Дата документу 19.09.2014
Справа № 334/8990/14-ц
Провадження № 6/334/841/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді Дубини Л.А., при секретарі
Філіпповій Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Запоріжжі подання державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про обмеження у праві
виїзду за межі України боржника –
ОСОБА_2,-

встановив:

19.09.2014р. державний виконавець
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_1
звернувся до суду з поданням, яке
погоджено з начальником
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ, про обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2, до
виконання ним своїх зобов’язань за
рішенням суду.

Заявник в поданні вказує, що на
примусовому виконанні в
Орджонікідзевському відділі державної
виконавчої служби Запорізького МУЮ
знаходиться виконавче провадження №
42701970 з примусового виконання:

- виконавчого листа №2-666/10р. виданого
24.03.2011 року Орджонікідзевським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії ЗРУ
АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованості за кредитним договором
у сумі 467481,36грн.

01.04.2014р. державним виконавцем було
відкрито виконавче провадження за
вищевказаним виконавчим документом
про що винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження, яка
разом з вимогою державного виконавця
надіслана боржнику за адресою
зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до поштового повідомлення
вказані документи були отримані
боржником.

Заборгованість боржником не сплачена,
до органу ВДВС боржник не з’являється,
що дає підстави вважати, що ОСОБА_2
ухиляється від виконання зобов’язань
покладених на нього рішенням суду, може
виїхати за кордон, щоб не сплачувати
борг, тому заявник просить тимчасово
обмежити громадянина-боржника ОСОБА_2 в
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх обов’язків.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі представлені докази в
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні подання необхідно
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Стаття 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України та в’їзд в Україну
громадян України» передбачає, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п.1-9 ст. 6
вказаного Закону, в тому числі, коли
діють неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов’язання – до
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов`язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням.

За змістом наведених вище норм чинного
законодавства, тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є винятковим заходом обмеження
особистої свободи фізичної особи, який
застосовується лише при наявності
достатніх підстав вважати, що така
особа ухиляється від виконання
зобов`язань, покладених на неї
відповідним судовим рішенням та її
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Дослідивши матеріали подання та надані
докази, суд не може погодитись з
висновками заявника про те, що факт
існування боргу і його несплати є
підставою вважати, що боржник
ухиляється від виконання своїх
зобов’язань. Суду не надано доказів
повідомлення боржника про факт
відкриття виконавчого провадження, не
має підтверджень, що ОСОБА_2 отримував
хоча б одне повідомлення про
необхідність з’явитись до державного
виконавця. Надане поштове повідомлення
про вручення кореспонденції,
підтверджує отримання кореспонденції
ОСОБА_3.

Крім того, не надано доказів, які саме
дії ОСОБА_2 свідчать про ухилення від
виконання зобов`язань, покладених на
нього рішенням суду. І які є підстави
вважати, що ОСОБА_2 може виїхати за
кордон за для того, щоб уникнути
виконання покладених на нього
обов’язків. Заявник не надав суду
відповідних документів, які б
підтверджували факт повідомлення
боржника про відкриття виконавчого
провадження та не навів доказів,
існування можливості у боржника
виконати обов’язки покладені на нього
рішенням суду і свідомого ухилення від
їх виконання.

У відповідності до п.2 Указу Президента
України "Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів" від 24.03.2008р. № 261/08
стосовно врегулювання порядку виїзду
за кордон осіб, які мають не виконані
зобов’язання, покладені на них
рішенням судів, та на виконання
спільного листа Міністерства юстиції
України та адміністрації Прикордонної
служби України від 27.05.2008р. № 25-32/463, №
25/5347, а також з метою роз`яснення
окремих норм законодавства
Міністерством юстиції України, та
відповідно до Закону України "Про
порядок виїзду з України та в`їзд в
Україну громадян України" наявність в
особи невиконаних зобов`язань,
покладених на нього судовим рішенням, є
підставою для обмеження її виїзду за
межі України, питання щодо такого
обмеження вирішується судом.

Таким чином, без перевірки обставин
щодо ухилення боржника від виконання
зобов’язань, доведення яких є
обов`язковою умовою для встановлення
щодо боржника тимчасового обмеження
права виїзду за межі України, подання
не підлягає задоволенню, оскільки
заявником не надано доказів ухилення
ОСОБА_2 від їх виконання.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України, ЗУ "Про
порядок виїзду з України та в’їзд в
Україну громадян України", суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_4 – відмовити.

Ухвалу довести до відома
Орджонікідзевського ВДВС Запорізького
МУЮ.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
Дубина Л. А.