Справа № 355/927/14
Головуючий у І інстанції Лисюк
О.Д.Провадження № 22-ц/780/4594/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі: Химинець Н.М.

Розглянула в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу
Баришівського районного суду
Київської області від 25 червня 2014 року
у справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на незаконну
бездіяльність державного виконавця
при виконанні судового рішення,
зобов"язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 та інші особи
звернулися до суду із скаргою на
бездіяльність відділу Державної
виконавчої служби Баришівського
районного управління юстиції
Київської області.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
судовими наказами Баришівського
районного суду Київської області від 27
травня 2013 року, з ВУ ЖКГ с. Садове
Баришівського району Київської
області стягнуто на користь скаржників
заборгованість по заробітній платі.

Постановами старшого державного
виконавця ВДВС Баришівського
районного управління юстиції
Київської області від 08 липня 2013 року
відкриті виконавчі провадження за
заявами стягувачів про примусове
виконання судових рішень, однак
рішення не виконуються.

Протягом часу перебування на виконанні
виконавчих листів, державна виконавча
служба не вжила всіх необхідних
заходів для виконання рішення, чим
порушили право на своєчасно виконання
рішення і отримання грошей.

Скаржник просив визнати бездіяльність
старшого державного виконавця
неправомірною, зобов'язати вчинити дії
щодо стягнення з боржника
заборгованості.

Ухвалою Баришівського районного суду
Київської області від 25 червня 2014 року
скарга залишена без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 та
інші скаржники подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
ухвалу, посилаючись на порушення норм
процесуального права, постановити
ухвалу про задоволення їх вимог.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Порядок розгляду скарг на дії,
бездіяльність, рішення, державного
виконавця, чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання рішення визначений розділом
У11 «Судовий контроль за ви конанням
судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України та
роз"яснень Верховного Суду України
скарги учасників виконавчого
провадження та осіб, які залучаються до
проведення виконавчих дій, на рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення ухваленого
відповідно до ЦПК України 2004 року,
подаються до загального суду першої
інстанції і розглядаються за правилами
розділу ЦПК цього Кодексу.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її права чи свобод.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга
розглядається у десятиденний строк у
судовому засіданні за участю заявника
і державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або
інша посадова особа державної
виконавчої служби не можуть з'явитися
до суду з поважних причин, справу може
бути розглянуто за участю їх
представників

Якщо суд встановить, що особа, рішення,
дія чи бездіяльність якої
оскаржуються, не працює на попередній
посаді, він залучає до участі в справі
посадову особу, до компетенції якої
належить вирішення питання про
усунення порушення прав чи свобод
заявника.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, суд за
результатами розгляду скарги
постановляє ухвалу - у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про
виконавче провадження„ примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, виданих судами
(ухвали, постанови судів у цивільних
справах).

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про
виконавче провадження„ державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного ви конання
рішення, зазначеного в документ і на
примусове виконання рішення ( далі -
виконавчий документ), у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Відповідно до ст. 24 Закону України „Про
виконавче провадження„ державний
виконавець зобов"язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред"явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред"явлений до виконання до відділу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Як видно з матеріалів справи,
постановами ВП№ 38761484, ВП № 38761353,
ВП № 38760403, ВП № 38760631, ВП № 38761146 від
08 липня 2013 року старшим державним
виконавцем відділу ДВС Баришівського
районного управління юстиції
Київської області відкриті виконавчі
провадження на виконання судових
виданих Баришівським районним судом
Київської області про стягнення
заборгованості на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з ВУ ЖКГ
с Садове ( а.с. 6-10).

Суд, відмовляючи у задоволенні скарги,
виходив із того, що дії державного
виконавця з примусового виконання
виконавчих документів вчинено у
відповідності до Закону України «Про
виконавче провадження».

Разом з тим, як видно із матеріалів
справи, жодного доказу, на які
посилається відповідач на
обгрунтування своїх заперечень на
скаргу судом досліджено не було. Судом
не перевірено, чи дійсно, всі дії при
виконанні виконавчого провадження, на
які посилається відповідач, ним були
здійсненні, і чи достатні ці дії для
виконання судового наказу, а тому
висновок суду про необґрунтованість
скарги є передчасним.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України ухвала
суду, що постановляється як окремий
документ, складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

часу і місця її постановлення;

прізвища та ініціалів судді (суддів -
при колегіальному розгляді);

прізвища та ініціалів секретаря
судового засідання;

імен (найменувань) сторін та інших осіб,
які брали участь у справі;

предмета позовних вимог;

2) описової частини із зазначенням суті
питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням
мотивів, з яких суд дійшов висновків, і
закону, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

висновку суду;

строку і порядку набрання ухвалою
законної сили та її оскарження.

Суд при поставленні ухвали не з'ясував
обставин, що мають значення для
вирішення спору, в ухвалі відсутні
мотиви, з яких суд дійшов до висновку
про відмову у задоволенні скарги, тому
ухвалу суду не можна вважати законною
та обґрунтованою, вона підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки встановлені
порушення процесуального права
перешкоджають суду апеляційної
інстанції дослідити нові докази, чи
обставини які не були предметом
розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді справи слід
врахувати наведене, більш повно
з'ясувати обставини справи, права та
обов'язки сторін та вирішити спір
відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - задовольнити
частково.

Ухвалу Баришівського районного суду
Київської області від 25 червня 2014 року
- скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і відповідно до
п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України оскарженню
не підлягає.

Головуючий:

Судді: