Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Черкаський районний
суд Черкаської області у складі

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Кисленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом
спільної сумісної власності подружжя
та його розподіл, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та його розподіл, мотивуючи свої вимоги
тим, що 12 серпня 1995 року між сторонам
було зареєстровано шлюб, в якому вони
перебували до 17.12.2013 року.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей, синів - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
відповідачем по справі та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з
позивачем.

За час шлюбу, в 1996 році, сторонами було
розпочато будівництво приватного
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Вказане будівництво було
закінчено у 2003 році.

Також, позивач зазначила, що в 2001 році,
сторонами було придбано земельну
ділянку, загальною площею 0,10 га, що
розташована поряд з домоволодінням та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Як житловий будинок, так і земельна
ділянка були зареєстровані на ім'я
відповідача по справі.

Крім того, за час шлюбу, сторонами було
придбано:

-Автомобіль ВАЗ 2106;

-Автомобіль ВАЗ 2103;

-Меблі у вітальню;

-М'які меблі;

- Два телевізори "LG";

-Два телевізори "Panasonic";

-Холодильник "Атлант";

-Морозильна камера "LG";

-Хлібопіч "LG";

-Комп'ютер;

-Мікрохвильова піч "Samsung";

-Ноутбук;

-Пральна машина;

-Ліжко;

-Дитячі меблі;

-Ліжко дитяче;

-Стіл обідній;

-Стільці;

-Комод;

-Стіл письмовий однотумбовий;

-Диван малютка.

Загальна сума придбаних речей складає
75 300,00 грн., (сімдесят п'ять тисяч триста
гривень, 00 копійок).

Так як шлюб між сторонами наразі
розірвано та дійти взаємної згоди про
розподіл майна в добровільному порядку
у сторін не вийшло, позивач вимушена
була звернутись до суду про визнання
вказаного майна об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та його
розподіл.

В судовому засіданні позивач зменшила
свої позовні вимоги та просила визнати
об`єктами спільної сумісної власності
подружжя: земельну ділянку площею 0,10
га, що розташована в АДРЕСА_2 державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ІІ ЧР № 003476 від 15.11.2001
року, автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та
домоволодіння в АДРЕСА_1 та визнати за
нею право власності на ? частину даного
майна.

Відповідач та його представник по
справі зменшені позовні вимоги визнали
частково, в частині визнання спільним
майном подружжя земельної ділянки
площею 0,10 га, що розташована в АДРЕСА_2
та автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та не
заперечували проти його розподілу. В
іншій частині позов не визнали. В
подальшому відповідач запропонував
сплатити позивачеві компенсацію ?
частини вартості спірного автомобіля.

Позивач та її представник не
заперечили проти отримання грошової
компенсації за спірний автомобіль.

Вислухавши пояснення сторін та
представників, їх доводи та
заперечення, дослідивши матеріали
даної справи у їх сукупності, всебічно
та повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають істотне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони в шлюбі
перебували з 1995 року по 2013 рік.

У період шлюбу, сторонами було
збудовано житловий будинок, об'єкт, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
придбано земельну ділянку, загальною
площею 0,10 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль ВАЗ 21063
д.н.з. НОМЕР_1.

Статею 60 СК України встановлено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

З огляду на вище викладене, суд вважає,
що позовні вимоги в частині визнання за
позивачем право власності: на ?
ідеальну частку земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку площею 0,10 га, що розташована в
АДРЕСА_2 державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ІІ
ЧР № 003476 від 15.11.2001 року підлягають до
задоволення.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК України щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

З огляду на це суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності: на ?
ідеальну частку автомобіля ВАЗ 21063
д.н.з. НОМЕР_1 залишивши у власності
ОСОБА_2 іншу 1/2 ідеальну частку
указаного автомобіля, оскільки на
депозитний рахунок Черкаського
районного суду Черкаської області
кошти за ? ідеальну частку автомобіля
ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 відповідачем
ОСОБА_2 внесені не були.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Під час перебування в зареєстрованому
шлюбі, на земельній ділянці, що
розташована в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було побудовано житловий будинок з
надвірними спорудами, однак технічна
інвентаризація на даний об'єкт не
проводилася, інвентаризаційна справа
на дане нерухоме майно не
виготовлялася, об'єкт в експлуатацію не
вводився.

Дані обставини визнані сторонами, тому
на підставі ст. 61 ЦПК України, вони
доказуванню не підлягають.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу
України право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Виходячи зі змісту частин першої і
другої статті 331 ЦК України, частини
першої статті 182 ЦК України та пункту 8
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, право власності на новостворене
нерухоме майно виникає у особи, яка
створила це майно, після закінчення
будівництва об`єкта нерухомості,
введення його в експлуатацію,
отримання свідоцтва про право
власності та реєстрації права
власності.

Згідно пояснень сторін спірний об'єкт
нерухомого майна в експлуатацію не
прийнятий, державна реєстрація права
власності не проводилась.

Отже, до прийняття об'єкта
новоствореного нерухомого майна до
експлуатації та його державної
реєстрації право власності на цей
об'єкт не виникає.

До виникнення права власності на
новозбудоване нерухоме майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання, інше майно, що було
використано в процесі будівництва (ч. 3
ст. 331ЦК України). Відтак ст. 331 ЦК
України, не передбачена можливість
визнання права власності на нерухоме
майно не введене в експлуатацію в
судовому порядку, про яке просить
позивачка.

Беручи до уваги викладене вище, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання за нею права
власності на ? частину домоволодіння в
АДРЕСА_2 задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає
що судові витрати сторони повинні
нести відповідно до заявлених та
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 63 Сімейного
Кодексу України, ст. ст.. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 209,
212-215, 223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна об`єктом спільної сумісної
власності подружжя та його розподіл -
задовольнити частково.

Визнати об`єктами спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2:
земельну ділянку площею 0,10 га, що
розташована в АДРЕСА_2 державний акт на
право власності на земельну ділянку
серія ІІ ЧР № 003476 від 15.11.2001 року,
автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності: на ?
ідеальну частку земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку площею 0,10 га, що розташована в
АДРЕСА_2 державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ІІ
ЧР № 003476 від 15.11.2001 року залишивши у
власності ОСОБА_2 іншу 1/2 ідеальну
частку указаної земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності: на ?
ідеальну частку автомобіля ВАЗ 21063
д.н.з. НОМЕР_1 залишивши у власності
ОСОБА_2 іншу 1/2 ідеальну частку
указаного автомобіля.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 114 грн. 70 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Є. П. Тептюк

повний текст рішення виготовлено та
підписано 24.10.2014 року