Провадження № 2/522/8065/14
22 жовтня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 та просить розірвати між ними
шлюб, зареєстрований 11 серпня 2004 року у
Відділі РАЦС Зареченського району м.
Тули, актовий запис № 203; стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800, 00 грн.
щомісячно, починаючи з дня подання
заяви до суду до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2;
допустити негайне виконання рішення
про сплату аліментів за один місяць.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 11
серпня 2004 року сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
За час сумісного проживання
з'ясувалось, що у ОСОБА_1 з відповідачем
різні інтереси та погляди на шлюб та
сім'ю, вони не бажають бути разом та в
подальшому вести спільне господарство.
Відповідач майже два роки знаходиться
на заробітках в Росії, у вихованні
дитини та його утриманні участі не
приймає. Тому позивачка знаходиться у
важкому матеріальному становищі, у
зв'язку з чим змушена звернутись також
з вимогою про стягнення аліментів з
відповідача на утримання сина до
досягнення ним повноліття.
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просила суд їх задовольнити та подала
заяву про розгляд справи в заочному
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином згідно
вимог ст. 74 ЦПК України, що
підтверджується копією квитанції про
направлення судової повістки
відповідачу за місцем реєстрації.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Тобто, враховуючи неявку відповідача
за даною цивільною справою, а також
наявність відповідної заяви позивачки
про винесення заочного рішення, суд
вважає можливим розглядати справу в
Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку позивачки, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.
Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Тоді
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя і постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що 11 серпня 2004 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі РАЦС
Зареченського району м. Тули був
зареєстрований шлюб, актовий запис №
203, що підтверджується свідоцтвом про
Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
Проте, з лютого місяця 2013 року сторони
не підтримують подружніх стосунків. За
час сумісного проживання з'ясувалось,
що у сторін різні інтереси та погляди
на шлюб та сім'ю, вони не бажають бути
разом та в подальшому вести спільне
господарство. Тому суд вважає, що
збереження шлюбу між ними є неможливим.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» оскільки
розгляд справи провадиться в межах
заявлених вимог і на підставі поданих
доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК
повинні вимагати від осіб, що подали
заяву, повного викладення обставин,
якими обґрунтовуються дані вимоги, й
посилання на засоби їх доказування.
Відповідно до ст. 51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
За таких обставин суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя суперечить інтересам сторін
та унеможливлює їх примирення, тому
його слід розірвати.
Також судом встановлено, що ОСОБА_2
протягом останніх двох років
знаходиться на заробітках в Росії, у
вихованні дитини та його утриманні
участі не приймає. У зв'язку з цим
позивачка знаходиться у важкому
матеріальному становищі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N
789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.
В силу ст. 51 Конституції України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття. Згідно до ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства» кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України
гарантовано, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
Відповідно до ст. 180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
В відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України
по рішенню суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України
розмір аліментів, визначений судом,
може бути згодом змінений за рішенням
суду за позовною заявою платника або
одержувача аліментів у разі зміни
їхнього матеріального і (або) сімейного
У відповідності до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування (далі - набір
продуктів харчування), а також
мінімального набору непродовольчих
товарів (далі - набір непродовольчих
товарів) та мінімального набору послуг
(далі - набір послуг), необхідних для
задоволення основних соціальних і
культурних потреб особистості.
Законом України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» визначено суму
прожиткового мінімуму для дітей віком
від 6 до 18 років - 1 286, 00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.
Тому суд, на підставі вищевикладеного,
вважає за можливе задовольнити позов
ОСОБА_1, розірвавши між сторонами шлюб,
та стягнувши з ОСОБА_2 на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800, 00 грн.
щомісячно, починаючи з 26 серпня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, допустивши
негайне виконання рішення у межах суми
платежу за один місяць.
Крім того, судом встановлено, що
внаслідок звернення до суду з дійсним
позовом, ОСОБА_1 понесла додаткові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243, 60 грн., які відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню
Керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої Постановою
Верховної Ради Української РСР від 27
лютого 1991 р. № 789-XII, п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства», ст. ст.
24, 80, 105, 110, 112, 115, 141, 157, 160, 181, 182, 191 СК
України, ст. ст. 3, 4, 5, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208-209,
212-215, 218, 224-225, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 11 серпня 2004 року у
Відділі РАЦС Зареченського району м.
Тули, актовий запис № 203.
Неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити на утриманні матері - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800
(вісімсот) грн. щомісячно, починаючи з 26
серпня 2014 року до досягнення дитиною
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2,
допустивши негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.
Суму державного мита, яке стягується
при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу в органах реєстрації актів
цивільного стану стягнути з ОСОБА_2.
ОСОБА_1 звільнити від сплати державного
мита при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів цивільного стану.
Заочне рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надіслати до Відділу РАЦС
Зареченського району м. Тули для
проставлення відмітки в актовому
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.
Одеси. У цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
Суддя: