РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10481/14-ц

пр. № 2/759/4078/14

06 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді Морозова
М.О.

при секретарях Прохоренко
К.М., Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Віжн ТБ», ТОВ
«Технарі», третя особа: ОСОБА_2 щодо
захисту прав споживачів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ТОВ «Віжн ТБ», ТОВ «Технарі» про
визнання договору недійсним; стягнення
з ТОВ «Віжн ТБ» відшкодування збитків
згідно п.2 ст.230 ЦК України та згідно п.2,
3.2), 3.10), 3.15), 3.16), 3.17), 4 статті 18 Закону
України 1023-Х у вигляді втрат у зв'язку з
пошкодженням супутникової тарілки, а
також витрат, які вимушений зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), подвійного розміру
понесених витрат на послуги з
інсталяції супутникової тарілки та
цифрового ресивера в розмірі 699 грн. х 2,
в розмірі 1398 грн., витрат по авансовій
оплаті за послуги, які не були надані у
зв'язку з зазначеними подіями (285 грн. х
2) у розмірі 570 грн., стягнення з ТОВ
«Віжн ТБ» моральної шкоди, що завдана у
зв'язку з виконанням договору, в
розмірі 10000 грн., стягнення з ТОВ
«Технарі» моральної шкоди, що завдана у
зв'язку з виконанням частини договору,
в розмірі 10000 грн., а всього 21968 грн.

При цьому посилається на те, що 18 травня
2012 р. між ним та ТОВ «Віжн ТБ» було
укладено договір про надання
програмної послуги №, предметом
якого є комплекс телекомунікаційних
послуг. Укладення договору з його боку
відбулось на підставі рекламних
оголошень по телебаченню та пропозиції
на сайті щодо підключення до
супутникового телебачення Віасат, в
яких були зазначені всі істотні умови.
30.01.2014 р. обладнанням у вигляді
супутникової тарілки, яке знаходилося
з зовнішнього боку балкону, вітром було
частково відірвано зі стіни (разом з
кріпленням)) та при поривах вітру
згойдувалось. Для запобігання того, що
супутникова тарілка відірветься
повністю та спаде з 19 поверху, що в свою
чергу могли спричинити пошкодження
майна, автомобілів, які припарковані
під будинком, та/чи покалічити людей,
супутникова тарілка ним була
демонтована. Обладнання
встановлювалось при підключенні
представником Провайдера, обладнання
належить Провайдеру, тарілка вже
відкручувалась. У зв'язку з цим він
неодноразово викликав представника
Провайдера, приходив майстер,
закручував антену назад й налаштовував
якість сигналу за додаткову плату, при
цьому, ніяких застережень в провайдера
такі випадки не викликали. По факту
події він повідомив в службу підтримки
Провайдера, викликав наряд міліції й
подав заяву. Т.я. відповіді від
Провайдера не було та телефонні запити
ігнорувалися, 5.02.2014 р. він направив
поштою лист для позасудового
врегулювання ситуації (визнання
договору недійсним), на що отримав
спочатку телефонний дзвінок з
пропозицією про можливість приходу
майстра та закріплення антени, а
потім-отримав лист-довідку від 24.02.2014 р.,
з якої йому стали зрозумілі масштаби
порушень Провайдера. Були порушені ст.
41 Конституції України, ст.ст. 4, 6, 10, 14, 15,
18, 19, 21 Закону України «Про захист прав
споживачів», ст. ст. 229, 230, 526, 627, 634, 651, 700
ЦК України, Державні будівельні норми В
2.2-15-2005, Правила утримання жилих
будинків і прибудинкових територій,
затверджених Наказом Державного
Комітету України з питань
житлово-комунального господарства №76
від 17.05.2005 р., ст. 25 КК України, ст. 15
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції».

Завдану моральну шкоду внаслідок
неправомірних дій відповідачів він
оцінює в розмірі 20000 грн., по 10000 грн.
кожному з відповідачів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримав.

Представники відповідача ТОВ «Віжн
ТБ» позов не визнали, мотивуючи тим, що
ТОВ «Віжн ТБ» не продавало, не надавало
і не встановлювало позивачу жодного
обладнання, а лише зобов'язувалося
надавати абоненту програмну послугу з
доступу до перегляду обраного ним
пакету телепрограм. Але згідно п.п.3.2.6.
Договору саме ОСОБА_1 зобов'язаний
утримувати належні йому
індивідувальні технічні засоби
прийому у справному стані.
Встановлення супутникового обладнання
здійснювалось ТОВ «Технарі». Згідно
п.2.1. Договору надання дилерських
послуг №Ех 722/0320/2 між Агентом ТОВ «Віжн
ТБ» (ТОВ Віжн Медіа») та ТОВ «Технарі»
останнє отримало доручення надати
послугу з пошуку абонента, укладення з
ним абонентського договору та його
активації (підключення) в білінговій
системі ТОВ «Віжн ТБ». Тому, ТОВ «Віжн
ТБ» не може нести відповідальність за
якість з монтажу супутникової тарілки
на стіні будинку. Позивач, крім того, не
надав доказів, які б підтверджували, з
якої причини супутникова тарілка
відкрутилася від стіни та факту
невиконання ТОВ «Віжн ТБ» своїх
зобов'язань за Договором про надання
програмної послуги, про порушення прав
споживачів, завдання матеріальної та
моральної шкоди.

Представник відповідача ТОВ «Технарі»
в судовому засіданні позов не визнала,
пояснивши, що ТОВ «Технарі» не
порушувало Закон України «Пр захист
прав споживачів» відносно ОСОБА_1,
оскільки встановлене обладнання не
несло будь-якого ризику для життя,
здоров'я чи майна і було безпечним в
його експлуатації, ніяких зауважень
при установленні обладнання до
представника товариства не було, а
також не було і ніяких звернень по
роботі обладнання. Тарілка була
встановлена в тому місці, яке вказав
замовник, що не є порушенням
товариством Правил ДБН В.2.2-15-2005.
Правила утримання будинків і
прибудинкових територій не були
порушені, бо встановлення системи для
приймання супутникового сигналу не є
ні переплануванням, ні переобладнанням
жилих приміщень, і відповідно до
положень вказаних Правил несе
відповідальність саме власник житла, а
не будь-хто інший. Право на залучення до
виконання робіт (надання послуг)
допустимо і передбачено діючим
законодавством України. Позивач не
укладав одночасно договір і з ТОВ
«Віжн ТБ», і з ТОВ «Технарі». Позивач
уклав двосторонній договір з ТОВ «Віжн
ТБ» на наданя платних послуг, при цьому,
умовою отримання даних послуг є
наявність певного обладнання (в тому
числі і супутникової антени) і
індивідувальних технічних засобів
прийому (ресиверу і т.д.), про що позивач
повідомлявся, з ним погоджувався строк
виклику майстрів для встановлення
такого обладнання та індивідуальних
технічних засобів. ТОВ «Технарі» та ТОВ
«Віжн ТБ» співпрацюють по договору про
надання дилерських послуг, відповідно
до якого ТОВ «Технарі» зобов'язується
надавати дилерські послуги ТОВ «Віжн
ТБ», в тому числі, й послуги з
організації укладення абоненстких
договорів та підключення (активації)
абонентів до програмної послуги ТОВ
«Віжн ТБ» (п.2.1.2. Договору). Зазначеним
Договором передбачено зобов'язання ТОВ
«Технарі» надавати абонентам гарантію
на надані послуги не менше 1 року (п.3.2.24
Договору), а також визначено, що
вважається гарантійним випадком (п.3.2.26.
Договору), а що не є таким. Зокрема,
випадок не вважається гарантійним,
якщо виникнення технічних проблем
абонента викликано механічним впливом
на індивідуальні засоби технічного
прийому, а також впливом води та іншими
природними факторами (п.3.2.27 Договору).
ТОВ «Технарі» добросовісно виконувало
всі умови договору. Гарантійний строк,
встановлений на виконані роботи,
закінчився 16.05.2013 р. Позивач протягом
більш як півтора роки користувався
послугами ТОВ «Віжн ТБ» завдяки
належно наданим ТОВ «Технарі» послугам
по встановленню та налаштуванню
доступу до послуг. Протягом
зазначеного терміну надійшли дві
скарги від позивача на якість сигналу,
при цьому ніякої вини ТОВ «Технарі» не
було, бо обладнання підпало під дію
зовнішніх природних факторів. Позивач
після закінчення гарантійного терміну
відмовився звернутись за допомогою до
спеціалістів при виникненні технічних
проблем, а подав одразу позов до суду,
безвпідставно звинувачуючи ТОВ
«Технарі» у невиконанні договірних
відносин. Моральної шкоди ТОВ
«Технарі» ОСОБА_1 не заподіювало.

Притягнутий до участі в справі в якості
третьої особи ОСОБА_2 позов не визнав,
пояснивши, що він встановлював та
налагоджував до роботи телевізійне
обладнання позивачу по справі, як
інсталятор, перебуваючи у договірних
відносинх з відповідачами по справі,
при цьому зауважень з боку позивача до
його роботи не було.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представників відповідача, третьої
особи, з'ясувавши обставини справи,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що згідно п.2.1.
Договору надання дилерських послуг
№Ех 722/0320/2 між Агентом ТОВ «Віжн ТБ»
(ТОВ Віжн Медіа») та ТОВ «Технарі»
останнє отримало доручення надати
послугу з пошуку абонентів, укладення з
ними абонентських договорів та їх
активації (підключення) в білінговій
системі ТОВ «Віжн ТБ». ТОВ «Технарі»,
зокрема, зобов'язувалось надавати
дилерські послуги ТОВ «Віжн ТБ», в тому
числі, й послуги з організації
укладення абонентських договорів та
підключення (активації) абонентів до
програмної послуги ТОВ «Віжн ТБ».
Зазначеним Договором передбачено
зобов'язання ТОВ «Технарі» надавати
абонентам гарантію на надані послуги
не менше 1 року (п.3.2.24 Договору), а також
визначено, що вважається гарантійним
випадком (п.3.2.26. Договору), а що не є
таким. 18 травня 2012 р. між ОСОБА_1 та ТОВ
«Віжн ТБ» було укладено договір про
надання програмної послуги №,
предметом якого є комплекс
телекомунікаційних послуг. Продажа і
надання послуги з встановлення та
налаштування обладнання здійснив
ділер ТОВ «Технарі», в особі ОСОБА_2,
який діяв по довіреності №01/050312 від
5.03.2012 р. та у відповідності до договору
про надання дилерських послуг SР-V/01-050312
від 5.03.2012 р. При цьому, був складений акт
виконаних робіт,без зауважень.
Гарантійний строк, встановлений на
виконані роботи, закінчився 16.05.2013 р.
Позивач протягом більш як півтора роки
користувався послугами ТОВ «Віжн ТБ»
відповідно до наданим ТОВ «Технарі»
послугам по встановленню та
налаштуванню доступу до послуг, при
цьому в цей строк не заявляв претензій
по якості встановлення та закріплення
тарілки на конструкції житлового
будинку.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботи, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як зазначено у п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1996
р. №5 „Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав
споживачів" (з послідуючими змінами та
доповненнями), до відносин, які
регулюються цим Законом, належать,
зокрема, й ті, що виникають із договорів
підряду.

Згідно ст.1 Закону України "Про захист
прав споживачів" договір - усний чи
письмовий правочин між споживачем і
продавцем (виконавцем) про якість,
терміни, ціну та інші умови, за яких
реалізується продукція. Підтвердження
вчинення усного правочину
оформляється квитанцією, товарним чи
касовим чеком, квитком, талоном або
іншими документами. Робота-діяльність
виконавця, результатом якої є
виготовлення товару або зміна його
властивостей за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб. Гарантійний
строк-строк, потягом якого виробник
(продавець, виконавець або будь-яка
третя особа) бере на себе зобов'язання
про здійснення безоплатного ремонту
або заміни відповідної продукції у
зв'язку з введенням її в обіг.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботи, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав і обов'язків,
зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та у
встановлений строк.

Згідно ст. 10 Закону України «Про захист
прав споживачів»:

1. Споживач має право відмовитися від
договору про виконання робіт (надання
послуг) і вимагати відшкодування
збитків, якщо виконавець своєчасно не
приступив до виконання зобов'язань за
договором або виконує роботу так
повільно, що закінчити її у визначений
строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи
робіт (понад сімдесят відсотків
загального обсягу) вже було виконано,
споживач має право розірвати договір
лише стосовно частини послуги або
робіт, що залишилася.

2. Якщо під час виконання робіт (надання
послуг) стане очевидним, що їх не буде
виконано з вини виконавця згідно з
умовами договору, споживач має право
призначити виконавцю відповідний
строк для усунення недоліків, а в разі
невиконання цієї вимоги у визначений
строк - розірвати договір і вимагати
відшкодування збитків або доручити
виправлення недоліків третій особі за
рахунок виконавця.

3. У разі виявлення недоліків у
виконаній роботі (наданій послузі)
споживач має право на свій вибір
вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у
виконаній роботі (наданій послузі) у
розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни
виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої
речі з такого ж матеріалу і такої ж
якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків
з усуненням недоліків виконаної роботи
(наданої послуги) своїми силами чи із
залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені
чинним законодавством на день
укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають
задоволенню у разі виявлення недоліків
під час приймання виконаної роботи
(наданої послуги) або під час її
виконання (надання), а в разі
неможливості виявлення недоліків під
час приймання виконаної роботи
(наданої послуги)-протягом
гарантійного чи іншого строку,
встановленого договором, чи протягом
двох років з дня прийняття виконаної
роботи (наданої послуги) у разі
відсутності гарантійного чи іншого
строку, встановленого законодавством
або договором.

4. За наявності у роботі (послузі)
істотних недоліків споживач має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Якщо істотні недоліки було виявлено в
роботі (послузі), виконаній з матеріалу
споживача, споживач має право вимагати
на свій вибір або виконання її з такого
ж матеріалу виконавця, або розірвання
договору і відшкодування збитків.

Зазначені вимоги можуть бути
пред'явлені споживачем протягом
строків, передбачених
нормативно-правовими актами та
нормативними документами, умовами
договору, а в разі відсутності таких
строків - протягом десяти років.

6. Виконавець не несе відповідальності
за невиконання, прострочення виконання
або інше неналежне виконання
зобов'язання та недоліки у виконаних
роботах або наданих послугах, якщо
доведе, що вони виникли з вини самого
споживача чи внаслідок дії
непереборної сили.

7. Про відступи від умов договору та
інші недоліки в роботі (послузі), що не
могли бути виявлені при звичайному
способі її прийняття, споживач
зобов'язаний повідомити виконавцеві не
пізніше трьох діб після їх виявлення.

8. Виконавець залежно від характеру і
специфіки виконаної роботи (наданої
послуги) зобов'язаний видати
споживачеві розрахунковий документ, що
засвідчує факт виконання роботи
(надання послуги).

9. Виконавець зобов'язаний протягом
місяця відшкодувати збитки, що виникли
у зв'язку з втратою, псуванням чи
пошкодженням речі, прийнятої ним від
споживача для виконання робіт (надання
послуг). Виконавець не звільняється від
відповідальності, якщо рівень його
наукових і технічних знань не дав змоги
виявити особливі властивості речі,
прийнятої ним від споживача для
виконання робіт (надання послуг).

Якщо виконання робіт (надання послуг)
вимагає використання додаткових
матеріалів, такі матеріали повинні
відповідати вимогам безпеки,
встановленим законодавством до таких
матеріалів.

10. Виконавець несе відповідальність за
шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну
споживача, що виникла у зв'язку з
використанням речей, матеріалів,
обладнання, приладів, інструментів,
пристосувань чи інших засобів,
необхідних для виконання ним робіт
(надання послуг), незалежно від рівня
його наукових і технічних знань, що дає
змогу виявити їх властивості, згідно із
законодавством.

11. Якщо під час виконання робіт (надання
послуг) виникає необхідність у
додаткових роботах (послугах), що не
були передбачені умовами договору,
виконавець зобов'язаний одержати від
споживача дозвіл на виконання таких
робіт (надання послуг).

Будь-які додаткові роботи (послуги),
виконані (надані) виконавцем без згоди
споживача, не створюють для споживача
будь-яких зобов'язань щодо їх оплати.

12. Якщо після укладення договору стане
очевидним, що роботи (послуги), зважаючи
на їх ціну (вартість) та характеристики
або інші обставини, явно не
задовольнятимуть інтереси або вимоги
споживача, виконавець зобов'язаний
негайно повідомити про це споживача.

Виконавець зобов'язаний таким же чином
повідомити споживача, якщо вартість
робіт (послуг) може істотно зрости, ніж
можна було очікувати під час укладення
договору.

Споживач має право відмовитися від
договору про виконання робіт (надання
послуг) без штрафних санкцій з боку
виконавця у разі виникнення обставин,
передбачених в абзацах першому та
другому.

Згідно п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

З боку позивача не надано будь-яких
доказів у підтвердження порушення
відповідачами договірних зобов'язань
перед ним й у матеріалах справи
відповідні докази відсутні.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представники відповідачів заперечують
проти порушення відповідачами
договірних відносин з позивачем.

Позивач по справі пояснив, що він
особисто зняв зі стіни будинку антенну
тарілку. Позивач самостійно робить
висновок щодо наявності порушень при
встановленні та закріпленні антени,
однак це не вбачається з матеріалів
справи та з'ясованих судом фактичних
обставин справи.

На протязі гарантійного строку та
півтора роки з початку встановлення
йому обладнання позивач по справі не
звертався з будь-якими претензіями до
відповідачів щодо якості встановлення
та закріплення абонентського
обладнання, отже якість монтажу була
забезпечена. В судовому засіданні
притягнутий до участі в справі в якості
третьої особи ОСОБА_2 пояснив, що після
встановлення ним абонентського
обладнання позивачу скарг на його дії
не поступало.

Наявність листа ОСОБА_1 на адресу ТОВ
«Віжн ТБ» від 5.02.2014 р., на який була
надана відповідь від 24.02.2014 р., не може
слугувати само по собі підтвердженням
вини будь-кого з відповідачів своїх
договірних відносин з позивачем по
справі.

Крім того,суд відмічає, що відповідно
до п.3.2.6. Договору № абонент
зобов'язаний утримувати обладнання у
технічному стані, яке є його власністю.

Позивач просить стягнути з ТОВ «Віжн
ТБ» відшкодування матеріальних
збитків у зв'язку з пошкодженням
супутникової антени, відновлення
порушеного права, по авансовій оплаті
за послуги, між тим по договору про
надання програмної послуги ТОВ «Віжн
ТБ» зобов'язувалось перед ОСОБА_1
надати програмну послугу з доступу до
перегляду обраного ним пакету
телепрограм, а не надання та монтаж
обладнання. Як видно з акту виконаних
робіт, розміщеному на звороті договору
з абонентом, встановлення
супутникового обладнання
здійснювалось ТОВ «Технарі» в особі
ОСОБА_2 Вказаних позовних вимог до ТОВ
«Технарі» чи ОСОБА_2 ОСОБА_1 не висуває.

Позивач не звертався до відповідачів
по справі з претензіями чи вимогами про
розірвання договору, з відшкодуванням
заподіяних збитків.

Відсутні законні підстави для визнання
недійсним договору про надання
програмної послуги № від 18.05.2012 р.,
укладеного позивачем, бо факту
вчинення правочину під впливом обману
згідно ст. 230 ЦК України, чи під впливом
помилки згідно ст. 229 ЦК України не
встановлено.

Наведені позивачем доводи, з
посиланням на інші нормативні акти, не
дають суду підстав для визнання
недійсним укладеного з його участю
правочину. Відповідачі по справі, третя
особа здійснювали свою діяльність в
межах договірних відносин, що є їх
правом.

Як зазначив позивач у своєму позові та
в поясненнях в судовому засіданні, він
був ознайомлений з інформацією,
поширеною по телебаченню та в
інтернеті, щодо підключення до
супутникового телебачення Віасат. При
укладенні договору, встановленні та
підключенні абонентського обладнання
у нього ніяких додаткових зауважень чи
застережень щодо недостатності
проінформованості не виникало.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позивач не довів правомірність
своїх позовних вимог до ТОВ «Віжн ТБ»,
ТОВ «Технарі» і в матеріалах справи
відповідні підтверджуючі докази цьому
відсутні.

При таких обставинах не підлягають
задоволенню і позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди, та коли
залишилася недоведеною заподіяння
кожним з відповідачів позивачу такої
шкоди.

Згідно ст. 88 ЦПК України понесені судом
судові витрати по справі суд вважає
необхідним компенсувати за рахунок
держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 4, 7, 10, 18 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст.ст. 11, 23, 203,
215, 229, 230, 280, 509, 525, 526, 611 ЦК України, ст.ст.
10, 36, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и
в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ТОВ «Віжн ТБ», ТОВ «Технарі», третя
особа: ОСОБА_2 щодо захисту прав
споживачів.

Витрати по справі, понесені судом,
компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя