Провадження по справі № 2-о/752/280/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при
секретарі Ляліній А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям,
яке має дітей, -

в с т а н о в и в :

10.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до Голосіївського районного суду м.
Києва з заявою в порядку окремого
провадження про розірвання шлюбу
подружжям, яке має дітей.

В обґрунтування заяви зазначили, що з
18.09.1999 року перебувають у шлюбі, від
шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначили, що сімейні стосунки у них не
склалися, більш як три роки заявники
разом не проживають, не ведуть спільне
господарство, мають роздільний бюджет,
тому за спільною згодою вирішили
розірвати шлюб.

Заявниками досягнуто згоди щодо
постійного поживання спільної дитини з
матір'ю, батько бере на себе обов'язок
приймати участь у вихованні та
утриманні дитини. Вказана угода
посвідчена нотаріально.

За таких обставин, просили шлюб,
укладений між ними, розірвати.

Заявникам до суду було подано заяву про
розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини заяви про розірвання
шлюбу, суд вважає, що заява про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню
з наступних підстав.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України,
шлюб розривається, якщо судом буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу
України подружжя, яке має дітей, має
право подати до суду заяву про
розірвання шлюбу разом із письмовим
договором про те, з ким із них будуть
проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ

про право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 21.12.2007 N
11 розірвання шлюбу судом за спільною
заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109
СК) , провадиться в окремому
провадженні у випадку, якщо існує
взаємна згода подружжя щодо
розірвання шлюбу. При розгляді
справи суд встановлює, чи відповідає
заява про розірвання шлюбу дійсній
волі дружини та чоловіка, та чи не
будуть після розірвання шлюбу
порушені їх особисті та майнові права,
а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Судом достовірно встановлено, що 18.09.1999
року Відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінградського
району м. Києва було зареєстровано шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підтвердження
чого видано Свідоцтво про шлюб Серія
НОМЕР_1, актовий запис № 951.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у заявників
народилася дочка - ОСОБА_3, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження, виданим Відділом РАЦС
Голосіївського РУЮ в м. Києві від 26
липня 2007 року, актовий запис № 1041.

10.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до Голосіївського районного суду м.
Києва з заявою в порядку окремого
провадження про розірвання шлюбу.

Зі змісту заяви вбачається, що близько
трьох років заявники проживають
окремо, не ведуть спільне господарство,
мають роздільний бюджет. Крім того,
10.11.2014 року заявниками укладено
нотаріально посвідчений Договір між
батьками про сплату аліментів на
дитину, яким встановлено місце
проживання спільної дочки та розмір
аліментів, які підлягають сплаті. Таким
чином, спорів щодо порядку виховання та
утримання дитини між заявниками немає.

За таких обставин, у суду немає підстав
для вжиття додаткових заходів для
примирення подружжя, оскільки це буде
суперечити моральним засадам
суспільства і інтересам обох з
подружжя, а тому відповідно до ст. 109
Сімейного Кодексу України такий шлюб
розривається судом.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 110, 109 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 224-226
ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу подружжям, яке має дітей -
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18.09.1999 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, місце реєстрації:
Відділ реєстрації актів
громадянського стану Ленінградського
району м. Києва, актовий запис № 951-
розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а сторонами, які не
були присутні при проголошенні рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду м. Києва через Голосіївський
районний суд м. Києва.

Суддя