Справа № 240/767/14-ц
Провадження № 2/240/324/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Олександрівський районний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді - Кулікова
В.В.,

при секретарі -
Пліскачовій Н.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.
Олександрівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, вказавши в
обґрунтування своїх позовних вимог, що
з відповідачем по справі вона 19 лютого
1983 року зареєструвала шлюб у
Високопільському с/в ЗАГС,
Олександрівського району Донецької
області, актовий запис № 2.

Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не
мають.

Шлюбні відносини між ними припинені з
2002 року, проживають окремо один від
одного в різних населених пунктах, у
зв'язку з тим, що не зійшлися
характерами. Спільне господарство вони
не ведуть. Спору про поділ майна не має.

В судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву, в якій
підтримала позовні вимоги та просить
розглянути справу за її відсутності.
Зазначила, що майже13 років проживають
окремо один від одного, в різних
населених пунктах.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, але надав до суду заяву, в
якій визнає позовні вимоги позивачки
та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні
встановлено, що 19 лютого 1983 року у
Високопільському с/в ЗАГС,
Олександрівського району Донецької
області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, про що зроблено актовий
запис № 2 ( а.с. 3).

Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до п. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

З урахуванням викладеного, шлюб між
подружжям слід розірвати тому, що між
сторонами шлюбно-сімейні відносини
фактично припинилися.

Сторони спроб до примирення робити не
бажають.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України,
після розірвання шлюбу, прізвище
сторін залишити без змін.

Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачем, суд у
попередньому судовому засіданні
ухвалює судове рішення.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 60, ч. 3 ст. 130, ч.4 ст.174,
209, 212-215,225,226, 235 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
19 лютого 1983 року у Високопільському с/в
ЗАГС, Олександрівського району
Донецької області, актовий запис № 2.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачці залишити без змін - ОСОБА_1.

Документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В.В. Куліков