Провадження № 2/750/335/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова
у складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі
частини майна в спільній частковій
власності,

третя особа - ОСОБА_4,-

встановив:

позивачі звернулися до суду з
позовом, в якому просять виділити їм в
натурі 2/3 частини спадкового майна, а
саме: 2/4 частини будинку за адресою
АДРЕСА_1 та 2/3 частини земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер
:02:034:5048).

Обгрунтували позивачі свої
вимоги тим, що у 2009 році після смерті
бабусі ОСОБА_5 вони разом з
відповідачем отримали у спадок, в
рівних частинах, 3/4 частини будинку за
адресою: АДРЕСА_1 (власником 1/4 частини
будинку є третя особа - ОСОБА_4.),
прилеглі будівлі, земельну дялянку за
адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер
:02:034:5048). З 2013 року у позивачів
існують суттєві розбіжності з батьком,
ОСОБА_2 відносно подальшого
використання та розпорядження
спільним майном: частиною будинку,
земельною ділянкою. На пропозицію
позивачів провести розподіл спільного
майна в добровільному порядку
відповідач відмовляється. Враховуючи
те, що будинок (3/4 його частини) за своєю
конструкцією, плануванням та розміром
недоцільно поділяти на три окремі
частини, позивачі погодили між собою
виділити їх частини (по 1/4 відповідно до
правовстановлюючих документів та по 1/3
частині спадкового майна) будинку в
натурі разом, як одне ціле.

Позивач ОСОБА_3 подала до суду
клопотання про розгляд справи без її
участі, вказавши, що позов підтримує
(а.с.18)

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтримав заявлений позов,
просив поділити житловий будинок та
земельну ділянку відповідно до єдиного
варіанту, що запропонований у висновку
судової будівельно - технічної
експертизи №1679/1680/14-24, складеного 25.09.2014
року судовими експертами
Чернігівського відділення Київського
науково - дослідного інституту судових
експертиз.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на те, що експерти у
висновку зазначили про неможливість
виділення 2/3 та 1/3 частини житлового
будинку з прибудовами без відхилення
від нормативних документів. Відповідач
наполягав на відмові позивачам у
задоволенні їх позову, оскільки у разі
поділу будинку будуть порушені його
права, так як такий поділ можливий лише
з порушенням ДБН та погіршенням його
житлових умов.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні просив справу розглядати без
його участі, так як предмет позову не
зачіпає його прав та законних
інтересів.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд не знаходить підстав для
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Встановлено, що спірний житловий
будинок (частина, що належить сторонам),
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
має загальну площу 38.5 кв.м. та
складається з приміщень: кухні площею
7.2 кв.м, веранди площею 6.0 кв.м, кімнати
площею 11, 4 кв.м, кімнати площею 7.5 кв.м,
кімнати площею 6.4 кв.м (а.с.32-35).

Фактична площа земельної ділянки, на
якій розташований житловий будинок по
АДРЕСА_1 становить 0,0754 га.

Спадкодавець ОСОБА_5 була власником
земельної ділянки площею 0,0754 га. по
АДРЕСА_2, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку (а.с.9)

Також з матеріалів справи вбачається,
що над житловим будинком з прибудовами
та верандою самочинно здійснено
будівництво мансардного поверху, в
якому є дві кімнати. Також у
домоволодінні є самочинно збудований
сарай В-1, про що мається відмітка у
технічному паспорті МБТІ (а.с.33).

Згідно ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.

Відповідно до п.2.3, 3.11 Інструкції щодо
проведення поділу, виділу і розрахунку
часток об'єктів нерухомого майна»,
затвердженої наказом Міністерства з
питань житлово - комунального
господарства України 18.06.2007 року №55 не
підлягають поділу обєкти нерухомого
майна, до складу яких входять
самочинного збудовані
(реконструйовані, переплановані)
об'єкти нерухомого майна. Питання щодо
поділу об'єктів нерухомого майна може
розглядатися лише після визнання права
власності на них відповідно до Закону.
За наявності самочинно збудованих
(реконструйованих, перепланованих)
об'єктів нерухомого майна документи
щодо виділу готуються тільки після
визнання права власності на них
відповідно до Закону. Самочинно
збудовані об'єкти нерухомого майна до
розрахунку не включаються.

Враховуючи викладене, судовими
експертами при складанні висновку не
враховувалися самочинно збудовані
прибудови.

Позивачі та відповідач є
співвласниками частини житлового
будинку та земельної ділянки на
підставі свідоцтв про право на
спадщину за заповітом (а.с.5-8)

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
1679/1680/14-24 від 25.09.2014 року, складеного
судовими експертами Чернігівського
відділення КНІСЕ, вбачається, що
виділити 2/3 та 1/3 частини житлового
будинку в натурі позивачам і
відповідачу в домоволодінні по АДРЕСА_1
без відхилень від нормативних
документів (ДБН) не вбачається
можливим, проте запропоновано один
варіант поділу. Це пов'язано з тим, що
частка, яка може бути виділена ОСОБА_2 у
домоволодінні, не відповідає
будівельним нормам. Виходячи з умов
виділення співвласникам (2/3 та 1/3
частини) окремої квартири для
ізольованого користування та
заселення однією сім'єю, порушуються
вимоги пунктів п. 2.22 ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення.»,
згідно якого мінімальна площа квартири
повинна бути 30 кв. м, тобто загальна
площа обох частин значно менше, ніж
допускається будівельними нормами.
Площа кімнат складає 6.4 кв.м., 7,5 кв.м., 1.4
кв.м., що не відповідає п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005,
мінімальна площа кімнати в
однокімнатній квартирі повинна бути не
менше 15 кв. м, в інших квартирах - не
менше 17 кв.м., тобто площа кімнат значно
менше, ніж допускається будівельними
нормами.

Проти такого поділу категорично
заперечує відповідач, так як такий
поділ не відповідає ДБН та порушує його
права і призведе до великих затрат,
адже йому доведеться з маленької жилої
кімнати зробити веранду і кухню, а
також він ще повинен сплатити
позивачам 13626 грн. за 1,07 кв.м. збільшеної
за рахунок позивачів площі у зв'язку з
відступленням від рівності часток.

Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання
та перепланування житлового будинку,
що належить громадянинові на праві
приватної власності, проводиться з
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради.

Виконавчий комітет Деснянської
районної у м. Чернігові ради на запит
суду щодо можливості надання дозволу
виконкому на перепланування і
переобладнання спірного житлового
будинку у своєму рішенні №203 від 27.10.2014
року зазначив, що вважає технічно
можливим переобладнання будинку
АДРЕСА_1 згідно з варіантом,
запропонованим експертом у висновку
судової будівельно - технічної
експертизи від 25.09.2014 року №1679/1680/14-24.

Проте, вказаним рішенням не надано
дозволу на переобладнання будинку, а
лише зазначено про технічну можливість
такого переобладнання та
перепланування і не надано оцінки
порушення будівельних нормативів при
такому переобладнанні, що встановлено
експертним висновком.

Згідно положень ст. 367 ЦК України майно,
що перебуває у спільній частковій
власності, може бути поділено в натурі
між співвласниками, що припиняє право
спільної часткової власності на це
майно.

Відповідно приписів ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. У разі виділу
співвласником у натурі частки із
спільного майна для співвласника, який
здійснив такий виділ, право спільної
часткової власності на це майно
припиняється.

Виходячи з роз'яснень п.п. 6, 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 01
жовтня 1991 року № 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», при
вирішенні справ про виділ в натурі
часток жилого будинку, що є спільною
частковою власністю, судам належить
мати на увазі, що це можливо, якщо
кожній із сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку з
самостійним виходом (квартиру), яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності. Виділ також може мати місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
квартири.

Таким чином, оцінивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
виділу позивачам їх частки через
неможливість відокремлення іншому
співвласнику належної на праві
власності частини будинку та
перетворення її в самостійний об'єкт
права власності внаслідок порушення
будівельних норм, що підтверджено
експертним висновком.

У зв'язку з відсутністю підстав для
поділу в натурі будинку, відсутні також
підстави для поділу земельної ділянки,
оскільки сторони залишаються
співвласниками житлового будинку з
надвірними спорудами без виділення
окремих об'єктів права власності.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 294 ЦПК України, суд,-

вирішив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі
частини майна в спільній частковій
власності, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
І.П.Рахманкулова