Провадження № 6/369/263/14
УХВАЛА

Іменем України

03.11.2014
року

м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді           Волчка
А.Я.,

за участю секретаря Ткачук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянки України ОСОБА_1 з
вилученням паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянки України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, місце проживання:
ІНФОРМАЦІЯ_2, із зобов’язанням
останньої здати свої паспортні
документи для виїзду за кордон до
органів внутрішніх справ за місцем
проживання до повного погашення
заборгованості за виконавчим
документом.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що у відділі
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції на примусовому
виконанні знаходиться ЗВП № 45152502 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
боргу в сумі 6882,00 грн. Станом на 20.10.2014
року існуюча заборгованість не
погашена. Заходи щодо погашення боргу
боржником не здійснюються.

Як зазначив державний виконавець, йому
відомо, що ОСОБА_1 періодично виїжджає
до інших країн, згідно відповіді УДМС в
Київській області № 3.2/3-15830 від 07.10.2014
року боржник документувалася
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон серії ЕА 703895, виданий
15.02.2008 року, а тому виникла реальна
загроза невиконання рішення суду, що є
недопустимим з огляду на чинне
законодавство України.

Державний виконавець відділу в судове
засідання не з’явився, просив
розглядати подання без участі
представника відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов’язковими до виконання
на всій території України.

У відповідності до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження». Зокрема,
державний виконавець зобов’язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії (ст. 5 Закону).

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника–юридичної
особи за межі України –до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження
боржника–фізичної особи або керівника
боржника–юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що у відділі
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції на примусовому
виконанні знаходиться ЗВП № 45152502 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
боргу в сумі 6882,00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в’їзд в Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема у випадках, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням –
до виконання зобов’язань .

Однак, державним виконавцем не надано
суду доказів на підтвердження того, що
в процесі виконання було вжито всі
заходи, необхідні для своєчасного і
повного виконання рішення суду,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження». Крім того,
відсутні докази на підтвердження того,
що обмеження боржника у виїзді за межі
України яким-небудь чином вплине на
виконання ним рішення суду та докази
намірів боржника виїзду за кордон.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд
вважає подання державного виконавця
необґрунтованим, у зв’язку з чим
приходить до висновку про відсутність
підстав для встановлення тимчасового
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України із зобов’язанням останньої
здати свої паспортні документи для
виїзду за кордон до органів внутрішніх
справ за місцем проживання до повного
погашення заборгованості за
виконавчим листом.

Керуючись ст.ст. 33, 124 Конституції
України, ст. 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України та в’їзду в
Україну громадян України”, ст.ст. 208-210,
217, 219, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянки України ОСОБА_1 з
вилученням паспортного документу -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя