РІШЕННЯ

іменем
України

28 жовтня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської
області про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом, треті особи: Зміївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

28.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просив визнати
за ним право власності в порядку
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пасіки Зміївського
району Харківської області матері
ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_2
(літ. А-1, загальною площею 29,0 кв.м,
житлова площа - 10,7 кв.м) з надвірними
будівлями.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пасіки
Зміївського району Харківської
області померла його мати ОСОБА_4.

Станом на момент смерті у ОСОБА_4 було
двоє дітей: він, а також його сестра
ОСОБА_3

Батька вони з сестрою не мали, а мати за
життя у шлюбі не була, в зв'язку з чим у
свідоцтвах про народження повні дані
щодо батька - відсутні.

Батьки матері померли раніше за неї.

Заповіту мати не залишила і таким чином
має місце спадкування за законом.

За життя мати була власником житлового
будинку за наступною адресою: 63451,
АДРЕСА_2.

Земельна ділянка, що необхідна для
обслуговування житлового будинку (під
будинком) - не приватизована.

Станом на момент смерті матері з нею
ніхто не був зареєстрований та не
проживав.

До нотаріальної контори у встановлений
законом шестимісячний термін з заявою
про прийняття спадщини звернувся лише
він. Його сестра ОСОБА_3 будь-яких дій по
прийняттю спадщини після смерті матері
не вчиняла, що нею не оспорюється,
оскільки між ними була домовленість з
приводу того, що будинок після смерті
матері повинен належати йому.

Після його звернення до нотаріальної
контори з приводу оформлення
спадкового майна померлої матері, його
було повідомлено про те, що необхідно
надати правовстановлюючий документ на
будинок (свідоцтво про право
власності). Він вказав на те, що у нього
наявна довідка з сільської ради про
належність будинку, довідка БТІ та
технічний паспорт, а інших документів у
нього не має, в зв'язку з чим йому було
рекомендовано звернутися до суду з
даним позовом. Письмової відмови у
вчиненні нотаріальної дії він не
отримував, оскільки його повідомили
про те, що за відсутності
правовстановлюючого документу на
будинок видача свідоцтва про право на
спадщину взагалі не може бути виконана,
що й змусило його звернутися до суду з
позовом.

Крім того, вперше на законодавчому
рівні було встановлено порядок та
умови прийняття в експлуатацію
об'єктів будівництва постановою
Кабінету Міністрів України від 5 серпня
1992 року № 449 «Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів державного замовлення».

Тобто, до 5 серпня 1992 року не
передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності.

У зв'язку з тим, що відповідно до статті
58 Конституції України
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, загальні правила
прийняття в експлуатацію не можуть
поширюватись на приватні житлові
будинки з господарськими будівлями і
спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992
року.

Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення І та II категорій
складності які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 95 від 19.03.2013
року - документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Згідно технічного паспорта складеного
КП «Зміївське бюро технічної
інвентаризації» зазначений будинок
закінчено будівництвом в 1947 році.

Враховуючи, що його мати ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент дії
Цивільного Кодексу УРСР /в редакції 1963
року/, в зв'язку з чим правовідносини
щодо спадкового майна виникли в період
дії цього Кодексу, при вирішенні справи
повинні бути застосовані саме його
норми.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, від позову не відмовився,
подав заяву про проведення судового
засідання за його відсутністю,
наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача
Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської
області в судове засідання не з'явився;
Великогомільшанський сільський голова
Строна Р.Г. подав заяву, в якій позов
визнав та просив розглянути справу за
відсутністю представника сільської
ради.

Представник третьої особи
Зміївської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився,
його неявка не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, подала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, не
заперечувала проти задоволення
позовної заяви ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Спірним є житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_2, який
згідно довідки КП "Зміївське БТІ" від
06.08.2014 року №2118, витягу з
погосподарської книги
Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської
області від 14.08.2014 року №02-22/459 та
довідки Великогомільшанської
сільської ради Зміївського району
Харківської області від 28.07.2014 року
№02-22/336 та технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок значиться за ОСОБА_4 Зі слів
замовника житловий будинок збудований
в 1947 році, але право власності на
будинок не було оформлено, так як за
життя ОСОБА_4 не зверталася із заявою
про оформлення права власності на
житловий будинок. Згідно наказу
Мінрегіонбуду №95 від 19.03.2013 року, щодо
порядку прийняття в експлуатацію
об'єктів нерухомого майна збудованих
до 05.08.1992 року, одним із документів, що
свідчить про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта,
відповідно до вимог законодавства, є
технічний паспорт на житловий будинок.
Дійсна інвентаризаційна вартість
нерухомого майна становить 15807 грн. (а.
с. 16-21).

Згідно свідоцтву про смерть, виданому
15.03.2001 року Великогомільшанською
сільською радою Зміївського району
Харківської області, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 рік в с. Пасіки
Зміївського району Харківської
області. (а. с. 8).

Даними свідоцтв про укладення
шлюбу та про народження,
підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
дітьми ОСОБА_4 (а. с. 9, 12, 13).

За інформацією
Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської
області від 14.08.2014 року №02-22/458
вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
дійсно проживала і була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_2 з 1947 року по день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім неї на момент
смерті і по теперішній час, за вказаною
адресою, більше ніхто не проживає і не
зареєстрований, в тому числі малолітні
та неповнолітні діти. (а. с. 15)

Згідно повідомленню Зміївської
державної нотаріальної контори від
14.10.2014 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 до нотаріальної контори
надійшла заява 07.09.2001 року про
прийняття спадщини - від сина померлої
ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_1. (а. с. 39)

У відповідністю з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР
1963 року, при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені)
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

У відповідністю з ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР
1963 року, вважається, що відмовився від
спадщини також той спадкоємець, який не
вчинив жодної з дій, що свідчать про
прийняття спадщини (ст. 549 цього
Кодексу).

Зазначеними вище дослідженими
доказами підтверджується, що після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963
року, спадщину прийняв її син ОСОБА_1,
який після померлої прийняв спадщину,
але оформити свідоцтво про право на
спадщину не має можливості через
відсутність правовстановлюючого
документа на спірне нерухоме майно.

За таких обставин, позовна заява
ОСОБА_1 про визнання за ним права
власності на спірний житловий будинок
з надвірними будівлями у порядку
спадкування за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської
області про визнання права власності
на спадщину в порядку спадкування за
законом, треті особи: Зміївська
державна нотаріальна контора
Харківської області, ОСОБА_3 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на будинок з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий: