Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/4375/14
Головуючий у 1 інстанції: Ткачова
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Краснолиманського міського
суду Донецької області від 10 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
головного управління Державної
міграційної служби Донецької області
про усунення перешкод у користуванні
та проживанні у житловому будинку та
вселення у житловий будинок про
вселення осіб з житлового будинку про
визнання протиправним та визнання
проведеної реєстрації місця
проживання незаконною,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вищевказаним позовом, в якому
зазначала, що вона після розірвання
шлюбу з відповідачем хоча і пішла
мешкати до своєї матері але інтересу до
житла не втратила, бажає проживати в
спірному будинку, а також те що
відповідач повинен сплатити їй ? частку
за поліпшення які були зроблені в
будинку за час їх шлюбу.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила суд, усунути їй перешкоди у
користуванні та проживанні в житловому
будинку №13 що розташований за адресою
АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7; виселити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
з житлового будинку №13, що
розташований за адресою АДРЕСА_1;
вселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловий
будинок №13, що розташований за адресою
АДРЕСА_1; визнати дії Головного
управління Державної міграційної
служби України в Донецькій області
протиправними по проведенні
реєстрації місця проживання ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 в житловому будинку №13,
що розташований за адресою провулок
Комсомольський смт.Новоселівка.
Краснолиманська міська рада. Донецької
області; визнати реєстрацію місця
проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
житловому будинку №13, що розташований
за адресою АДРЕСА_1 - незаконною; судові
витрати покласти на відповідачів
стягнувши їх на її користь.

Рішенням Краснолиманського міського
суду Донецької області від 10 липня 2014
року в позовних вимогах відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, правильно виходив з положень
чинного законодавства. Так, судом було
враховано, що відповідно до ч.4 ст.156 СК
України припинення сімейних відносин з
власником будинку не позбавляє права
цих осіб користуватись займаним
приміщенням .У разі відсутності угоди
між власником будинку і колишнім
членом його сім'ї про безоплатне
користування жилим приміщенням
зазначене користування здійснюється
за плату. Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України
договір найму жилого приміщення,
укладений як на визначений, так і на
невизначений строк, може бути
розірвано за вимогою наймодавця, якщо
жиле приміщення, займане наймачем,
необхідне для проживання йому та
членам його сім'ї.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, а також
ст.150 ЖК України власник житлового
будинку має право використовувати
помешкання для власного
проживання,проживання членів своєї
сім'ї, інших осіб .

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається та не
оспорюється сторонами, що спірний
жилий будинок належить відповідачеві
на праві власності. Право його
власності не оспорено, не скасовано.

Та обставина, що позивачка була
зареєстрована у цьому будинку не
породжує у неї право довічного
користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.2 п.15 постанови
Верховного Суду України "Про
застосування Конституції України при
здійснені правосуддя" наявність чи
відсутність прописки самі по собі не
можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням.

Судом було встановлено, що позивач
більше двох років не є членом сім'ї
позивача, добровільно виїхала на
проживання до своєї матері, з
відповідачем не було укладено договору
найму житла.

За таких обставин суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позову про
вселення, враховуючи інтереси
власника, який посилався на те, що
будинок потрібен йому для проживання,
позивачка не узгодила умови свого
проживання, добровільно залишила
будинок та має інше житло.

Зазначаючи про те, що відповідач без її
згоди вселив нову сім'ю у будинок,
позивачка посилається на ст. ст.64 ЖК, та
Постанову Пленуму Верховного Суду від
12.04. 1985р. «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
житлового кодексу України», за якими на
вселення інших осіб у приміщення
потрібна згода всіх членів сім'ї
наймача.

Проте, зазначені положення не
застосовуються до спірних
правовідносин, оскільки відповідач не
є наймачем, а є власником спірного
будинку.

Таким чином, відповідач, як власник, має
право на володіння, користування та
розпорядження своїм майном, яке
належить йому на праві власності, в
тому числі має право і не вселення до
будинку інших осіб на свій розсуд без
будь-якого узгодження з колишніми
членами своєї сім'ї.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційн

у скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краснолиманського міського
суду Донецької області від 10 липня 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: