У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі про
визнання дій протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач посилався на те, що 27 травня 1983
року, під час виконання трудових
обов'язків електрослюсаря в
травильному цеху № 1 ЦХП-1 комбінату
«Запоріжсталь», отримав виробничу
травму, в результаті якої йому було
встановлено діагноз «отслойка
сетчатки хизтозная дистофия миония
средней степени левого глаза». У
зв'язку з цим, 14 вересня 1984 року був
складений акт за формою Н-1 про нещасний
випадок на виробництві та з 21 жовтня 1997
року за рішенням МСЕК йому була
встановлена третя група інвалідності
та визначено 50 % стійкої втрати
професійної працездатності
безстроково. 20 лютого 2013 року після
повторного огляду за висновками МСЕК
стійка втрата працездатності
збільшилась до 55 %.

З часу настання інвалідності йому
встановлені щомісячні компенсаційні
виплати з відшкодування шкоди здоров'ю
відповідно до положень постанови
Кабінету Міністрів України від 23
червня 1993 року № 472, виходячи із розміру
середньої заробітної плати працівника
за 3 або 12 місяців, що передували травмі
або професійному захворюванню.
Вказував на те, що з 01 жовтня 2001 року він
перебуває на обліку у відділенні
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі,
яким призначено та здійснюється
щомісячне відшкодування шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'ю у сумі
522 грн 81 коп. (станом на 27 травня 2013 року).
Розмір пенсії з інвалідності станом на
01 березня 2013 року становить 103 грн 83 коп.

Вказував на те, що у зв'язку з набранням
з 01 січня 2004 року чинності нової
редакції ЦК України, статтею 1197 якого
встановлено інший порядок визначення
заробітку (доходу) втраченого
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я фізичної особи, яка
працювала за трудовим договором, 21
жовтня 2013 року він подав заяву до
відповідача про проведення
перерахунку розміру виплат з дати її
подання. Листом від 07 листопада 2013 року
відповідач відмовив у проведенні
перерахунку.

Позивач вважає дії відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунки
щомісячної страхової виплати
відповідно до ст. 1197 ЦК України
незаконними.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просив:
визнати незаконною бездіяльність
відповідача щодо незастосування
положень ст. 1197 ЦК України при
визначенні йому розміру щомісячного
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я (розміру
втраченого фізичною особою внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я (доходу), що піддягає
відшкодуванню); зобов'язати
відповідача призначити та здійснювати
на його користь з 21 жовтня 2013 року
щомісячне відшкодування шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я
(розмір втраченого фізичною особою
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я заробітку (доходу),
що підлягає відшкодуванню), у розмірі 3
154 грн 25 коп.; зобов'язати
відповідача у подальшому проводити на
його користь перерахунок розміру
щомісячних відшкодувань шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я
(розмір втраченого фізичною особою
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я заробітку (доходу),
що підлягає відшкодуванню) з кожним
підвищенням мінімальної заробітної
плати згідно з чинним законодавством
України та відповідно до ст. 1197 ЦК
України.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від
24 березня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі щодо
незастосування положень ст. 1197 ЦК
України при визначені ОСОБА_4 розміру
щомісячного відшкодування шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я, що
піддягає відшкодуванню.

Зобов'язано відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
призначити та здійснювати на користь
ОСОБА_4 з 21 жовтня 2013 року щомісячне
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я відповідно до
положень ст. 1197 ЦК України та у
подальшому проводити перерахунок
розміру щомісячних відшкодувань шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я з
кожним підвищенням мінімальної
заробітної плати згідно з діючим
законодавством України та відповідно
до ст. 1197 ЦК України.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 12 серпня 2014
року рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 24
березня 2014 року про часткове
задоволення позову скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі про
визнання незаконною бездіяльність
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжі щодо
незастосування положень ст. 1197 ЦК
України при визначені ОСОБА_4 розміру
щомісячного відшкодування шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я, що
піддягає відшкодуванню; зобов'язання
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
призначити та здійснювати на користь
ОСОБА_4 з 21 жовтня 2013 року щомісячне
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я відповідно до
положень ст. 1197 ЦК України та у
подальшому проводити перерахунок
розміру щомісячних відшкодувань шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я з
кожним підвищенням мінімальної
заробітної плати згідно з діючим
законодавством України та відповідно
до ст. 1197 ЦК України, відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову, суд апеляційної інстанції
правильно виходив з того, що положення
ст. 1197 ЦК України не можуть
застосовуватись у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування; підстав для
виплати відповідачем позивачу
щомісячного страхового відшкодування,
виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленого законом України на час
виплати, немає, а тому права позивача не
порушені.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновком суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 12 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.