Справа № 369/1542/14-ц
Провадження № 2/369/1164/14
УХВАЛА

Іменем України

28.10.2014
року

м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого
судді          Волчка А.Я.,

за участю
секретаря          Ткачук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про роз’яснення рішення
суду у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ
земельної ділянки в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до Києво-Святошинського
районного суду Київської області із
заявою про роз'яснення ухвали
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 березня 2014 року
про затвердження мирової угоди у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ земельної
ділянки в натурі.

Заявлені вимоги обґрунтовували тим, що
17 березня 2014 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області було
постановлено ухвалу про затвердження
мирової угоди у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
поділ земельної ділянки в натурі,
відповідно до якої між учасниками
процесу було поділено спірне майно.

Проте, при реєстрації права власності
за учасниками процесу на спірну землю
реєстратору стало незрозуміло, чи
формулювання «виділити у власність»
означає «визнання права власності» за
ними, а також ним було виявлено, що
резолютивна частина зазначеного
судового рішення, що стосується
спірної землі, не містить її повних та
точних ідентифікуючих даних, а саме: в
ньому не зазначено кадастрових номерів
земельних ділянок, на які вона була
поділена, що унеможливлює реєстрацію
речових прав на нерухоме майно.

Сторони у судове засідання не
з'явились, просили розглядати заяву про
роз’яснення рішення суду у їх
відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК
України, неявка осіб, які брали участь у
справі, і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду. За таких
обставин, суд вважає за можливе
розглянути заяву за відсутності
сторін.

У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.
197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про роз’яснення рішення суду підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 березня 2014 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області було постановлено
ухвалу про затвердження мирової угоди
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ земельної
ділянки в натурі, відповідно до якої
між учасниками процесу було поділено
спірне майно.

28.04.2014 року ФОП ОСОБА_4 було виготовлено
технічну документації із землеустрою
щодо поділу та об’єднання земельних
ділянок, на підставі якої було
здійснено в Державному земельному
кадастрі державну реєстрації чотирьох
земельних ділянок, з яких складається
спірна спадкова земельна ділянка, а
саме: за ОСОБА_1 - земельної ділянки
площею 0,0496 га, кадастровий номер
:01:063:5009, цільове призначення – для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться за
адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Білогородка, вул. Леніна, 113, та
земельної ділянки площею 0,1532 га,
кадастровий номер :01:063:5010, цільове
призначення – для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Білогородка, вул. Леніна, 113; за ОСОБА_3 -
земельної ділянки площею 0,0968 га,
кадастровий номер :01:063:5014, цільове
призначення – для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Білогородка, вул. Леніна, 113; за ОСОБА_2 -
земельної ділянки площею 0,0850 га,
кадастровий номер :01:063:5011, цільове
призначення – для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Білогородка, вул. Леніна, 113.

Вказане підтверджується Витягами з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку №№ НВ-014,
НВ-014, НВ-014, НВ-014 від
19.09.2014 року.

Проте, при реєстрації права власності
за учасниками процесу на спірну землю
реєстратору стало незрозуміло, чи
формулювання «виділити у власність»
означає «визнання права власності» за
ними, а також ним було виявлено, що
резолютивна частина зазначеного
судового рішення, що стосується
спірної землі, не містить її повних та
точних ідентифікуючих даних, а саме: в
ньому не зазначено кадастрових номерів
земельних ділянок, на які вона була
поділена, що унеможливлює реєстрацію
речових прав на нерухоме майно.

Зважаючи на ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Використання власності не може
завдавати шкоди правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

З огляду на ч.ч. 1-4 ст. 79-1 ЗК України
формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру. Формування
земельних ділянок здійснюється: у
порядку відведення земельних ділянок
із земель державної та комунальної
власності; шляхом поділу чи об'єднання
раніше сформованих земельних ділянок;
шляхом визначення меж земельних
ділянок державної чи комунальної
власності за проектами землеустрою
щодо впорядкування територій
населених пунктів. Сформовані земельні
ділянки підлягають державній
реєстрації у Державному земельному
кадастрі. Земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера.

У відповідності до ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права.

З огляду на ст. 126 ЗК України право
власності, користування земельною
ділянкою оформлюється відповідно до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Пунктом 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі рішень
судів, що набрали законної сили.

Підпунктами 1, 2, 4, 10 п. 24 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051,
визначено, що до Державного земельного
кадастру вносяться відомості про
кадастровий номер, місцезнаходження
(адресу), площу, цільове призначення
земельної ділянки.

У відповідності до пп. 11 п. 37 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 р. № 868, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, є, в тому числі, ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для
осіб, які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Тобто, для уникнення порушення прав
учасників процесу на спадкову земельну
ділянку необхідно роз’яснити ухвалу
Києво-Святошинського району Київської
області від 17.03.2014 року, вказавши, що
виразом «виділити у власність» суд мав
на увазі «визнання права власності» за
сторонами по справі, та зазначивши
кадастрові номери земельних ділянок,
на які була розділена спірна спадкова
земля.

Враховуючи вище наведене, керуючись
ст.ст. 208-210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
роз’яснення рішення суду у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки в
натурі – задовольнити.

Роз’яснити ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17.03.2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ земельної
ділянки в натурі, зазначивши, що
вказаною ухвалою було визнано право
власності:

1) за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3, - на земельну ділянку
площею 0,0496 га, кадастровий номер
:01:063:5009, цільове призначення – для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться за
адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Білогородка, вул. Леніна, 113, та земельну
ділянку площею 0,1532 га, кадастровий
номер :01:063:5010, цільове призначення
– для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що знаходиться за адресою:
Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Білогородка, вул. Леніна, 113;

2) за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка
зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,
- земельну ділянку площею 0,0850 га,
кадастровий номер :01:063:5011, цільове
призначення – для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Білогородка, вул. Леніна, 113;

3) за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3,
яка зареєстрована за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3, - на земельну ділянку
площею 0,0968 га, кадастровий номер
:01:063:5014, цільове призначення – для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходиться за адресою:
Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Білогородка, вул. Леніна, 113.

Ухвалу може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через суд першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя            А.Я.Волчко