Справа № 367/4030/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Ірпінський міський суд Київської
області в складі:

головуючого
судді Линника В.Я.

при секретарі
Магльона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду позовну заяву Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання недійсними
договорів, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшов
зазначений вище позов, який після
уточнень позивач мотивує тим, що 17.03.2011
р. між ОСОБА_1 (надалі - Відповідач 1) та
ТОВ «Аверс-Сіті» було укладено Договір
купівлі-продажу майнових прав № 12,
відповідно до умов якого позивач
зобов`язався передати у власність
Відповідача 1 майнові права на об`єкт
нерухомості - квартиру АДРЕСА_1, а
Відповідач 1 зобов`язався прийняти та
оплатити їх. Станом на 18.03.2011 року у
Відповідача 1 існувала перед Позивачем
заборгованість за даним договором у
розмірі 32 000 грн.

18.03.2011 р. між Відповідачем 1 та Позивачем
було укладено договір №Б 256-1
купівлі-продажу цінних паперів.
Відповідно до п. 1.1 даного договору
Відповідач 1 зобов`язався передати у
власність Позивачу цінний папір -
простий вексель № АА2285609, а Позивач
зобов`язався прийняти його та оплатити
на умовах, передбачених договором.
Вартість цінного паперу становить 32
000,00 грн.

21.03.2011 р. між Відповідачем 1 та Позивачем
був укладений Акт заліку взаємних
вимог, за яким сторони зарахували
взаємні однорідні зустрічні вимоги, а
саме 32 000,00 грн. заборгованості Позивача
за договором №Б 256-1 в рахунок погашення
заборгованості Відповідача 1 перед
Позивачем за договором купівлі-продажу
майнових прав № 12.

Крім того, 17.03.2011 р. між ОСОБА_2 (надалі -
Відповідач 2) та Позивачем укладено
договори купівлі-продажу майнових прав
№№ 10, 11, відповідно до умов яких
Позивач зобов`язався передати у
власність Відповідача 2 майнові права
на об`єкти нерухомості - нежитлове
приміщення № 7 та квартиру АДРЕСА_2, а
Відповідач 2 зобов`язався прийняти та
оплатити їх. Станом на 18.03.2011 р. у
Відповідача 2 існувала перед Позивачем
заборгованість за договором
купівлі-продажу майнових прав № 11 у
розмірі 973 000,00 грн. та заборгованість за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 10 у розмірі 435 000,00 грн.

18.03.2011 р. між Відповідачем 2 та Позивачем
було укладено договір №Б 255-1
купівлі-продажу цінних паперів.
Відповідно до п. 1.1. даного договору
Відповідач 2 зобов`язався передати у
власність Позивачу цінні папери -
прості векселі № АА2285608, № АА2285606, №
АА22856010, а Позивач зобов`язався прийняти
їх та оплатити на умовах, передбачених
договором. Загальна вартість цінних
паперів становить 1 408 000,00 грн.

21.03.2011 року між Відповідачем 2 та
Позивачем був укладений Акт заліку
взаємних вимог, за яким сторони
зарахували взаємні однорідні
зустрічні вимоги, а саме 1 408 000,00 грн.
заборгованості Позивача за договором
№Б 255-1 в рахунок погашення
заборгованості Відповідача 2 перед
Позивачем, а саме: за договором
купівлі-продажу майнових прав № 11 у
розмірі 973 000,00 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав № 10 у
розмірі 435 000,00 грн.

Крім того, 17.03.2011 р. між ОСОБА_3 (надалі -
Відповідач 3) та Позивачем укладено
договори купівлі-продажу майнових прав
№№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, відповідно до умов яких
Позивач зобов`язався передати у
власність Відповідача 3 майнові права
на об`єкти нерухомості - нежитлове
приміщення АДРЕСА_3, нежитлові
приміщення №№ 10, 8, 11, 9, 5, 2, 1 у будинку
АДРЕСА_2 а Відповідач 3 зобов`язався
прийняти та оплатити їх. Станом на
18.03.2011 року у Відповідача-3 існувала
перед Позивачем заборгованість за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 1 у розмірі 685 828,80 грн.; за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 2 у розмірі 499 181,40 грн.; за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 3 у розмірі 834 151,50 грн.; за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 4 у розмірі 793 033,20 грн.; за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 5 у розмірі 499 181,40 грн.; за
договором купівлі-продажу майнових
прав № 6 у розмірі 165 502,07 грн.; за
договором купівлі-продажу майнових
прав №7 у розмірі 165 502,07 грн.

18.03.2011 р. між Відповідачем 3 та Позивачем
було укладено договір №Б 253-1
купівлі-продажу цінних паперів.
Відповідно до п. 1.1 даного договору
Відповідач 3 зобов`язався передати у
власність Позивачу цінні папери -
прості векселі № АА2285601, № АА2285607, №
АА2285603, а Позивач зобов`язався прийняти
їх та оплатити на умовах, передбачених
договором. Загальна вартість цінних
паперів становить 2 139 000,00 грн.

21.03.2011 р. між Відповідачем 3 та Позивачем
був укладений Акт заліку взаємних
вимог, за яким сторони зарахували
взаємні однорідні зустрічні вимоги, а
саме 2 139 000,00 грн. заборгованості
Позивача за договором №Б 253-1 в рахунок
погашення заборгованості Відповідача 3
перед Позивачем, а саме: за договором
купівлі-продажу майнових прав № 1 у
розмірі 685 828,80 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав № 2 у
розмірі 499 181,40 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав № 3 у
розмірі 834 151,50 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав № 4 у
розмірі 793 033,20 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав № 5 у
розмірі 499 181,40 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав № 6 у
розмірі 165 502,07 грн.; за договором
купівлі-продажу майнових прав №7 у
розмірі 165 502,07 грн.

Крім того, 01.04.2011 р. та 15.03.2011 р. між
Відповідачем 3 та ОСОБА_4 було укладено
договори відступлення права вимоги,
відповідно до яких Відповідач 3 став
стороною (покупцем) у зобов`язанні за
Договорами купівлі-продажу майнових
прав від 03.12.10 № 1/396_ИП, № 1/163_ИП, № 2/57_ИП,
№ 2/69_ИП, № 1/373_ИП, № 1/315_ИП, оскільки
пунктом 4.3 Договорів встановлений
момент виникнення вимоги покупця до
ТОВ «Аверс-Сіті» про передачу йому
відповідних майнових прав, а саме: лише
після здійснення покупцем повного
розрахунку, що не було виконано ОСОБА_4,
а отже, у нього не виникало права вимоги
до ТОВ «Аверс-Сіті».

Вважає, що Договори купівлі-продажу
цінних паперів №Б 256-1, №Б 255-1, №Б 253-1
були укладені між Позивачем та
відповідачами внаслідок помилки з боку
Позивача щодо властивостей об`єктів
купівлі-продажу (цінних паперів), які
фактично зводять нанівець можливість
їх використання за цільовим
призначенням.

Зокрема, прості векселі № АА2285609 №
АА2285608, № АА2285606, № АА22856010, №АА2285601, №
АА2285607, № АА2285603 (надалі - Векселі),
передані Позивачу за Договорами
купівлі-продажу цінних паперів, є
такими, що не мають вексельної сили,
оскільки вони підписані не директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕМ-СІ-ЕМ-ДЖІ Київ»
(емітент) ОСОБА_5 та не директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтервіамонт»
(якому передано вексель) ОСОБА_6

Такі обставини Позивачу не були та не
могли бути відомі станом на момент
укладення договорів купівлі-продажу
цінних паперів (березень 2011 р.).

Отже, Позивач при укладенні договорів
купівлі-продажу цінних паперів
помилився щодо таких властивостей і
якостей речей (в даному випадку -
простих векселів), які значно знижують
їх цінність або можливість
використання за цільовим призначенням,
і не придбав би їх, завідомо розуміючи
та усвідомлюючи відсутність їх
вексельної сили.

Зазначає також, що при розгляді
Печерським районним судом м. Києва
справи 757/9759/14-ц за позовом ТОВ
«Інтервіамонт» до ОСОБА_1, ТОВ
«Аверс-Сіті» про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу цінних паперів,
Деснянським районним судом м. Києва
справи № 754/18119/13-ц за позовом ТОВ
«Інтервіамонт» до ОСОБА_7, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу цінних паперів,
Шевченківським районним судом м. Києва
справи № 761/27515/13ц за позовом ТОВ
«Інтервіамонт» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу цінних паперів до
справ були долучені
нотаріально-посвідчені заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, згідно яких вони
стверджують, що не укладали та не
підписували з ТОВ «Інтервіамонт»
Договори купівлі-продажу цінних
паперів від 18.03.11 №Б252-1, № Б251-1, № Б249-1,
предметом яких є цінні папери -
зазначені вище векселі, що в подальшому
були відчужені на користь ТОВ
«Аверс-Сіті» за договорами
купівлі-продажу цінних паперів від
18.03.11 № Б256-1, № Б255-1, № Б253-1. Заяви ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, свідчать про те, що
позивачі не укладали з ТОВ
«Інтервіамонт» правочинів щодо
придбання простих векселів, а отже і не
набули права власності на вказані
цінні папери. З огляду на це, позивачі,
не будучи власниками цінних паперів, не
мали права і продавати їх ТОВ
«Аверс-Сіті».

Така обставина є суттєвою та вплинула б
на волевиявлення ТОВ «Аверс-Сіті» при
укладанні договорів купівлі-продажу
цінних паперів, якби Відповідач був із
нею обізнаний. Отже, на момент
укладення договорів купівлі-продажу
цінних паперів № Б255-1, № Б256-1, № Б253-1,
позивач (покупець) помилявся щодо
наявності у відповідачів (продавців)
права власності на об`єкти продажу -
прості векселі.

Враховуючи вищевикладені обставини
вважає, що є підстави стверджувати, що
при укладенні договорів
купівлі-продажу цінних паперів між ТОВ
«Аверс-Сіті» та відповідачами мала
місце ще й помилка щодо наявності в
останніх права власності на прості
векселі, що суперечить нормам ч. 1 ст. 317,
ч. 2 ст. 319 Цивільного Кодексу України.
Вказана обставина є підставою для
визнання недійсності договорів
купівлі-продажу цінних паперів в силу
припису ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Вказує, що Акти заліку взаємних вимог
від 21.03.2011 р., укладені між Позивачем та
відповідачами є похідними від
договорів купівлі-продажу цінних
паперів, тому у разі визнання
недійсними договорів купівлі-продажу
цінних паперів підлягають визнанню
недійсними також Акти заліку взаємних
вимог від 21.03.2011 р.

Зазначає, що, укладаючи договори
купівлі-продажу майнових прав, ТОВ
«Аверс-Сіті» знало, що виконання
зобов`язань за ними відповідачами буде
здійснюватись шляхом укладення
договорів купівлі-продажу цінних
паперів (Векселів) та зарахування в
подальшому відповідних однорідних
вимог. Однак, векселі, які були продані
Позивачеві відповідачами є такими, що
не мають вексельної сили, про що
Позивач не знав станом на день їх
придбання.

Із вказаного слідує, що Договори
купівлі-продажу майнових прав були
укладені між Позивачем і Відповідачами
під впливом помилки, що полягала у
необізнаності Позивача щодо способу
виконання Відповідачами своїх
обов`язків.

Просить суд визнати недійсним з
моменту укладення договір
купівлі-продажу майнових прав № 12 від
17.03.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»; Визнати
недійсними з моменту їх укладення
договори купівлі-продажу майнових прав
№№ 10, 11 від 17.03.2011 року, укладені між
ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»; Визнати
недійсними з моменту їх укладення
договори купівлі-продажу майнових прав
№№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 від 17.03.2011 року, укладені
між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»; Визнати
недійсним з моменту його укладення
договір купівлі-продажу цінних
паперів №Б 256-1 від 18.03.2011 року,
укладений між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті»; Визнати недійсним з
моменту його укладення Акт заліку
взаємних вимог від 21.03.2011 року,
укладений між ОСОБА_1 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті»; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір
купівлі-продажу цінних паперів №Б 255-1
від 18.03.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»; Визнати
недійсним з моменту його укладення Акт
заліку взаємних вимог від 21.03.2011 року,
укладений між ОСОБА_2 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті»; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір
купівлі-продажу цінних паперів №Б 253-1
від 18.03.2011 року, укладений між ОСОБА_3 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»; Визнати
недійсним з моменту його укладення Акт
заліку взаємних вимог від 21.03.2011 року,
укладений між ОСОБА_3 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті»; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір від
01.04.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відступлення права вимоги за договором
купівлі-продажу майнових прав № 1/396_ИП
від 03.12.2010 року; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір від
15.03.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відступлення права вимоги за договором
купівлі-продажу майнових прав № 1/163_ИП
від 03.12.2010 року; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір від
15.03.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відступлення права вимоги за договором
купівлі продажу майнових прав № 2/57_ИП
від 03.12.2010 року; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір від
15.03.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відступлення права вимоги за договором
купівлі продажу майнових прав № 2/69_ИП
від 03.12.2010 року; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір від
15.03.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відступлення права вимоги за договором
купівлі продажу майнових прав № 1/373_ИП
від 03.12.2010 року; Визнати недійсним з
моменту його укладення договір від
01.04.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
відступлення права вимоги за договором
купівлі продажу майнових прав № 1/315_ИП
від 03.12.2010 року.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, підтвердив
обставини, наведені в позовній заяві,
просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, причини своєї неявки суду не
повідомили.

