АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8476/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Боженко Л. В. Доповідач - Козлов
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Прозорової М.Л., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27
серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду з таким позовом посилаючись на те,
що 24.09.2007 року між ним та ВАТ
комерційний банк «Надра» було укладено
кредитний договір № 8/2007/840-К/1370-Н, за
яким Банк надав йому кредит у розмірі 17
800 доларів США, та в забезпечення
зобов'язання за вказаним кредитним
договором між ними було укладено
договір іпотеки за №8/2007/840-К/1370-Н,
предметом якого є нерухоме майно -
належна йому на праві власності
квартира по АДРЕСА_1, після чого до
жовтня 2008 року він належним чином та у
відповідності умов договору виконував
покладені на нього зобов'язання, але у
2009 році виникли обставини, які
унеможливлювали у повному обсязі та
належним чином сплачувати грошові
кошти, тому він продовжував сплачувати
кошти не в повному обсязі, а 12.02.2014 року
отримав від відділу державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції
постанову від 06.02.2014 року про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання здійсненого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
виконавчого напису нотаріуса №7444,
виданого 17.10.2013 року, на підставі якого
було звернуто стягнення на вказану
квартиру із запропонуванням за рахунок
отриманих від її реалізації коштів
задовольнити вимоги загальної суми
заборгованості 237 799,47 грн.. Вважаючи, що
виконавчий напис вчинений без
достатніх правових підстав, позивач
просив визнати його таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на неповне з'ясування
всіх обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права в апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення його позову.

Перевіривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214
ЦПК України рішення повинно бути
законним і обґрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Проте зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд виходив з того, що при вчиненні
виконавчого напису нотаріус не порушив
положення Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 20/5 від
03.03.2004 року, у приватного нотаріуса були
підстави вважати, що розмір
заборгованості ОСОБА_2, суми процентів
та пені, зазначені у написі, є
безспірними.

З таким висновком суду погодитися
не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем та ВАТ комерційний банк
«Надра» був укладений кредитний
договір №8/2007/840-К/1370-Н від 24.09.2007 року, за
умовами якого ОСОБА_2 отримав від банку
кредит у сумі 17 800 доларів США на термін
до 20.09.2027 року, зобов'язався повернути
отриманий кредит і сплатити відсотки у
встановленому договором розмірі та
строки, а в забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за цим
договором між позивачем та ВАТ
комерційний банк «Надра» був укладений
договір іпотеки №8/2007/840-К/1370-Н від 24.09.2007
року, предметом якого є нерухоме майно -
квартира по АДРЕСА_1.

12.09.2013 року відповідачем на адресу
позивача направлялася вимога про
дострокове повернення кредиту за
кредитним договором №8/2007/840-К/1370-Н від
24.09.2007року та сплати загальної
заборгованості у розмірі 26 448,38 доларів
США та 24 697,57 грн. пені і штрафних
санкцій, що в разі невиконання вимоги,
банком будуть вжиті передбачені чинним
законодавством заходи щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 належним
чином не виконував умови зазначеного
кредитного договору і у нього виникла
вказана заборгованість за кредитом,
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 17.10.2013 року
було вчинено виконавчий напис за
реєстраційним номером № 7444, за яким
було запропоновано звернути стягнення
на нерухоме майно - квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2, та
за рахунок коштів, отриманих від
реалізації нерухомого майна,
запропоновано задовольнити вимоги
банку у загальному розмірі 236 099,47 грн..

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

А згідно ч. 1 ст. 35 цього Закону у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

За змістом ст. ст. 87, 88 Закону України
«Про нотаріат» для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. Нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.1 «Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 року N 1172
(далі за текстом - Перелік), для
одержання виконавчого напису
подаються: оригінал нотаріально
посвідченої угоди; документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Згідно п. п. 283, 284 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№20/5 від 3 березня 2004 року (далі за
текстом - Інструкція) для вчинення
виконавчого напису стягувачем або
уповноваженим представником нотаріусу
подається заява, у якій, зокрема, має
бути зазначено: відомості про
найменування і адресу стягувана та
боржника; дата та місце народження
боржника - фізичної особи, місце його
роботи; номери рахунків у банках,
кредитних установах, код в ЄДРПОУ для
юридичної особи; строк, за який має
провадитися стягнення; інформація щодо
суми, яка підлягає стягненню, або
предметів, що підлягатимуть
витребуванню, включаючи пеню, штрафи,
проценти тощо. Заява може містити також
іншу інформацію, необхідну для
вчинення виконавчого напису.
Заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком.

Таким чином, належними доказами, які
підтверджують наявність чи
відсутність заборгованості, а також
встановлюють розмір заборгованості,
можуть бути виключно первинні
документи, оформлені у відповідності
до вимог ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність».

Проте, як видно із заяви банку від
11.10.2013 року про вчинення виконавчого
напису, таких документів кредитором не
було надано та з матеріалів справи не
вбачається, що при вчиненні вказаного
напису нотаріус отримував від сторін
первинні бухгалтерські документи щодо
видачі кредиту та здійснення його
часткового погашення (платіжні
доручення, меморіальні ордери,
розписки, чеки, квитанції про сплату
передбачених кредитним договором
платежів тощо), тому у нотаріуса були
відсутні підстави вважати, що розмір
заборгованості позичальника перед
банком, а також суми процентів та пені,
зазначені у написах, є безспірними. При
цьому розрахунок боргу, підготовлений
працівниками банку щодо наявності
грошового зобов'язання позивача по
кредиту, процентах та пені, є лише
відображенням односторонніх
арифметичних розрахунків стягувача та
не може відображати правові підстави
для стягнення відповідних сум і
слугувати доказом безспірності
розміру грошових вимог банку до
позивача, який не згоден з наведеним
розрахунком боргу.

Отже нотаріус при вчиненні такого
напису не переконався належним чином у
безспірності розміру сум, що
підлягають стягненню за написом, та
дотримання стягувачем вимог закону
щодо трирічного строку подання про
вчинення виконавчого напису з часу
настання у нього права на звернення з
вимогами по кожному окремому
щомісячному платежу, чим порушив норми
ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.
284 Інструкції та п. 1 Переліку.

Оскільки судом неправильно
застосовані норми матеріального права,
яке регулює спірні правовідносини,
ухвалене у справі рішення підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
та стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь позивача 365,40 грн. (243,60+121,80) в
рахунок витрат зі сплати судового
збору при подачі позову і апеляційної
скарги на підставі ст. ст. 88, 309 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 серпня 2014 року скасувати
та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений
17.10.2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстраційним номером № 7444, за яким
було запропоновано звернути стягнення
на нерухоме майно - квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2, та
за рахунок коштів, отриманих від
реалізації нерухомого майна,
запропоновано задовольнити вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» у загальному
розмірі 236 099,47 грн..

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на користь ОСОБА_2 365,40 грн.
в рахунок витрат зі сплати судового
збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: