Справа № 495/7677/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/7677/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області

про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

15.10.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області (далі по
тексту - відповідач) про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Так, позивач просить суд визначити
ОСОБА_1 додатковий строк протягом шести
місяців, достатній для подання заяви
про прийняття спадщини за заповітом
після смерті ОСОБА_2.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
03.11.2014 року не з'явилася, але її
представник - ОСОБА_3, подала до суду
заяву, згідно якої заявлені позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити та
розглянути справу без її участі.

Відповідач - ВК Б-Дністровської МР,
відзив або заперечення на позов ОСОБА_1
до суду не надав та його представник в
судове засідання не з'явився без
поважних причин, про причини неявки суд
не повідомив, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду, про що свідчить наявна в
матеріалах справи відповідна розписка.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
169 Цивільного процесуального кодексу
України, суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу, у разі першої неявки в
судове засідання сторони або
будь-якого з інших осіб, які беруть
участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи (ч.2 ст.169 ЦПК
України).

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності учасників судового
процесу, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про що
свідчить паспорт серії НОМЕР_2 та
картка фізичної особи - платника
податків НОМЕР_3 від 14.10.2014 року.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4
виданим 26.06.1981 року Центральним
райвідділом РАЦС міста Миколаїв,
актовий запис № 216.

Відповідно до рішення Верховного суду
по сімейним справам округа Фултон штат
Джорджия від 23.11.2010 року ім'я позивача -
ОСОБА_4, змінено на ім'я - ОСОБА_4.

Відповідно до технічного паспорту
(інвентаризаційна справа № 1069),
виданого 05.01.2006 року Комунальним
підприємством «Білгород-Дністровське
БТІ», власником садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, є
ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 (чоловік
ОСОБА_1.) помер, про що свідчить
свідоцтво про смерть серії № НОМЕР_5
від 20.12.2013 року.

За життя ОСОБА_4 було складено заповіт
від 28.01.2013 року, посвідчений нотаріусом
округу Фултон штату Джорджия ОСОБА_5,
згідно якого були зроблені такі
розпорядження:

- якщо ОСОБА_4 помре або стане
недієздатним, він передає все своє
майно дружині ОСОБА_1, якщо вона
переживе ОСОБА_2;

- якщо дружина (ОСОБА_1) не переживе
ОСОБА_2, він передає все своє майно сину
ОСОБА_4, який переживе ОСОБА_2 та
уцілілим нащадкам його покійного сина.

Даний заповіт за життя ОСОБА_4 не
був змінений і не скасований.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_2 відкрилась спадщина у
вигляді житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 який
складається з: житлового будинку літ.
«А», 1 - коридор, 2 - веранда, 3 - коридор, 4 -
житлова, 5 - житлова, 7 - кухня, житловою
площею 36,5 кв.м., загальною площею 68,4
кв.м.

Єдиним спадкоємцем першої черги після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2, згідно
заповіту, є його дружина - ОСОБА_1, інших
спадкоємців не має.

Між тим, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_2, єдиний спадкоємець за
заповітом, його дружина - ОСОБА_1, не
встигла в шестимісячний термін, що
встановлений ст.1270 Цивільного кодексу
України, звернутися до нотаріальної
контори за оформленням та отриманням
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Так, за твердженням позивача, вона
разом із ОСОБА_4 за його життя постійно
мешкали у Сполучених Штатах Америки.
Позивач стверджує, що до смерті
чоловіка та після його смерті вона
тривалий час хворіла, що документально
підтверджується копіями лікарняних
листів докторів штату Джорджия. Окрім
цього, в позивача під час підготовки
документів для прийняття спадщини
виникли проблеми в частині оформлення
та переводу документів, складених
померлим ОСОБА_4, з англійської мови на
російську.

При зверненні до нотаріальної контори
з метою оформлення та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом, ОСОБА_1 було відмовлено у
зв'язку із пропуском шестимісячного
терміну, що встановлений ст.1270 ЦК
України, та, відповідно до п.3 ст.1272 ЦК
України, запропоновано звернутися до
суду для встановлення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до пункту 1 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України, законами України
«Про нотаріат», «Про міжнародне
приватне право», іншими законами, а
також прийнятими відповідно до них
підзаконними нормативно-правовими
актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).
Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК
України).

Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного
кодексу України встановлено, що
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.
Чинність заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт,
який написаний заповідачем
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів
(ч.1 ст.1248 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного
кодексу України для прийняття спадщини
встановлюється строку у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу
України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 «Про практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року
передбачено, що особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК.

Зазначене положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом. Суди
відкривають провадження в такій справі
уразі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини, при цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктами 2.20, 2.21 Інформаційного Листа
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 року встановлено наступне.

При вирішенні справ про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини слід також
враховувати, що додатковий строк
визначається у разі, якщо суд визнає
причини пропуску строку для прийняття
спадщини поважними. У зазначеній
категорії справ є обов'язковим
обґрунтування в мотивувальній частині
судового рішення поважності причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини.

Суди переважно правильно вирішують
питання поважності причин пропуску
зазначеного строку та визнають
поважними:

- тривалу хворобу;

- перебування спадкоємця тривалий час
за межами України;

- відбування покарання в місцях
позбавлення волі;

- перебування на строковій військовій
службі в Збройних Силах України тощо.

Матеріалами справи встановлено та в
судовому засіданні підтверджено той
факт, що ОСОБА_1 строк подання заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори пропустила з поважних причин,
із-за того, що на протязі тривалого часу
вона тривалий час хворіла, що
документально підтверджується копіями
лікарняних листів докторів штату
Джорджия. Окрім цього, у позивача під
час підготовки документів для
прийняття спадщини виникли проблеми в
частині оформлення та переводу
документів, складених померлим ОСОБА_4,
з англійської мови на російську.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до ВК
Б-Дністровської МР про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1216- 1217, 1233-1234, 1236, 1268-1269,
ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу
України, п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 «Про
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 169, 197,
208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини -
задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (5030,
АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
додатковий строк протягом шести
місяців, достатній для подання заяви
про прийняття спадщини за законом
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
Одеської області суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко