провадження 2-з/201/237/2014
УХВАЛА

29 жовтня 2014 року
м.
Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Антонюк О.А.,
ознайомившись з заявою представника
позивачів ОСОБА_1 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 (52070, Україна, Дніпропетровська
область, с. Новоолександрівка, вул.
Гагаріна, буд. 36, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3
(49000, Україна, м. Дніпропетровськ, вул.
Героїв Сталінграду, буд. 14, РНОКПП
НОМЕР_2) та ОСОБА_4 (52005, Україна,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
пров. Канальний, буд. 11, РНОКПП НОМЕР_3)
до приватного підприємства
«ВІЗИТ-ДНІПРО» (49000, Україна, м.
Дніпропетровськ, ж/м Тополя – 3, буд. 22,
офіс 73, ), ОСОБА_5
(Російська Федерація, м.
Санкт-Петербург, проспект
Малодєтськосільськтий, буд. 28 А, кв. 40,
РНОКПП НОМЕР_4) і товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
міста» (49080, Україна, м. Дніпропетровськ,
вул. Шолохова, 11, ), треті
особи: реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції (49004, Україна, м.
Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 56),
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
(49044, Україна, м. Дніпропетровськ, вул.
Якова Самарського, буд. 11, приміщеня 12),
про визнання договору купівлі продажу
недійсним, скасування державної
реєстрації права власності на майно та
визнання майнових прав на нерухоме
майно, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 10
жовтня 2014 року звернулися до суду з
позовом до відповідачів ПП
«ВІЗИТ-ДНІПРО», ОСОБА_5 і ТОВ «Центр
міста» про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, скасування
державної реєстрації права власності
на майно та визнання майнових прав на
нерухоме майно.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня
2014 року позовну заяву було залишено без
руху та надано позивачу строк для
усунення недоліків в позовній заяві,
які ним було усунуто та подано позовну
заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПП
«ВІЗИТ-ДНІПРО», ОСОБА_5 і ТОВ «Центр
міста», треті особи: реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, ПН ДМНО ОСОБА_6, про
визнання договору купівлі продажу
недійсним, скасування державної
реєстрації права власності на майно та
визнання майнових прав на нерухоме
майно.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня
2014 року провадження по цій справі було
відкрито та призначено проведення
судового засідання.

Представником позивачів 28 жовтня 2014
року до суду було подано заяву про
забезпечення позову, в якій він просить
накласти арешт на приміщення № 701,
загальною площею 350,2 кв.м., № 702,
загальною площею 183,7 кв.м.,
комерційно-торгівельного комплексу
літ. А-8, що знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 82 Д, які належать
ОСОБА_5, а також заборонити ОСОБА_5
будь-яким чином відчужувати приміщення
№ 701, загальною площею 350,2 кв.м., № 702,
загальною площею 183,7 кв.м.,
комерційно-торгівельного комплексу
літ. А-8, що знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 82 Д, оскільки в
провадженні суду знаходиться
зазначена справа та на думку позивачів
невжиття заходів забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на спірне
майно може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення по
справі, крім того на теперішній час
спірне майно належить вище вказаному
відповідачу, тому він має можливість
вільно розпоряджатися ним та здійснити
його відчуження на користь третіх осіб,
що зробить неможливим виконання
рішення суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України
передбачено, що суд, за заявою осіб, що
беруть участь у справі, може вжити
заходи забезпечення позову. Частиною 3
цієї ж статті встановлено, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Накладення
арешту на майно та заборона вчиняти
певні дії є видами забезпечення позову,
передбаченими ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» зазначено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суддя має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Перевіривши матеріали
справи і заяву про забезпечення позову
та оцінивши надані докази, суд вважає
можливим задовольнити заяву про
забезпечення позову, в з в’язку з чим
накласти арешт на нерухоме майно, а
саме: на приміщення № 701, загальною
площею 350,2 кв.м., № 702, загальною площею
183,7 кв.м., комерційно-торгівельного
комплексу літ. А-8, що знаходяться за
адресою: Дніпропетровська область,
місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок 82 Д, які
належать ОСОБА_5, а також заборонити
ОСОБА_5 будь-яким чином відчужувати
приміщення № 701, загальною площею 350,2
кв.м., № 702, загальною площею 183,7 кв.м.,
комерційно-торгівельного комплексу
літ. А-8, що знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 82 Д, оскільки в
провадженні суду перебуває зазначена
справа та між сторонами виник спір з
приводу спірного майна, та зазначені
види забезпечення позову є співмірним
із заявленими позивачами вимогами, а
також існують всі підстави вважати, що
відповідачем (ОСОБА_5) може бути
відчужене зазначене майно на користь
інших осіб або вчинені будь-які інші
дії щодо вище вказаного нерухомого
майна, а тому з урахуванням вище
викладеного суд вважає, що у разі
невжиття заходів забезпечення позову
зазначений відповідач матиме
можливість здійснити відчуження майна,
що йому належить, на користь інших осіб,
а тому дійсно існує реальна загроза
утруднення або неможливість виконання
рішення суду так як у сторони спору
(відповідача ОСОБА_5) до його вирішення
наявна можливість розпорядитися
об'єктом прав, що йому належать, в
зв’язку з чим невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного,
керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152,
ч. 1 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Заяву представника
позивачів ОСОБА_1 про забезпечення
позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме
майно, а саме: на приміщення № 701,
загальною площею 350,2 кв.м., № 702,
загальною площею 183,7 кв.м.,
комерційно-торгівельного комплексу
літ. А-8, що знаходяться за адресою:
Дніпропетровська область, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 82 Д, які належать
ОСОБА_5.

Заборонити ОСОБА_5 будь-яким чином
відчужувати приміщення № 701, загальною
площею 350,2 кв.м., № 702, загальною площею
183,7 кв.м., комерційно-торгівельного
комплексу літ. А-8, що знаходяться за
адресою: Дніпропетровська область,
місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок 82 Д.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня проголошення ухвали, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної
сили 29 жовтня 2014 року.

Строк пред’явлення ухвали
до виконання – один рік.

Оскарження ухвали не
зупиняє її виконання.

Суддя
О.А.
Антонюк