Справа №591/6714/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Міліціанов Р. В.Номер
провадження 22-ц/788/1834/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 59
УХВАЛА

06 листопада 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Шевченка В. А. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Відікон»

на ухвалу Зарічного районного суду
м.Суми від 18 вересня 2014 року

у справі за скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Телерадіокомпанія «Відікон» на дії та
рішення державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції
Большакова Сергія Михайловича,

заінтересована особа - ОСОБА_4,

в с т а н о
в и л а :

11 вересня 2014 року ТОВ «ТРК «Відікон»
звернулось до суду зі скаргою, у якій
просило визнати неправомірними дії та
рішення державного виконавця ВДВС
Сумського МУЮ Большакова С.М. по
забезпеченню виконання виконавчого
провадження №40350258, а саме: запит від 26
серпня 2014 року №17159 до органу державної
податкової інспекції; дії по розподілу
та перерахунку стягуваних коштів і
розпорядження від 09 вересня 2014 року
№40350258/56 про розподіл цих коштів.

Ухвалою Зарічного районного суду
м.Суми від 18 вересня 2014 року у
задоволенні скарги відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТРК
«Відікон», посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить
зазначену ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення скарги.

Вважає, що оскаржуваний запит не є
запитом щодо надання інформації,
оскільки суперечить встановленому
Порядку надання інформації, а питання
визначення розміру суми, яка має бути
утримана в якості податків та
обов'язкових платежів, повинно
вирішуватися шляхом призначення
експерта або спеціаліста. Доводить, що
у виконавчому провадженні наявні два
розпорядження різного змісту з одного
питання. Вказує, що розпорядження
затверджене неповноважною особою -
заступником начальника, а не
начальником ВДВС.

Заслухавши пояснення представника ТОВ
«ТРК «Відікон», заперечення
представника ВДВС Сумського МРУЮ,
стягувача ОСОБА_4 та її представника,
дослідивши матеріали і перевіривши
ухвалу в межах заявлених вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 16 серпня 2013 року (справа №
591/3252/13-ц) стягнуто на користь ОСОБА_4 з
ТОВ «ТРК «Відікон» 7843 грн. 36 коп.
компенсації за невикористану
додаткову соціальну відпустку, 19665 грн.
43 коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, з
утриманням з цих сум податків та інших
обов'язкових платежів, та 350 грн.
моральної шкоди.

На виконання вказаного рішення суду
видано виконавчий лист від 16 серпня 2013
року, по якому за заявою стягувача
постановою державного виконавця ВДВС
Сумського МУЮ від 14 жовтня 2013 року
відкрито виконавче провадження №40350258
(а.с.6).

У наданий строк для добровільного
виконання боржник рішення суду не
виконав і державний виконавець
приступив до його примусового
виконання.

16 червня 2014 року державний виконавець
виніс розпорядження №40350258/14, яким
визначив що із 30693 грн. 43 коп., які
надійшли на рахунок, підлягають
перерахунку з метою виконання
виконавчого листа №591/3252/13-ц: на користь
ОСОБА_4 - 27858 грн. 79 коп.; на сплату
виконавчого збору - 2785 грн. 88 коп.; на
витрати на проведення виконавчих дій -
48 грн. 76 коп. (а.с.12).

Відповідно до вказаного розпорядження
державний виконавець 17 червня 2014 року
направив до УДК у м.Сумах ГУДКСУ у
Сумській області платіжне доручення
№6991 на суму 27858 грн. 79 коп., зазначивши
призначення платежу - на картковий
рахунок ОСОБА_4, борг з «ТРК «Відікон»
згідно виконавчого документа №591/3252
від 18 серпня 2013 року, ВП4035025 (а.с. 40).

Однак того ж дня, начальник ВДВС СМУЮ
направив до цього органу
Держказначейської служби подання про
вилучення вказаного платіжного
доручення без виконання у зв'язку з
надлишковим стягненням коштів (а.с.25, 26,
41).

26 серпня 2014 року державний виконавець
Большаков С.М. направив до ДПІ у м.Сумах
запит №17159 про надання інформації з
розрахунками податків та інших
обов'язкових платежів із сум, які
підлягають сплаті по вказаному
виконавчому листу (а.с.7).

09 вересня 2014 року цим же державним
виконавцем видано розпорядження
№40350258/56, яким змінено порядок
перерахування заборгованості за
виконавчим листом у розмірі 27858 грн. 79
коп., та визначено, що з вказаної суми
підлягають перерахуванню ОСОБА_4 23679
грн. 96 коп., а 4178 грн. 83 коп. - поверненню
ТОВ «ТРК «Відікон» (а.с.11).

Правильно і з достатньою повнотою
встановивши вказані факти, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про правомірність дій
державного виконавця ВДВС СМУЮ
Большакова С.М. при примусовому
виконанні виконавчого провадження
щодо стягнення за судовим рішенням на
користь ОСОБА_4

Так, у п.6 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про оплату праці» від 24
грудня 1999 року №13 роз'яснено, що
справляння і сплата податку з громадян
є відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

Відповідно до абз.3 п.3 постанови КМУ
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати» від 08
лютого 1995 року №100 при обчисленні
середньої заробітної плати у всіх
випадках її збереження включаються усі
виплати у тому розмірі, в якому вони
нараховані, без виключення сум
відрахування на податки та обов'язкові
платежі.

Обов'язок роботодавця нарахувати та
утримати із заробітної плати
працівника єдиний соціальний внесок і
податок з доходів фізичних осіб, а
також перерахувати їх до бюджету,
передбачено ст.7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та ст.ст.14, 164, 168,
171 Податкового кодексу України.

Згідно з п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження з метою
захисту інтересів стягувача має право
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Оскільки боржник-роботодавець рішення
суду добровільно не виконував і не
визначив суми утримань із заробітної
плати працівника, державний виконавець
Большаков С.М. діяв з метою
забезпечення виконання судового
рішення, та дотримав при цьому вимоги
ст.5 Закону України «Про виконавче
провадження» і п.1.10, 12.1, 12.11, 12.13, 12.17
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
МЮ України від 02 квітня 2012 року №512/5,
щодо порядку направлення запиту про
надання інформації необхідної для
здійснення виконавчих дій.

Оспорюваний запит від 26 серпня 2014 року
№17159 вчинений у межах його повноважень,
необхідний для забезпечення виконання
рішення суду, направлений
компетентному органу і достатньо
вмотивований.

ТОВ «ТРК «Відікон» усупереч вимог
ст.ст.10, 60 ЦПК України не довело, що
вказаний запит порушує його права
боржника.

Розпорядження від 09 вересня 2014 року,
яке оскаржується, уточнює попереднє
розпорядження від 16 червня 2014 року в
частині розміру коштів, яка підлягають
безпосередньому перерахуванню на
користь стягувача.

У той же час, розпорядження від 16 червня
2014 року взагалі не оскаржується.

Як визнали сторони, питання щодо
правильності розміру списаних з
рахунків боржника коштів є предметом
іншого судового спору.

Окремі недоліки щодо змісту вказаних
запиту та розпорядження не вплинули на
правильність дій державного виконавця
та в цілому не суперечать Порядку
надання інформації Міністерством
доходів і зборів України на запити
органів ДВС, затвердженому Наказом МЮ
України та МДЗ України від 05 лютого 2014
року №254/5/119.

Таким чином оскаржувана ухвала суду
першої інстанції є законною та
обґрунтованою, постановлена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для її зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.314, 315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Телерадіокомпанія «Відікон»
відхилити, а ухвалу Зарічного
районного суду м.Суми області від 18
вересня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -