Справа № 752/4715/14-ц
Провадження по справі № 2/752/3065/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при
секретарі Ляліній А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Дошкільного навчального
закладу 664, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
захист честі, гідності та ділової
репутації та стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі Дошкільний навчальний заклад
664 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовними вимогами до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про захист честі, гідності та ділової
репутації та стягнення моральної
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що матір одного з малолітніх
дітей-вихованців групи "Ромашка"
Дошкільного навчального закладу №664
ОСОБА_3 телефонувала батькам інших
дітей та повідомляла, що її син
розповів їй, що протягом періоду з
30.10.2013 року по 13.11.2013 року неодноразово
потерпав від домагань сексуального
характеру з боку невідомого чоловіка,
якого привела до групи вихователь
ОСОБА_2.

В подальшому, 02.12.2013 року о 21:30 год.,
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка також
є матір'ю одного з дітей-вихованців ДНЗ,
зібрали батьків вихованців групи
«Ромашка» на батьківські збори в
приміщенні школи танців будинку №34 по
вул. Героїв Дніпра в м. Києві, де
поширили інформацію, яка за замістом
містила відомості щодо дій
сексуального характеру відносно
малолітніх дітей-вихованців групи
"Ромашка" Дошкільного навчального
закладу №664 з боку невідомого чоловіка
та з відома ОСОБА_2.

В подальшому вказана інформація також
була розповсюджена через мережу
Інтернет.

Розповсюдження даної інформації
викликало резонанс в групі, в
результаті чого адміністрації ДНЗ
неодноразово доводилося збирати
батьківські збори та заспокоювати
батьків.

Позивачі зазначають, що розповсюджена
інформація є недостовірною, що можуть
підтвердити інші працівники закладу,
які постійно там перебували у вказаний
період з 30.10.2013 року по 13.11.2013 року. Крім
того, інші діти в групі не змінили
жодним чином свою поведінку, не бояться
відвідувати садочок. Присутність
сторонньої людини в приміщенні також
виключається тим, що приміщення
зачиняється з середини та проникнути
туди стороннім неможливо.

Таким чином, оскільки поширена 02.12.2013
року інформація завдала шкоди честі,
гідності та діловій репутації
педагогічного працівника ОСОБА_2, а
також поставила під сумнів здатність
адміністрації ДНЗ забезпечити
належним чином навчально-виховний
процес, організувати дисципліну та
забезпечити безпеку дітей, позивачі
просили суд заборонити відповідачам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будь-який чином
розповсюджувати недостовірну
інформацію відносно ОСОБА_2 та
Дошкільного навчального закладу №664;
зобов'язати відповідачів спростувати
недостовірну інформацію, поширену ними
02 грудня 2013 року о 21:30 год. на
батьківських зборах в приміщенні школи
танців будинку №34 по вул. Героїв Дніпра
в м. Києві, яка за замістом містила
відомості щодо сексуального
насильства відносно малолітніх
дітей-вихованців групи "Ромашка"
Дошкільного навчального закладу №664 з
боку невідомого чоловіка та з відома
ОСОБА_2, як таку, що не відповідає
дійсності, у спосіб, в який вона була
поширена, а саме шляхом оголошення на
батьківських зборах перед батьками
вихованців Дошкільного навчального
закладу №664.

Крім того, позивачі вказують, що
неправомірними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які полягають в поширенні
недостовірної інформації, їм було
завдано моральної шкоди, яку оцінюють в
5000,00 грн. кожному, та просять стягнути з
відповідачів.

В судовому засіданні представник
позивача Дошкільного навчального
закладу №664 позовні вимоги підтримав
та просив задовольнити в повному
обсязі. Зазначив, що поширена
інформація викликала резонанс в групі,
адміністрації довелося докладати
додаткових зусиль, щоб заспокоїти
батьків вихованців навчального
закладу, також проводилися жорсткі
перевірки з боку Міністерства освіти
та науки, молоді та спорту. Крім того,
зазначив, що за вказаним фактом
розслідується кримінальне
провадження, проте про підозру нікому
не повідомлено, підтверджень того, що
подія мала місце, не здобуто.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
задовольнити. Вказала, що через
розповсюдження даної інформації була
змушена звільнитися з роботи в
Дошкільному навчальному закладі №664,
що значно вплинуло на її звичний устрій
життя. Також, поширена відповідачами
інформації зашкодила діловій
репутації позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечував, зазначив
про певні негативні результати
перевірок Дошкільного навчального
закладу №664, за які директор понесла
адміністративну відповідальність.
Також вказав, що не підтверджено
належним чином того факту, що
інформація, поширена відповідачами,
набула резонансу та спричинила
будь-які наслідки. Вказав, що надані на
підтвердження вимоги роздруківки з
сайту всесвітньої мережі Інтернет не
підтверджуються належним чином вину
відповідачів, оскільки даному випадку
відповідачем повинен бути власник
вебсайту. Також вказав, що ОСОБА_3 на
зборах повідомила, що дізналася про
вказану інформацію зі слів свого
трирічного сина, таким чином, вказана
інформація не могла сприйматися
слухачами як абсолютно достовірна.
Наголошував про наявність висновку
фахівця, яким встановлено, що син
відповідачки дійсно пережив
психологічну травму.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
повідомлялась належним чином,
відповідно до законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст. 94 ЦК України, юридична
особа має право на недоторканність її
ділової репутації, на таємницю
кореспонденції, на інформацію та інші
особисті немайнові права, які можуть їй
належати.

Відповідно до положень ч.1 ст. 277 ЦК
України, фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п. 15 Постанови пленуму
Верховного Суду України №1 від 27.02.2009
року "Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" юридичним
складом правопорушення, наявність
якого може бути підставою для
задоволення позову, є сукупність таких
обставин: а) поширення інформації,
тобто доведення її до відома хоча б
одній особі у будь-який спосіб; б)
поширена інформація стосується певної
фізичної чи юридичної особи, тобто
позивача; в) поширення недостовірної
інформації, тобто такої, яка не
відповідає дійсності; г) поширення
інформації, що порушує особисті
немайнові права, тобто або завдає шкоди
відповідним особистим немайновим
благам, або перешкоджає особі повно і
своєчасно здійснювати своє особисте
немайнове право. Під поширенням
інформації також слід розуміти
повідомлення в публічних виступах.

Судом достовірно встановлено, що 02
грудня 2013 року о 21:30 год. на
батьківських зборах в приміщенні школи
танців будинку №34 по вул. Героїв Дніпра
в м. Києві, відповідачами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які є батьками малолітніх дітей
- вихованців групи "Ромашка"
Дошкільного навчального закладу №664,
було повідомлено батькам інших дітей
інформацію, яка за замістом містила
відомості щодо здійснення дій
сексуального характеру відносно
малолітніх дітей-вихованців групи
"Ромашка" Дошкільного навчального
закладу №664 з боку невідомого чоловіка
та з відома виховательки ОСОБА_2.

Як показав в судовому засіданні свідок
ОСОБА_5, яка є матір'ю одного з
малолітніх дітей - вихованців групи
"Ромашка" Дошкільного навчального
закладу №664, батьків дітей з групи
"Ромашка" дійсно збирали на батьківські
збори з ініціативи ОСОБА_3, яка
повідомила про збори телефоном. На
вказаних зборах ОСОБА_3 розповіла про
те, що від свого сина почула про
сексуальні домагання з боку
стороннього чоловіка, які відбувалися
з відома виховательки ОСОБА_2. ОСОБА_3
пропонувала з даного приводу
звернутися до органів міліції. Також
ОСОБА_5 суду повідомила, що відповідач
ОСОБА_4 на вказаних зборах зазначала
здебільшого по те, що вихователька
ОСОБА_2 не любить дітей, кричить на них,
та необхідно домогтися її звільнення. В
подальшому, коли ОСОБА_3 розповідала
про домагання до її сина, ОСОБА_4
підтримувала її. Також свідок суду
повідомила, що після вказаних зборів її
відношення до ОСОБА_2 змінилося.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6, яка є
матір'ю одного з малолітніх дітей -
вихованців групи "Ромашка" Дошкільного
навчального закладу №664, суду
повідомила, що про заплановані збори
дізналася від ОСОБА_3 по телефону, також
остання повідомила їй інформацію про
домагання, яку почула від свого сина. На
батьківських зборах були присутні
близько 15 батьків, збори вели вдвох
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_4
поводила себе агресивно, постійно
зазначала про необхідність вимагати
звільнення виховательки ОСОБА_2,
зазначала, що дітей ображають. ОСОБА_3
розповідала, що від сина дізналася про
сексуальні домагання з боку
стороннього чоловіка, які відбувалися
в присутності виховательки ОСОБА_2.
Зокрема, з розповідей дитини, під час
подій, які мали місце за участі
стороннього чоловіка та носили
характер сексуальних домагань, остання
були присутня, все відбувалося з її
відома. Після вказаних зборів
відношення до ОСОБА_2 та закладу
змінилося, виникли сумніви в належній
організації роботи ДНЗ №664.

Відповідно до п. 15 Постанови пленуму
Верховного Суду України №1 від 27.02.2009
року "Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи" також
зазначено, що негативна інформація,
поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного
(презумпція добропорядності).
Негативною слід вважати інформацію,
в якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка
в особистому, суспільному чи
політичному житті тощо) і яка, на думку
позивача, порушує його право на повагу
до гідності, честі чи ділової
репутації.

Таким чином, вбачається, що обов'язок
доведення достовірності інформації,
розповсюдженої 02 грудня 2013 року на
батьківських зборах, покладений на
відповідачів.

Водночас, на підтвердження
достовірності інформації останні
заявляли лише про наявність
кримінального провадження, порушеного
за вказаним фактом, проте в судовому
засіданні не знайдено підтвердження
того, що будь-кому повідомлено про
підзору у вказаному кримінальному
провадженні, складено обвинувальний
акт чи по вказаному провадженні
наявний вироку суду.

Сама лише наявність в провадженні
органу досудового розслідування
такого провадження свідчить про
проведення перевірки за відомостями,
повідомленими заявниками, таким чином,
не може підтверджувати факт того, що
подія, про яку повідомлено на зборах 02
грудня 2013 року, дійсно мала місце.

Посилання представника відповідача
ОСОБА_3 на наявність Професійного
висновку від 06.12.2013 року, яким
встановлено, що її син пережив
психотравматичні події у дошкільному
закладі освіти, оцінюються судом
критично в якості підтвердження
розповсюдженої інформації, оскільки у
вказаному висновку чітко зазначено, що
трактування подій як психосексуальних
стосуються суб'єктивного простору
дитини, та, в об'єктивному вимірі,
можуть мати і позасексуальні прояви.

Стосовно наданих на підтвердження
своїх заперечень документів щодо
наявності порушень в організації
діяльності Дошкільного навчального
закладу №664, суд приймає до уваги
посилання представника позивачів на
те, що вказані обставини безпосередньо
предмету спору не стосуються та не
приймає їх до уваги.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що стороною відповідачів не
доведено та не підтверджено належним
чином достовірність розповсюдженої
інформації, що є підставою для її
спростування.

Відповідно до ч.4 ст. 277 ЦК України,
спростування недостовірної інформації
здійснюється особою, яка поширила
інформацію.

Згідно ч.7 вказаної статті,
спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовна вимога щодо
зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4
спростувати недостовірну інформацію,
поширену ними 02 грудня 2013 року о 21:30 год.
на батьківських зборах в приміщенні
школи танців будинку №34 по вул. Героїв
Дніпра в м. Києві, яка за замістом
містила відомості щодо сексуального
насильства відносно малолітніх
дітей-вихованців групи "Ромашка"
Дошкільного навчального закладу №664 з
боку невідомого чоловіка та з відома
ОСОБА_2, як таку, що не відповідає
дійсності, у спосіб, в який вона була
поширена, а саме шляхом оголошення на
батьківських зборах перед батьками
вихованців Дошкільного навчального
закладу №664, є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Разом з тим, в позовній заяві ставиться
вимога щодо заборони відповідачам
будь-яким чином розповсюджувати
недостовірну інформацію відносно
ОСОБА_2 та Дошкільного навчального
закладу №664.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Водночас, наразі стороною позивача не
доведено, що порушення відповідачами
їх прав продовжують тривати, посилання
на розповсюдження інформації через
мережу Інтернет не можуть слугувати
належним підтвердження вказаного,
оскільки такі повідомлення є
анонімними та не індивідуалізованими,
тобто не свідчать про дії саме з боку
відповідачів.

З огляду на вказане, суд не вбачає за
можливе задовольнити дану вимогу.

Стосовно заявлених вимог про
відшкодування моральної шкоди, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна
шкода полягає також у приниженні честі
та гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного
суду України №4 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під немайновою
шкодою, заподіяною юридичній особі,
слід розуміти втрати немайнового
характеру, що настали у зв'язку з
приниженням її ділової репутації,
посяганням на фірмове найменування,
товарний знак, виробничу марку,
розголошенням комерційної таємниці, а
також вчиненням дій, спрямованих на
зниження престижу чи підрив довіри
до її діяльності.

Відповідно до п. 9 вказаної постанови,
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат
(їх тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації. При цьому суд має виходити
із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Суд приймає до уваги посилання
позивача ОСОБА_2 на те, що
неправомірними діями відповідачів їй
було завдано моральної шкоди, зокрема в
судовому засіданні було встановлено,
що остання змушена була звільнитися з
місця роботи, що значно вплинуло на
звичний розпорядок та устрій її життя.
Крім того, які зазначили в судовому
засіданні свідки, їх відношення до
позивачки після проведених зборів
погіршилось, що свідчить, що
розповсюджена інформація негативно
вплинула на ділову репутацію ОСОБА_2,
позитивну оцінку її професійних
якостей з боку оточуючих. Враховуючи
все викладене, суд оцінює завдану
моральну шкоду в розмірі 500,00 грн., яка
підлягає стягненню з відповідачів в
рівних частках.

Також, приймається до уваги те, що
розповсюджена інформація зашкодила
діловій репутації Дошкільного
навчального закладу №664, оскільки у
батьків вихованців закладу виникли
сумніви щодо можливості здійснити
належну організацію роботи закладу та
забезпечити безпеку дітей. Завдану
моральну шкоду суд оцінює в 500,00 грн.,
яка підлягає стягненню з відповідачів
в рівних частках.

На підставі ст. 88 ЦПК України, на
користь кожного з позивачів підлягає
стягненню з відповідачів в рівних
частках сума сплаченого судового
збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
5, 10, 60,212-215 ЦПК України,ст. 23, 94, 277 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи", Постановою Пленуму
Верховного суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Дошкільного навчального закладу
№664, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист
честі, гідності та ділової репутації та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4
спростувати недостовірну інформацію,
поширену ними 02 грудня 2013 року о 21:30 год.
на батьківських зборах в приміщенні
школи танців будинку №34 по вул. Героїв
Дніпра в м. Києві, яка за замістом
містила відомості щодо сексуального
насильства відносно малолітніх
дітей-вихованців групи "Ромашка"
Дошкільного навчального закладу №664 з
боку невідомого чоловіка та з відома
ОСОБА_2, як таку, що не відповідає
дійсності, у спосіб, в який вона була
поширена, а саме шляхом оголошення на
батьківських зборах перед батьками
вихованців Дошкільного навчального
закладу №664.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.
НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_1),
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер не присвоювався, проживає за
адресою АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Києва, і.п.н.
НОМЕР_2, проживає за адресою АДРЕСА_3) в
відшкодування завданої моральної
шкоди в рівних частках 500 (п'ятсот)
гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.
НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_1),
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер не присвоювався, проживає за
адресою АДРЕСА_2) на користь
Дошкільного навчального закладу №664
(, місцезнаходження м.
Київ, вул. Північна, 4Г) в відшкодування
завданої моральної шкоди в рівних
частках 500 (п'ятсот) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.
НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_1),
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер не присвоювався, проживає за
адресою АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Києва, і.п.н.
НОМЕР_2, проживає за адресою АДРЕСА_3)
суму сплаченого судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60
коп..

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.
НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_1),
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний
номер не присвоювався, проживає за
адресою АДРЕСА_2) на користь
Дошкільного навчального закладу №664
(, місцезнаходження м.
Київ, вул. Північна, 4Г) суму сплаченого
судового збору в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривень 60 коп..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а сторонами, які не
були присутні при проголошенні рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду м. Києва через Голосіївський
районний суд м. Києва.

Суддя:
Антонова Н.В.