У х в а л а

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення апеляційного суду м. Києва
від 22 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із позовом, в
обґрунтування якого зазначало, що
відповідно до укладеного договору
№k3xrRX04540167 від 22 березня 2008 року
відповідачка отримала кредит у розмірі
5 374, 80 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12, 00%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 22 березня 2009 року.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
у сумі 550, 52 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
умовами договору.

Проте відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку з
чим станом на 28 січня 2013 року у неї
виникла заборгованість у розмірі 26 576, 11
грн., яку банк просив стягнути з неї.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 13
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
22 січня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано і ухвалено нове
рішення про часткове задоволення
позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №k3xrRX04540167
від 22 березня 2008 року у
сумі 12 390, 38 грн. та судовий збір у
розмірі 229, 40 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 22 березня 2008 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачкою був укладений кредитний
договір №k3xrRX04540167, який
складається із заяви позичальника,
умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт). Відповідно до умов
кредитного договору відповідачці був
наданий строковий кредит у розмірі 5 374
грн. 80 коп. на 12 місяців по 22 березня
2009року включно з умовами сплати
відсотків за його користування у
розмірі 1, 00% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту.

У зв'язку з
невиконанням позичальником
зобов'язань за кредитним договором
станом на 28 січня 2013 року у ОСОБА_3
згідно з розрахунком банку виникла
заборгованість у розмірі 26 576 грн. 11
коп., яка складається із заборгованості
за кредитом у розмірі 4 948 грн. 80 коп.,
заборгованості по процентам у розмірі
317 грн. 95 коп., заборгованості по комісії
у розмірі 381 грн. 91 коп., заборгованості
з пені у розмірі 19 185 грн.
73 коп., а також штрафів 500 грн. та 1 241 грн.
72 коп.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем
пропущений строк позовної давності,
про застосування якого заявила
позивачка.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог, апеляційний суд
виходив із того, що відповідно до умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
сторони погодили термін позовної
давності в 5 років, а тому строк
позовної давності спливає 22 березня 2014
року.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції відповідає матеріалам
справи, нормам матеріального права та
узгоджується із правовою позицією, яка
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 24
вересня 2014 року в справі №6-144цс14.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги про неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко