Справа № 463/1161/14
Головуючий у 1 інстанції: Головатий
Провадження № 22-ц/783/5004/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Кабаля І.І.

Суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.

При секретарі: Матяш С.І.

З участю: представника ЛМКП
«Львівводоканал» - Космовської Ю.Л.,
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Львівського
міського комунального підприємства
«Львівводоканал» на рішення
Личаківського районного суду м.Львова
від 04 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал» про визнання дій
Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал»
незаконними,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду
м.Львова від 04 червня 2014 року позов
ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал» про визнання дій
Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал»
незаконними задоволено частково.

Визнано дії Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал» по проведенню
нарахування на суму 6 622 гривні 00
копійок незаконними.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення на користь ОСОБА_5 1000 гривень
за надання правової допомоги
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Рішення суду оскаржило Львівське
міське комунальне підприємство
«Львівводоканал». В апеляційній скарзі
посилається на порушення судом норм
матеріального права, при неповно
з'ясованих обставинах справи. Вказує,
що суд прийшов до неправильного
висновку про те, що водокористування в
приміщенні позивача не було без
обліковим та приєднання до систем
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення та
користування ними не були
самовільними, оскільки позивач,
укладаючи з відповідачем договір на
подачу води з комунального водопроводу
та приймання стічних вод до
каналізаційної мережі, взяв на себе
обов'язок при відсутності
водолічильників або неможливості
зробити ремонт існуючих - придбати
новий лічильник і встановити його
згідно правил, однак зобов'язання не
виконав. Крім того, актом відповідача
від 22 жовтня 2013 року встановлено, що
позивач користується послугами
водопостачання без обліку та
відповідної документації, який було
залишено представнику позивача. Також
зазначає, що підставою для нарахування
є факт без облікового
водокористування, а не факт вручення
акту позивачу. Також помилковим є
твердження суду про те, що після
отримання акту від 24 січня 2014 року
позивачами було вчинено дії для
встановлення водо лічильників, а саме
його було зареєстровано 14 лютого 2014
року. Просить рішення скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання
апеляційної скарги, заперечення
доводів апеляційної скарги
протилежної сторони, перевіривши в
межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи
встановлено судом, нежитлове
приміщення АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності. (а.с.22)

Згідно з договором найму житлових
приміщень (а.с.4) приміщення АДРЕСА_1
надано у строкове платне володіння та
користування ОСОБА_3

Як вбачається з акту ЛМКП
«Львівводоканал» від 23.01.2014р. (а.с.20),
оскільки ОСОБА_5 не було виконано
припису від 22.10.2013р. на встановлення та
реєстрацію водолічильника, тому
відповідачем буде здійснено
нарахування плати за водопостачання та
водовідведення в приміщенні АДРЕСА_1
відповідно до п.3.3 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України.

Згідно з п.3.2. водокористування
вважається безобліковим, якщо споживач
самовільно приєднався до систем
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення або
самовільно користується ними.

Відповідно до п.3.3 вищевказаних правил
у разі безоблікового водокористуванню
виробник виконує розрахунок витрат
води за пропускною спроможністю труби
вводу при швидкості руху води в ній 2,0
м/сек та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу.

Як вбачається з матеріалів справи
06.08.2012 року між ОСОБА_5 та відповідачем
укладено попередній договір на подачу
води з комунального водопроводу та
приймання стічних вод до
каналізаційної мережі.

Відповідно до п.2.1 вищевказаного
договору ОСОБА_5 був зобов'язаний
отримати у відповідача технічні умови
на приєднання абонента до мере;-
водопроводу та каналізації, погодити
проект водомірного вузла і у
встановленому порядку отримати дозвіл
на скид стічних вод, погодивши проект
ліміту на скид забруднювальнії:,
речовин. Невиконання вказаних вимог
протягом чотирьох місяців з моменту
укладення договору є підставою
відповідачу для розірвання договору і
припинення надання послуг :
водопостачання та водовідведення.

У відповідності до п.5.1 договору термін
дії вищевказаного договору було
продовжено та 05.02.2014 року між ОСОБА_5 та
відповідачем укладено договір на
подачу води з комунального водопроводу
та приймання стічних вод до
каналізаційної мережі (а.с.8-9).

24.12.2013 року ОСОБА_5 звернувся до
відповідача із заявою про видачу
технічних умов (а.с. 18).

Посилання апелянта та те, що укладаючи
з відповідачем договір на подачу води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до каналізаційної мережі,
взяв на себе обов'язок при відсутності
водолічильників або неможливості
зробити ремонт існуючих - придбати
новий лічильник і встановити його
згідно правил, однак зобов'язання не
виконав є безпідставними, оскільки на
підставі заяви ОСОБА_5 14.02.2014 року за
адресою АДРЕСА_1-а було зареєстровано
лічильник, що підтверджується копією
акту реєстрації лічильників за №118391
(а.с.21).

Відтак, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що
водокористування в приміщенні АДРЕСА_1
не було без обліковим, так як
приєднання до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення та користування ними не
були самовільними.

Крім цього, як встановлено районним
судом, у акті від 23.01.2014 року ЛМКП
«Львівводоканал» посилається на
невиконання ОСОБА_5 вимог припису від
22.10.2013 року, однак як вбачається з
представленої копії вказаного акту,
такий не було вручено позивачу по
справі, а тому суд вірно вказав, що у
ЛМКП «Львівводоканал» не було жодних
підстав для застосування будь- яких
санкцій у зв'язку з невиконанням даного
акту.

Відповідно до аналізу змісту ст.ст.40, 42,
84, 88 ЦПК України, судові витрати на
правову допомогу - це фактично понесені
стороною і документально підтверджені
витрати, пов'язані з наданням цій
стороні правової допомоги адвоката під
час вирішення цивільної справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача витрат на надання правової
допомоги у розмірі 1000 гривень суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що ОСОБА_5 не надано суду жодних доказів
на підтвердження розміру витрат на
правову допомогу, а долучена до
позовної заяви копія чеку №3439 від
15.04.2014р. не може братися до уваги,
оскільки в такій відсутні відомості
про платника, отримувача коштів та
призначення платежу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, правильно застосував
матеріальний закон, який регулює
спірні правовідносини, при
встановленні зазначених фактів судом
не було допущено порушення норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення також не дають
підстав для висновку про те, що судом
при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального і процесуального
права, які передбачені ст. 309 ЦПК
України, як підстави для скасування
рішення суду, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни або скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського
міського комунального підприємства
«Львівводоканал»- відхилити.

Рішення Личаківського районного
суду м.Львова від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення, може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Кабаль І.І.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький
Д.І.