ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5388/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2014 р. Дарницький
районний суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
позовні вимоги збільшила, збільшені
підтримала, просила їх задовольнити,
пояснивши, що 14.04.1990 року сторони уклали
між собою шлюб. Від спільного шлюбу
сторони мають повнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
розірвано. На даний час син закінчив
Київський професійний ліцей сфери
послуг, продовжує навчатись і є
студентом 2 курсу денної форми навчання
факультету обліку, аудиту та
економічної кібернетики Київського
національного торгово-економічного
університету. За курс навчання його у
Київському професійному ліцеї сфери
послуг позивачка згідно договору про
навчання сплатила 7100 грн. Тому просить
стягнути з відповідача на її користь 3550
грн. як половинну суму від всієї
вартості. Крім того, поскільки
відповідач працює і має постійний
щомісячний дохід, а син навчається на
стаціонарній денній формі ВИШу, не має
часу працювати, тому також просить
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх
його доходів, починаючи з 4.07.2013 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 (дати народження другої
дитини відповідача від іншого шлюбу) та
аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх
видів його доходів з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до
досягнення дитиною 23 років за умови
продовження ним навчання.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши,
що він дійсно працює і має постійний
щомісячний заробіток. Однак 13.10.2012 року
він уклав шлюб з ОСОБА_6, після чого у
них народилась донька ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_3. Створивши нову родину, він
придбав однокімнатну квартиру та
побутову техніку для неї, отримавши
кредити в трьох банках. Заборгованість
та проценти він сплачує і зараз.
Працюючи у національному театрі, він
отримав за вересень та жовтень 2014 року
по 9650 грн. заробітної плати, більшу
частину з яких щомісяця буде
сплачувати банкам до 2015 року та до 2018
року, дружина його не працює,
перебуваючи у відпустці по догляду за
дитиною, тому він змушений закладати у
ломбард наявні у нього золоті вироби.
За таких обставин він не має можливості
сплачувати матеріальну допомогу сину
ОСОБА_4 на навчання.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до п.1, ст.198 СК України
батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх, непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Як встановлено у судовому засіданні,
14.04.1990 року позивачка та відповідач
уклали між собою шлюб. Від спільного
шлюбу сторони мають повнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
розірвано 28.02.2003 року відділом РАГС
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис №171,
було видано свідоцтво про розірвання
шлюбу (а.с.12). Син ОСОБА_4 зареєстрований
та проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 в
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.5) і знаходиться на
її утриманні. Вказані обставини не
заперечувались сторонами по справі.

Згідно п.1, ст.199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Як наголошує п.20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006
року „Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

9.08.2013 року ОСОБА_4 та
торговельно-економічний коледж КНТЕУ в
особі директора Греченкової Л.М. уклали
договір №81 про навчання, підготовку
(фізичними та юридичними особами), за
яким коледж бере на себе зобов'язання
за рахунок коштів замовника здійснити
навчання за денною скороченою формою
за освітньо-професійною програмою
підготовки молодшого спеціаліста за
спеціальністю бухгалтерський облік,
термін навчання 1 рік, а замовник оплати
вартість послуг по навчанню в розмірі
7100 грн. (104-105). За змістом квитанцій
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 сплатили за вказане
навчання по 3550 грн. відповідно (а.с.106-107).
З 1.09.2013 року по 27.06.2014 року ОСОБА_4
пройшов курс навчання і закінчив
коледж (а.с.111).

Таким чином, поскільки позивачка
сплатила 7100 грн. за навчання їх
спільного сина, тому 1/2 частину
вартості цього навчання необхідно
компенсувати їй за рахунок відповідача
(7100 грн. : 2 = 3550 грн.). Однак після
винесення заочного рішення Дарницьким
районним судом м. Києва від 23.10.2013 року
(а.с.34-36) по даній цивільній справі і до
подачі заяви ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення (а.с.48-49) на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві перебував виконавчий
лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 1775 грн. в рахунок вартості
навчання сина (а.с.41). І як вбачається з
довідки ДП „Національний академічний
театр російської драми ім. Л.Українки"
№36 від 7.03.2014 року за даним виконавчим
листом було стягнуто 871 грн. (а.с.124). А
вже після скасування вказаного
заочного рішення суду обидва
виконавчих листи, включаючи і про
стягнення 1775 грн., були повернуті до
суду (а.с.125-130). За таких обставин з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню 2679 грн. вартості
навчання ОСОБА_4 в Київському
торгівельно-економічному коледжі з
1.09.2013 року по 27.06.2014 року (3550 грн. - 871 грн.
= 2679 грн.), в решті суми необхідно
відмовити, як такої, що вже була
стягнута виконавчою службою.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи, а саме: з відомості бази даних
Державного реєстру фізичних осіб,
наданої Головним управлінням
Міндоходів у м. Києві (а.с.99-102) та
довідки з місця роботи (а.с.122-123)
відповідач ОСОБА_3 працює на посаді
актора театру вищої категорії ДП
„Національний академічний театр
російської драми ім. Л.Українки" за
основним місцем роботи, отримавши
заробітну плату за вересень та жовтень
2014 року по 9650 грн., а також до 1.03.2014 року
отримував і інші доходи не за основним
місцем роботи.

13.10.2012 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6,
після чого у них народилась донька
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка знаходиться на
утриманні відповідача. Створивши нову
родину, він придбав однокімнатну
квартиру АДРЕСА_2, за яку сплачує
необхідні комунальні послуги (а.с.133).
Для придбання побутової техніки
відповідач отримав кредити в ПАТ
„Укрсиббанк", ПАТ „Банк Форум" та ПАТ
„Ренесанс Капітал" (а.с.134-141), термін дії
яких до 2015 року, до 2018 року, до грудня 2015
року відповідно. Заборгованість та
проценти по кредитних договорах він
сплачує і зараз (а.с.142-144). Крім того,
відповідач в ПАТ „Приватбанк" відкрив
кредитну лінію для придбання продуктів
харчування (а.с.147), а для отримання
готівки в листопаді 2014 року до ломбарду
„Скарбниця" передав вироби із золота:
перстень та ланцюжок, золото 585 проби
(а.с.148).

Згідно довідки №84/148 від 9.09.2014 року
син сторін ОСОБА_4 є студентом 2 курсу
денної форми навчання на основі
держзамовлення факультету обліку,
аудиту та економічної кібернетики
Київського національного
торгово-економічного університету.
Строк навчання закінчується в червні
2017 року (а.с.109).

За змістом ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 ЦПК України.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому
засіданні, суд вважає, що поскільки син
відповідача навчається в Київському
національному торгово-економічному
університеті на основі державного
замовлення, при цьому позивачка не
надала будь-яких доказів щодо
необхідності надання йому
матеріальної допомоги, а відповідач в
свою чергу, маючи іншу родину, не може
надавати таку допомогу, тому в
задоволенні частини позову про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, в розмірі 1/4 та 1/6 частини від
всіх доходів щомісяця необхідно
відмовити.

Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки
суд частково задовольняє позов
позивачки, тому з відповідача на
користь держави необхідно стягнути 243
грн. 60 коп. судового збору, від якого
була звільнена позивачка при зверненні
до суду.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 226
ЦПК України, на підставі ст.198; 199; 200 СК
України, ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України,
п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 15.05.2006 року „Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, громадянина
України, зареєстрованого в АДРЕСА_1,
проживаючого в АДРЕСА_3, (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 2679
грн. вартості навчання ОСОБА_4 в
Київському торгівельно-економічному
коледжі з 1.09.2013 року по 27.06.2014 року, в
решті суми відмовити.

В задоволенні частини позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, в розмірі 1/4 та 1/6
частини від всіх доходів щомісяця
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення вступної та резолютивної
частини рішення через Дарницький
районний суд м. Києва.

Суддя
: