Справа № 650/905/14-ц
№ провадження 2/647/577/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 року Бериславський районний
суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Кириленко
М.О.

при секретарі Чепурній
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі
Херсонської області справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Науково -
впроваджувальної фірми «Нові
Технології», третя особа:
Великоолександрівська селищна рада,
Відділ Держземагенства у
Великоолександрівському районі про
визнання державного акту про право
власності на землю недійсним, суд -

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, Науково - впроваджувальної
фірми «Нові Технології», третя особа:
Великоолександрівська селищна рада,
Відділ Держземагенства у
Великоолександрівському районі про
визнання державного акту про право
власності на землю недійсним.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
звернулась з позовом до ОСОБА_1, Відділу
Держземагенства у
Великоолександрівському районні,
третя особа: Командитне товариство
Науково - впроваджувальна фірма « Нові
Технології» про визнання незаконним та
скасування державного акту на право
приватної власності на землю.

Ухвалою суду від 11.08.2014 року обидві
цивільні справи об'єднані в одне
провадження.

Свій первісний позов ОСОБА_1
обґрунтовувала тим, що її батькові-
ОСОБА_3 на праві власності належав
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Даний
будинок розташований на земельній
ділянці площею 0.1480 га. Земельна ділянка
належала ОСОБА_5 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серія ІV-ХС № 004847.ІНФОРМАЦІЯ_1 її
батько - ОСОБА_5 помер. В установлений
законом строк вона прийняла спадщину
шляхом подання заяви до нотаріальної
контори. Як спадкоємець, вона
звернулась до відділу Держземагенства
про внесення до Державного земельного
кадастру відомостей про земельну
ділянку, на якій розташований будинок,
що входить до складу спадщини, проте їй
було відмовлено у внесенні відомостей
про дану земельну ділянку до ДЗК в
зв'язку з тим, що в межах земельної
ділянки знаходиться інша земельна
ділянка, а саме: земельна ділянка
відповідача - ОСОБА_2.Через не
відповідність меж, виник спір між
позивачем та відповідачем щодо частини
земельної ділянки - заїзду з боку
вулиці.Тому просить суд визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку виданий
та скасувати ОСОБА_2 на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та
витребувати у відповідача державний
акт на земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1, також просить зобов'язати
відповідача НВФ « Нові Технологій»
виготовити відповідну земельну
документацію на земельну ділянку, яка
розташована в АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд.

Заявлений позов ОСОБА_2 обґрунтовувала
тим, що їй на праві приватної власності
належить земельна ділянка площею 0,1500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруда за адресою: АДРЕСА_1
з кадастровим номером :044:0001, що
підтверджується державним актом ЯБ №
092830 від 29.11.2004р. Вказану земельну
ділянку вона набула у власність шляхом
приватизації. Власником суміжної
присадибної земельної ділянки є
ОСОБА_5, який помер. Відповідачка ОСОБА_1
в установлений законом строк прийняла
спадщину, однак свідоцтва про право на
спадщину не одержала. Під час розгляду
в суді первісного позову ОСОБА_1, їй
стало відомо, що межі земельної ділянки
згідно державного акта ОСОБА_5 частково
накладаються на її земельну ділянку.
Просить суд визнати недійсним та
скасувати державний акт на право
приватної власності на землю IV - XC
№004847 виданий ОСОБА_5 на підставі
рішення № 46 від 31 березня 2000 та просить
зобов'язати відповідача Відділ
Держземогенства у
Великоолександрівскому районні
скасувати реєстрацію державного акту.

Позивач за первісним позовом та її
представник у судовому засіданні позов
підтримали і просили його
задовольнити; позов ОСОБА_2 не визнали.
Просили відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2 у повному обсязі.

Представник позивачки за зустрічним
позовом у судовому засіданні позов
підтримали і просили його
задовольнити; первісний позов не
визнали. Просили у первісному позові
відмовити.

Представник відповідача за первісним
позовом, третьої особи за зустрічним
позовом - Науково - впроваджувальної
фірми «Нові Технології»в судовому
засіданні в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2
просив відмовити в повному обсязі. А
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Представник третьої особи за первісним
позовом - Великоолександрівська
селищна рада в судове засідання не
з'явився просив розглянути справи без
їх участі.

Представник третьої особи за первісним
позовом - Відділ Держземагенства у
Великоолександрівському районні
підтримав позов та просив задовольнити

По зустрічному позову ОСОБА_2
відповідач - Відділ Держземагенства у
Великоолександрівському районні
просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
об'єднаної справи, суд дійшов висновку,
що в задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2
відмовити, виходячи з наступних
підстав.

ОСОБА_5, батьку позивача за первісним
позовом, на праві власності належав
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Даний
будинок розташований на земельній
ділянці площею 0.1480 га. Земельна ділянка
належала ОСОБА_5 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю серія ІV-ХС № 004847(а.с.9-10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер(а.с.7).

В установлений законом строк спадщину
прийняла ОСОБА_1.Свідоцтво про право на
спадщину до суду надано не було.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
підставою для звернення до суду з
позовом стало чинення їй перешкоди в
користуванні частиною земельної
ділянки з боку ОСОБА_2.

У відповідності до частини статей 125, 126
Земельного кодексу України, право
власностіна земельну ділянку, а також
право постійного користуваннята право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих
прав.Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вбачається з матеріалів справи
позивач, отримавши спадщину на
нерухоме майно, яким є спірна земельна
ділянка, не зареєструвала своє право на
цю земельну ділянку в органі, який
здійснює державну реєстрацію
нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу).

Між тим, відповідно ч.2 ст.1299 ЦК України
право власності на нерухоме майно
виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.

Отже, саме власнику землі, належать
повноваження щодо усунення порушень
його прав на землю у порядку,
передбаченому ст. 212 Земельного кодексу
України.

Оскільки позивачка не має повноважень,
як власника чи землекористувача
земельної ділянки, то й відсутні права,
які підлягають захисту.

За правилами ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право звернутися до суду саме
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування
цивільно-правових засобів з метою
забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Приписи ст. 15 ЦК України передбачають
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Таким чином, порушення, невизнання або
оспорювання суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Порушене, оспорюване чи невизнане
право особи підлягає захисту не у
будь-який , а у цілком
конкретний,визначений законодавством
для відповідних правовідносин спосіб
захисту.

Способи захисту цивільного права та
інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Позовні вимоги про витребування у
відповідача державного акту на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1
та зобов'язати відповідача НВФ « Нові
Технологій» виготовити відповідну
земельну документацію на земельну
ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, не можуть бути
задоволенні, оскільки такий спосіб
захисту не передбачений ст. 16 ЦК
України.

З огляду наположення земельного
законодавства, виходячи з характеру
спору, враховуючи те, що позивачем
ОСОБА_1 не було надано суду
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку, які
підтвердили б її право власності або
користування земельною ділянкою, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення її
позову.

З матеріалів справи вбачається,
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
отримала державний акт на право
власності на земельну ділянкусерії ЯБ
№ 092830 від 29 липня 2004 року, на підставі
рішення Великоолександрівскої
селищної ради від 22 листопада 2004 року
за № 362 ( а.с. 3 )

Судом не встановленопорушених прав
позивача по зустрічному позову, які б
підлягали захистові, в цій справі.

Виходячи з норм ст. 116 ЗК України
рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про передачу
у власність земельної ділянки є
необхідною передумовою виникнення
права власності на земельну ділянку.

Державний акт є правовстановлюючим
документом, який у випадках,
передбачених законом, підлягає
визнанню недійсним за рішенням суду.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку є правовстановлюючим
документом, який видається на підставі
рішення відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування державного акта на право
приватної власності на земельну
ділянку є похідною й залежить від
доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Одним із способів захисту прав на
земельну ділянку може бути визнання
державного акту недійсним з підстави
визнання недійсним акту органу влади
або місцевого самоврядування, який
порушує права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належної їй земельною ділянкою.

Факт визнання державного акту
недійсним без визнання недійсним
рішення органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування про
надання земельної ділянки відповідно
до ст.ст.152, 155 ЗК України не може бути
способом захисту порушеного права.

Крім того, позивачем не доведено в який
спосіб порушено його право саме
відповідачем по справі.

З огляду на наведене суд приходить до
висновку, що позивач не довів
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог, а тому суд не
знаходить підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Науково -
Впроваджувальна фірма « Нові
Технології» третя особа
Великоолександрівська селищна рада,
Відділ Держземагенства у
Великоолександрівському районні -
відмовити

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Відділ
Держземагенства у
Великоолександрівському районні,
третя особа Науково - Впроваджувальна
фірма « Нові Технології» - відмовити

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Херсонської області
через Бериславський районній суд

Суддя
М. О. Кириленко