Представник відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
зазначав, що прості векселі, які є
предметом договорів купівлі-продажу
цінних паперів від 18.03.2011 № Б 253-1, № Б
255-1, № Б 256-1, містять всі обов'язкові
реквізити, передбачені ст. 75
Уніфікованого закону про переказні та
прості векселі. Такі векселі в судовому
порядку або іншим шляхом недійсними не
визнавались, а тому законодавчих
підстав вважати зазначені векселі
такими, що не мають вексельної сили
відсутні.

Вказував, що у наведених позивачем
висновках експертизи в рамках
досудового розслідування у
кримінальному провадженні від 13.12.12 №
0000381 за фактом вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
встановлено лише ймовірність того, що
підписи на векселях, які є предметом
договорів купівлі-продажу цінних
паперів від 18.03.2011 № Б 253-1, № Б 255-1, № Б
256-1, виконані не ОСОБА_5 та не ОСОБА_6, а
не встановлено дану обставину. До того
ж, сам по собі факт існування
досудового розслідування та
встановлення в його ході тих чи інших
імовірних обставини, не має юридичного
значення, поки не будуть підтверджені
вироком суду, прийнятим за наслідком
розслідування відповідної
кримінальної справи.

Тобто, Позивачем не надано будь-яких
доказів на підставі яких можна зробити
висновок стосовно підписання векселів
не уповноваженими особами.

Також, посилаючись на пп. 8, 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
08.06.07 № 5 «Про деякі питання практики
розгляду спорів, пов'язаних з обігом
векселів», заперечував, що було
перервано індосаментний ряд на
зазначених вище векселях, оскільки
підписи індосантів, що не можуть
зобов'язувати тих осіб, від імені яких
вони поставлені, не переривають ряду
індосаментів.

Вважає безпідставними посилання
позивача на нотаріально посвідчені
заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як на
підставу визнання недійсними
договорів, тому що такі заяви були
написані щодо підписів, що містяться
саме в копіях договорів, які було
додано до позовних заяв Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтервіамонт», а це будь-яким чином не
спростовує правомірності продажу
цінних паперів Відповідачами на
користь ТОВ «АВЕРС-СІТІ» на підставі
договорів купівлі-продажу цінних
паперів від 18.03.11 № Б 253-1, № Б 255-1, № Б 256-1,
та правомірності укладення з ТОВ
«АВЕРС-СІТІ» Актів заліку взаємних
вимог від 21.03.2011 р. в рахунок оплати
вартості придбаних майнових прав за
договорами купівлі-продажу майнових
прав.

Тому посилання позивача та ту
обставину, що договори купівлі-продажу
цінних паперів від 18.03.11 № Б 253-1, № Б 255-1,
№ Б 256-1 укладені з Відповідачами
внаслідок помилки є безпідставним.

Зазначає, що з огляду на відсутність
правових підстав вважати недійсними
договори купівлі-продажу цінних
паперів від 18.03.2011 № Б 253-1, № Б 255-1, № Б
256-1, відсутні і підстави для визнання
недійсними Актів заліку взаємних вимог
від 21.03.2011 р.

Щодо визнання недійсними договорів
купівлі-продажу майнових прав від 17.03.11
№№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12 зауважує, що
наведеними договорами не було
передбачено обов'язкового розрахунку
саме шляхом укладення договорів
купівлі-продажу цінних паперів від
18.03.11 № Б 253-1, № Б 255-1, № Б 256-1 та у зв'язку
із цим Актів заліку взаємних вимог від
21.03.2011 р., отже безпідставні посилання
Позивача на недійсність договорів
купівлі-продажу майнових прав у зв'язку
із недійсністю догорів купівлі-продажу
цінних паперів.

Крім того, у зв'язку із відсутністю
правових підстав вважати договори
купівлі-продажу цінних паперів
недійсними, відсутні і підстави для
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу майнових прав що
укладені між Позивачем та
Відповідачами.

Посилаючись на ст.ст. 512, 514 ЦК України,
вказує, що не має будь-якого юридичного
значення посилання Позивача на факт
неоплати ОСОБА_4 майнових прав по
договорах, в межах яких здійснено
відступлення вимоги на майнові права
на користь ОСОБА_3 Право ОСОБА_4 на
відступлення права вимоги по договорах
купівлі-продажу майнових прав на
користь третіх осіб виникло саме у
зв'язку із укладенням та існуванням
відповідних договорів, в обсязі і на
умовах, що ними визначені, а не з
моменту оплати по таких договорах.

Просив суд відмовити Товариству з
обмеженою відповідальністю
«АВЕРС-СІТІ» в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши доводи та заперечення
сторін, дослідивши докази по справі,
дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що між
відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ
«Аверс-Сіті» було укладено Договір
купівлі-продажу майнових прав від 17.03.11
№ 12 (а.с. 23-25), відповідно до умов якого
позивач зобов`язався передати у
власність відповідача ОСОБА_1 майнові
права на об`єкт нерухомості - квартиру
АДРЕСА_1, а відповідач зобов`язався
прийняти та оплатити їх.

Крім того, між ОСОБА_1 та позивачем було
укладено договір купівлі-продажу
цінних паперів від 18.03.11 №Б 256-1 (а.с. 10-11),
згідно п. 1.1, 1.2 якого ОСОБА_1
зобов`язалась передати у власність
позивачу цінний папір - простий вексель
№ АА2285609, а Позивач зобов`язався
прийняти його та оплатити за нього 32
000,00 грн. на умовах, передбачених
договором.

21.03.2011 р. між ОСОБА_1 та позивачем був
укладений Акт заліку взаємних вимог
(а.с. 12), за яким сторони зарахували
взаємні однорідні зустрічні вимоги, а
саме 32 000,00 грн. заборгованості Позивача
за договором №Б 256-1 в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 перед Позивачем
за договором купівлі-продажу майнових
прав № 12.

Крім того, між відповідачем ОСОБА_2 та
позивачем ТОВ «Аверс-Сіті» укладено
договори купівлі-продажу майнових прав
від 17.03.11 №№ 10, 11 (а.с. 26-37), відповідно до
умов яких позивач зобов`язався
передати у власність ОСОБА_2 майнові
права на об`єкти нерухомості -
нежитлове приміщення № 7 та квартиру
АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 зобов`язався прийняти
та оплатити їх.

18.03.2011 р. між ОСОБА_2 та позивачем було
укладено договір купівлі-продажу
цінних паперів №Б 255-1 (а.с. 13-14), згідно
пп. 1.1. якого ОСОБА_2 зобов`язався
передати у власність позивачу цінні
папери - прості векселі № АА2285608, №
АА2285606, №АА22856010, а позивач - прийняти їх
та оплатити за 1 408 000,00 грн.

В подальшому між ОСОБА_2 та позивачем
був укладений Акт заліку взаємних
вимог від 21.03.2011 р. (а.с. 15), згідно якого
сторони зарахували взаємні однорідні
зустрічні вимоги, а саме 1 408 000,00 грн.
заборгованості позивача за договором
№Б 255-1 в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 за договорами
купівлі-продажу майнових прав № 10, 11.

Судом також встановлено, що між ОСОБА_3
та ТОВ «Аверс-Сіті» було укладено
договори купівлі-продажу майнових прав
від 17.03.11 №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 (а.с. 38-72),
відповідно до умов яких Позивач
зобов`язався передати у власність
ОСОБА_3 майнові права на об`єкти
нерухомості - нежитлове приміщення
АДРЕСА_3, нежитлові приміщення №№ 1, 2, 5,
7, 8, 10, 11, у будинку АДРЕСА_2, а ОСОБА_3
зобов`язався прийняти та оплатити їх.

Потім між ОСОБА_3 та позивачем було
укладено договір купівлі-продажу
цінних паперів від 18.03.11 №Б253-1 (а.с. 16),
згідно пп. 1.1 якого ОСОБА_3 зобов`язався
передати у власність позивачу цінні
папери - прості векселі № АА2285601, №
АА2285607, № АА2285603, а позивач зобов`язався
прийняти їх та оплатити на умовах,
передбачених договором, в сумі 2 139 000,00
грн.

21.03.2011 р. між ОСОБА_3 та позивачем був
укладений Акт заліку взаємних вимог, за
яким сторони зарахували взаємні
однорідні зустрічні вимоги, а саме 2 139
000,00 грн. заборгованості позивача за
договором №Б 253-1 в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем
за договорами купівлі-продажу майнових
прав № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7.

Крім того, судом встановлено, що 15.03.2011
р. та 01.04.2011 р. між ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договори відступлення права вимоги
(а.с. 139-162), відповідно до яких ОСОБА_3
став стороною (покупцем) у зобов`язанні
за Договорами купівлі-продажу майнових
прав від 03.12.10 №№ 1/396_ИП, 1/163_ИП, 2/57_ИП,
2/69_ИП, 1/373_ИП, 1/315_ИП, укладеними з ТОВ
«Аверс-Сіті» (а.с. 163-197).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України (далі - «ЦК України»)
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства. його моральним
засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно роз'яснень, що викладені в п. 19
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.09 № 9 «Про судову
практику розгляду справ про визнання
правочинів недійсними» правочин,
вчинений під впливом помилки, обману,
насильства, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною або внаслідок впливу тяжкої
обставини, є оспорюваним. Обставини,
щодо яких помилилася сторона
правочину, мають існувати саме на
момент вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про визнання
правочину недійсним повинна довести,
що така помилка дійсно мала місце, а
також що вона має істотне значення.
Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
зі сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

В порушення зазначених норм закону
позивачем не надано доказів того, що
позивач помилився щодо обставин, які
мають істотне значення для укладення
оспорюваних ним договорів, і що такі
обставини взагалі існували на момент
укладання таких правочинів.

Є безпідставними посилання позивача на
те, що договори відступлення права
вимоги від 15.03.2011 р. та від 01.04.2011 р. (а.с.
139-162), укладені між відповідачами
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є недійсними у зв'язку
з тим, що ОСОБА_4 не сплатив за майнові
права по Договорам купівлі-продажу
майнових прав від 03.12.10 №№ 1/396_ИП, 1/163_ИП,
2/57_ИП, 2/69_ИП, 1/373_ИП, 1/315_ИП (а.с. 163-197).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, до ОСОБА_3 за вказаними вище
договорами відступлення права вимоги
перейшли права ОСОБА_4 в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, а факт невиконання ОСОБА_4
своїх зобов'язань не є підставою для
визнання договору недійсним. Такі
договори не суперечать вимогам закону
та не порушують права чи інтереси інших
осіб, тому не можуть бути визнані
недійсними.

Є безпідставними також посилання
позивача на те, що прості векселі №
АА2285609 №АА2285608, № АА2285606, № АА22856010,
№АА2285601, № АА2285607, № АА2285603 (а.с. 17-22) не
мали вексельної сили, а ряд
індосаментів на них було перервано на
час укладання з відповідачами
договорів купівлі-продажу цих векселів
від 18.03.11 №№ Б 256-1, Б 255-1, Б 253-1.

Статтею 75 Уніфікованого закону «Про
переказні та прості векселі»,
запровадженого Женевською конвенцією
1930 року, яка ратифікована Україною
06.01.2000 р., визначено, що простий вексель
повинен містити, зокрема, підпис особи,
яка видає документ.

Відповідно до ст. 76 Уніфікованого
закону «Про переказні та прості
векселі» документ, у якому відсутній
який-небудь з реквізитів, вказаних у ст.
75 Уніфікованого закону, не має сили
простого векселя, за винятком випадків,
визначених цією нормою.

Пунктами 8, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 08.06.07 № 5
«Про деякі питання практики розгляду
спорів, пов'язаних з обігом векселів»
визначено, що за наявності на
переказному або простому векселі
підписів осіб, не здатних брати
зобов'язання за векселем, або
підроблених підписів, або підписів
вигаданих осіб, або підписів, що з
будь-яких інших підстав не можуть
зобов'язувати тих осіб, які поставили
їх на векселі чи від імені яких він був
підписаний, то згідно зі статтями 7, 77
Уніфікованого закону зобов'язання
інших осіб, які поставили свої підписи
на ньому, є юридично дійсними. Отже,
підписи індосантів, що не можуть
зобов'язувати тих осіб, від імені яких
вони поставлені, не переривають ряду
індосаментів.

Відповідно до статей 8, 77 Уніфікованого
закону кожний, хто поставив свій підпис
на простому або переказному векселі як
представник особи, від імені якої він
не був уповноважений діяти, сам
зобов'язаний за векселем і, якщо
заплатить, матиме ті самі права, що й
особа, за яку він мав намір діяти. Таке ж
правило застосовується до
представника, який перевищив свої
повноваження.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
вказані вище векселі мають вексельну
силу, оскільки мають всі необхідні
реквізити, в тому числі підписи певних
осіб. Неналежність таких підписів,
особам, зазначеним у векселі, не
призводить до відсутності у векселя
сили.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання позивача на висновки
експертів від 09.08.12 № 442-ВКД і від 31.08.12 №
434-ВКД (а.с. 121-138) на підтвердження того,
що векселі не було підписано
директором Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕМ-СІ-ЕМ-ДЖІ Київ»
(емітент) ОСОБА_5 та директором
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтервіамонт»
(якому передано вексель) ОСОБА_6,
оскільки дані висновки не вказують
однозначно, що векселі підписано не
цими особами, у висновках міститься
припущення: «виконано ймовірно не
ОСОБА_5», «виконано ймовірно не ОСОБА_6.

До того ж, такі експертизи по даній
справі не проводились, висновки
експертів є лише одними з доказів по
кримінальній справі, оцінку яким ще має
надати суд, для якого зазначені
висновки не є обов'язковими.

Безпідставними також є посилання
позивача на те, що у відповідачів під
час укладання договорів
купівлі-продажу цінних паперів від
18.03.2011 № Б 253-1, № Б 255-1, № Б 256-1 були
відсутні права власності на векселі,
які були предметами таких договорів, у
зв'язку з тим, що ними заявлено
відповідні заяви про неналежність їм
підписів на договорах купівлі-продажу
цінних паперів з ТОВ «Інтервіамонт».

В судовому засіданні представник
відповідачів не визнав ту обставину, що
на векселях, які були продані позивачу,
відсутній підпис відповідачів.

Невизнання відповідачами у своїх
заявах (а.с. 114-116) фактів укладання і
підписання саме поданих ТОВ
«Інтервіамонт» до відповідних судів
договорів купівлі-продажу цінних
паперів та актів до них, не спростовує
наявності на векселях їх підписів. Тому
відсутні докази того, що відповідачам
не належали на праві власності
зазначені вище векселя.

Крім того, не відповідають дійсності
посилання позивача на те, що ним би не
укладались з відповідачами договори
купівлі-продажу майнових прав від 17.03.11
№№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, якби позивачу
були відомі обставини відсутності у
відповідачів права на векселя.

Наведеними договорами не передбачено
обов'язкового розрахунку по договорам
саме цінними паперами - зазначеними
вище векселями, тому у зв'язку із цим не
може бути помилка позивача щодо
обставин при укладенні договорів
купівлі-продажу майнових прав від 17.03.11
№№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, а отже відсутні і
підстави для визнання таких договорів
недійсними.

З наведеного вище відсутні також
підстави для визнання недійсними Актів
заліку взаємних вимог від 21.03.2011 р.

Таким чином, позов не знайшов свого
підтвердження в суді, а тому суд
відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 61, 209, 214, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсними договорів.

Повний текст рішення буде складено до
17.11.2014 р.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особою, яка не була присутня під час
його оголошення, - з дня отримання копії
рішення.

Суддя: В. Я. Линник