Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1259/14-ц
№
провадження 2/453/488/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Лесечка
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до Сколівської
міської ради Львівської області про
визнання права спільної сумісної
власності на квартиру після
реконструкції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_3 28.08.2014 року
звернулися в суд із позовною заявою, в
якій просять визнати за ними право
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2. В обґрунтування
позовних вимог посилаються на те, що
вони являються власниками вказаної
вище квартири, право на яку набули у 2005
році внаслідок приватизації і мають
там постійне місце реєстрації. У 2008
році Сколівською міською радою
Львівської області їхній сім'ї, а також
сім'ї ОСОБА_5, що проживають
по-сусідству з ними, надано дозвіл на
реконструкцію (розширення) належних їм
на праві приватної власності квартир
із проведенням добудови. Сусіди
провели відповідні роботи швидше і вже
тривалий час експлуатують
реконструйовану квартиру. Вони ж
закінчили ремонтні роботи та роботи по
реконструкції належної їм квартири із
добудовою лише у 2013 році. Внаслідок
проведених робіт по реконструкції
загальна площа квартири АДРЕСА_2
збільшилась до 69, 8 кв. м., а вказана
квартира стала складатись з чотирьох
кімнат житловою площею 49, 4 кв. м. та
інших, нежитлових приміщень. На даний
час вони використовують вказану
квартиру після ремонтних робіт та
реконструкції, для власного
проживання, не мають наміру
використовувати її у промислових чи
інших цілях. Крім того, ремонт і зміни у
належній їм квартирі АДРЕСА_2 та не
порушують санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку. За таких
обставин вони звернулися до суду із
даним позовом для можливості
узаконення своїх прав на вказану
квартиру після проведених у ній змін та
реконструкції.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, однак 05.09.2014 року, до початку
розгляду справи по суті подала суду
заяву вх. № 4501 від 17.10.2014 року (а. с. 14), в
якій просила проводити розгляд справи
у її відсутності, за наявними у
матеріалах справи доказами. Просила
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві (а. с. 3-4).

Позивач ОСОБА_2, що діє у своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, у судове
засідання не з'явилася, однак 17.10.2014
року, до початку розгляду справи по
суті подала суду заяву вх. № 4500 від
17.10.2014 року (а. с. 15), в якій просила
проводити розгляд справи у її
відсутності, за наявними у матеріалах
справи доказами. Просила задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві (а.
с. 3-4).

Належним чином уповноважений
представник відповідача Сколівської
міської ради Львівської області -
спеціаліст-юрисконсульт Адамовський
Ю.В. у судове засідання не з'явився,
однак 17.10.2014 року подав суду клопотання
вх. № 4510 від 17.10.2014 року (а. с. 16), в якому
проти задоволення позовних вимог не
заперечував, оскільки позивачі дійсно
являються власниками квартири АДРЕСА_2
і їм свого часу, а саме у 2008 році надано
дозвіл на проведення робіт по
реконструкції вказаної квартири
(дозвіл на розширення квартири) із
добудовою приміщень. Проведена
позивачами і закінчена у 2013 році
реконструкція належної їм квартири з
добудовою приміщень не порушує прав та
інтересів власників інших квартир у
вказаному багатоквартирному житловому
будинку, відповідних скарг від таких
осіб з цього приводу на адресу
виконавчого комітету міської ради не
надходило. У зв'язку з вказаним,
Сколівська міська рада Львівської
області не заперечує проти задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином, у судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі, подавши на адресу суду
відповідні заяви про розгляд справи у
їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи у
разі, якщо відповідно до положень
вказаного Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутністю осіб, які
беруть участь у справі, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу
даної цивільної справи за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Вивчивши позовну заяву, розглянувши
матеріали справи, давши належу оцінку
письмовим доказам по справі, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із її
неповнолітнім сином ОСОБА_3, на праві
спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії САА № 678847,
виданого Сколівською міською радою
Львівської області 02.02.2005 року (а. с. 11)
внаслідок приватизації згідно із
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» на
підставі рішення виконавчого комітету
№ 450 від 28.12.2004 року. З вказаного
документа, а також копії технічного
паспорта на згадану вище квартиру,
виготовленого Стрийським міжрайонним
бюро технічної інвентаризації 29.11.2004
року (а. с. 9) вбачається, що загальна
площа квартири АДРЕСА_2 становила 49, 1
кв. м., житлова площа становила 26, 4 кв. м.,
а всього квартира складалася з двох
кімнат, кухні, ванної кімнати,
вбиральні та коридору.

Згідно рішення Сколівської міської
ради Львівської області № 21 від 12.08.2008
року «Про надання дозволу на розробку
проектних пропозицій на два поверхи
для добудови (розширення) житлової
площі до АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_2 та
гр. ОСОБА_5» (а. с. 12) сім'ї ОСОБА_2-ОСОБА_1
та сім'ї ОСОБА_5 надано дозвіл на
реконструкцію належних їм квартир у
будинку АДРЕСА_2 із розробкою проектних
пропозицій на два поверхи, з
проведенням добудови (розширення).

Іншої дозвільної документації з
вказаного приводу позивачами не
отримано.

Судом встановлено, що сім'я позивачів
мала змогу виконати роботи по
реконструкції належної їм квартири
відповідно із добудовою до частини
приміщення, що добудоване сім'єю
ОСОБА_5. Ремонтні роботи, роботи по
реконструкції із добудовою завершені
позивачами у 2013 році.

Згідно копії технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_2, виготовленого
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7
21.08.2014 року (а. с. 8), загальна площа
вказаної квартири після ремонтних
робіт та робіт по реконструкції
становить 69, 8 кв. м., житлова площа
становить 49, 4 кв. м., а всього квартира
складається з чотирьох кімнат, кухні,
вбиральні, ванної кімнати та коридору.

Як роз'яснено пунктом 7 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6
«Про практику застосування судами
статті 376 ЦК України (про правовий режим
самочинного будівництва)» правила
статті 376 ЦК України при вирішенні
справ за позовами про визнання права
власності на самочинно переобладнані
квартири у багатоквартирних будинках
різних житлових фондів не можуть бути
застосовані, оскільки такі
правовідносини врегульовано іншими
нормами законодавства, зокрема статтею
383 ЦК України та відповідними нормами
ЖК України щодо власників квартир.

За змістом ч. 1 ст. 382 та ч. 1 ст. 383 ЦК
України квартирою є ізольоване
помешкання у житловому будинку,
призначене та придатне для постійного
у ньому проживання. Власник квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва. Відповідно
до вимог ч. 2 ст. 383 вказаного Кодексу
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

За змістом ч. 1 ст. 368 та ч. 1, 2 ст. 369 ЦК
України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.
Співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2, із своїм неповнолітнім сином
ОСОБА_3, як одна сім'я використовують
квартиру АДРЕСА_2 для власного
проживання і не використовують її для
промислового виробництва чи інших
цілей. Вони на власний розсуд здійснили
ремонт і зміни у квартирі
(реконструкцію квартири з добудовою) і
такі зміни не призводять до порушення
прав власників інших квартир у будинку
АДРЕСА_2, не порушують
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації вказаного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання чи оспорювання, а
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд,
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи те, що визнання
відповідачем позовних вимог є
безумовним, не суперечить вимогам
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд приходить до
висновку про те, що позов слід
задовольнити.

На підставі вказаного вище за
позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і її
неповнолітнім сином ОСОБА_3 після
проведених ними ремонтних робіт та
робіт по реконструкції із добудовою
слід визнати право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 174, 197, 209,
212-215, 218 ЦПК України, виходячи з положень
ст. ст. 15-16, 368-369, 382-383 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітнім ОСОБА_3 право спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
Львівської області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або десяти днів з дня
отримання копії цього рішення особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
його проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин