Справа № 183/3095/14
№ 2/183/2618/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О., за
участі секретаря судового засідання
Пошивайло І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Дніпропетровська міська біржа
нерухомості про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
Подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Дніпропетровська міська біржа
нерухомості про визнання договору
купівлі-продажу нерухомості від 13
серпня 2001 року, зареєстрованого
Дніпропетровською міською біржею
нерухомості за № 140-499 дійсним та
визнання права власності на 1/2 частку
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 в м. Новомосковську
Дніпропетровської області.
Позов, з посиланням на наявність
укладеного договору купівлі-продажу
від 13 серпня 2001 року обґрунтовано
неможливістю вчинення дій щодо
розпорядження придбаним майном за
договором в зв`язку з відсутністю у
товарної біржі права затверджувати
угоди купівлі-продажу, про що позивачу
повідомлено під час оформлення
документів на майно. Позивач вважає, що
договір укладено у відповідності до
діючого на момент укладання
законодавства, дотримання суттєвих
умов укладання договору.
Сторони в судове засідання не
з`явились, про дату час та місце
судового розгляду справи повідомлені
належним чином. Від позивача надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності. Позивач підтримав позовні
вимоги, не заперечував проти заочного
розгляду справи.
Відповідач та третя особа у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, причини неявки суду не
повідомили, заяву про розгляд справи за
їх відсутності не надавали.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи і від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явились фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З урахуванням зазначених положень
закону та думки позивача, який в
наданій заяві не заперечував проти
заочного розгляду справи, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за можливе задовольнити позовні вимоги
з огляду на наступні обставини.

13 серпня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
нерухомості № б/н, згідно якого ОСОБА_2
продала, а ОСОБА_1 купила 1/2 частку
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 в м. Новомосковську
Дніпропетровської області, яка
належить продавцю на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
засвідчене 11 квітня 1994 року. Ціна
договору визначена в розмірі 3067,00 грн.
Дана обставина визнана сторонами та не
підлягає доказуванню.

Як свідчить укладений договір № б/н від
13 серпня 2001 року, при його укладанні між
сторонами досягнуто згоди щодо
істотних умов договору, така
домовленість підтверджена письмовим
доказом, відбулося повне виконання
договору - позивач передав відповідачу
кошти, а відповідач позивачу - об`єкт
нерухомого майна, договір
зареєстровано в Дніпропетровській
міській біржі нерухомості за
реєстраційним № 140-499 року, однак
нотаріально не посвідчено. Станом на
час розгляду справи позивач здійснює
право користування та володіння 1/2
частиною квартири. 23 квітня 2013 року на
підставі договору дарування від 23
квітня 2013 року, отримав у власність 1/2
частину квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 в м. Новомосковську
Дніпропетровської області що належала
іншому співвласнику. З доданих до
справи документів порушення прав
третіх осіб не вбачається.

Так, право укладати договори
купівлі-продажу і реєструвати їх на
товарній біржі передбачено статтею 15
Закону України «Про товарну біржу» №
1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч.2
якої - угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.

Лист Міністерства юстиції України за №
17-12-44 від 10 квітня 1998 року, роз'яснює, що
угоди укладені на біржі не прирівняні
до нотаріально посвідчених, а тільки
підлягають подальшому нотаріальному
посвідченню.

Однак, відповідно до ст. 47 ЦК України (в
редакції 1963 року, яка діяла станом на
момент укладання спірного договору),
нотаріальне посвідчення угод
обов'язково лише у випадках,
встановлених законом. Суд за позовом
сторони, яка виконала усі умови угоди,
може визнати таку угоду дійсної.

Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
випадку нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 28
квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15
травня 1998 року «Про судову практику по
справам про визнання угод недійсними»,
з підстав недодержання нотаріальної
форми визнаються недійсними тільки
угоди, які відповідно до чинного
законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, зокрема, договори
довічного утримання; застави,
купівлі-продажу. Якщо така угода
виконана повністю або частково однією
з сторін, а друга сторона ухиляється
від її нотаріального оформлення, суд на
підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони,
яка виконала угоду, її
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, № 2774039
від 23 квітня 2013 року, квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1 в м.
Новомосковську Дніпропетровської
області має загальну площу 50,2 кв.м,
житлову площу 27,9 кв.м.

Таким чином, суд вважає, що сторони
домовилися про усі істотні умови
договору купівлі - продажу об`єкту
нерухомості, виконання договору
відбулося.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності на нерухоме майно виникає з
моменту посвідчення договору, або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору
дійсним, якщо договір відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту такої
реєстрації.

За таких обставинах суд вважає, що
укладений між позивачем та
відповідачем договір підлягає
визнанню дійсним.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215, 226
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Дніпропетровська міська біржа
нерухомості про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності - задовольнити.

Договір купівлі-продажу нерухомості
від 13 серпня 2001 року, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
Дніпропетровською міською біржею
нерухомості за реєстраційним № 140-499
року визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, м. Новомосковськ
Дніпропетровської області, загальною
площею 50,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Д.О. Парфьонов