові акти не
пов'язували виникнення права власності
на житловий будинок із проведенням
його реєстрації.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України
передбачено, що, якщо у складі спадщини,
яку прийняв спадкоємець, є нерухоме
майно, спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на будинок
з сіньми (літери А, а) площею 48,6 кв. м.,
сарай (літери В,в) площею 20,4 кв.м. та
погріб (літера Г) площею 5 кв. м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 214, 215
ЦПК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на будинок
з сіньми (літери А, а) площею 48,6 кв. м.,
сарай (літери В,в) площею 20,4 кв.м. та
погріб (літера Г) площею 5 кв. м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
Ю. К. Овсієнко