Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2575/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка
РІШЕННЯ

Іменем України

28.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі - Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення грошових коштів, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 26 серпня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
грошових коштів. В обґрунтування
позову посилалася на те, що в листопаді
2012 року вона домовилася з ОСОБА_4 про
купівлю її (відповідачки) будинку.
01.12.2012 вона передала завдаток у сумі 29 000
грн., про отримання якого відповідачка
видала їй розписку, і вселилася у
будинок. Залишок обумовленої суми
вартості будинку, вона повинна була
сплатити після оформлення
відповідачкою всіх документів на
будинок та укладення договору
купівлі-продажу у нотаріальному
порядку. В березні 2014 року їй стало
відомо, що в лютому 2014 року відповідач
продала будинок іншій особі. Повертати
отриманий за будинок завдаток
відповідачка відмовляється.

Посилаючись на зазначені обставини, ч.1
ст.570, ч.1 ст.571, ч.1 ст.1212 ЦК України,
позивачка просила стягнути з
відповідачки на свою користь завдаток
і додаткову суму у розмірі завдатку, а
всього 58 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 26
серпня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на невідповідність
висновків суду нормам матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким її вимоги задовольнити у
повному обсязі. Посилається на те, що
відповідачка умисно ввела її в оману
щодо можливості придбання будинку,
після отримання завдатку, будинок
оформила на свою матір, яка продала
його сторонній особі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6,
який підтримував доводи апеляційної
скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_4 і
її представника, адвоката ОСОБА_7,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної скарги
в межах визначених ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що оскільки ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 не є сторонами в договорі
купівлі-продажу, то правовідносини, що
виникли між ними не є забезпеченням
виконання договору (завдатком), а отже
відсутні підстави для застосування ч. 1
ст. 571 ЦК України.

Проте з такими висновками суду у повній
мірі погодитися не можна.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 17.06.2013
року за ОСОБА_8 визнано право власності
на житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судовим рішенням встановлено, що
ОСОБА_10 у встановленому законом
порядку прийняла спадщину після смерті
батька ОСОБА_9, але свідоцтво про право
на спадщину не отримала у зв'язку з
втратою правовстановлюючих документів
на будинок. Рішення суду набрало
законної сили (а.с.18).

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 і ОСОБА_11,
які проживали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, звернулися до ОСОБА_4
з проханням здати їм у найм вказаний
будинок, а згодом його купити. ОСОБА_10
погодилася продати будинок за 35 000 грн.

Зазначені обставини, крім пояснень
відповідачки ОСОБА_4, показань свідків
ОСОБА_11 та ОСОБА_10, яка була допитана в
судовому засіданні апеляційного суду
за клопотанням представника позивачки,
та частково поясненнями позивачки і
показаннями свідка ОСОБА_12,
підтверджуються розпискою від 01.12. 2012
року, із змісту якої вбачається, що
ОСОБА_3 і ОСОБА_11 купили будинок в
АДРЕСА_1 за 35 000 грн., та дали завдаток в
сумі 29 000 грн.

Із довідки, виданої Миколаївською
сільською радою Кіровоградського
району вбачається, що згідно записів у
погосподарській книзі № 27 за 2011-2015 роки
ОСОБА_11 з жовтня 2011 року до серпня 2013
року постійно проживав за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.21).

Як показала свідок ОСОБА_10, питання
щодо передачі спірного будинку в найм,
його продажу та отримання грошей за
будинок за її (ОСОБА_10.) згодою
вирішувала її дочка - відповідачка
ОСОБА_4 Гроші за будинок частинами
особисто їй давали ОСОБА_3 і ОСОБА_11
Вона вважала їх однією сім'єю,
позивачка їй говорила, що договір
купівлі-продажу будинку вони будуть
оформляти на ОСОБА_11, тому у березні 2014
року договір купівлі-продажу
зазначеного будинку вона уклала з
ОСОБА_13

Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом (ч.2 ст.570 ЦК України).

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише у випадку наявності
зобов'язання, яке б мало випливати із
договору, укладеного сторонами.
Договір купівлі-продажу будинку в
установленому законом порядку
укладено не було.

Колегія суддів вважає, що надані
сторонами докази дають підстави для
висновку, що ОСОБА_3 і ОСОБА_11 передали
ОСОБА_4, яка діяла в інтересах ОСОБА_10 та
за її згодою, аванс в розмірі 29 000 грн. в
рахунок вартості будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Отримавши від ОСОБА_11 решту грошей в
рахунок вартості цього будинку,
обумовлену у розписці від 01.12.2012 року,
ОСОБА_10 19.03.2014 року за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
продала йому вказаний будинок (а.с.83-88).

Зазначене є підставою вважати, що
будинок було придбано спільно ОСОБА_3 і
ОСОБА_11

Підстави та порядок вирішення спорів
щодо права на майно жінки та чоловіка,
які проживають (проживали) однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
передбачено ст.74 та главою 8 СК України.

Ураховуючи наведене колегія суддів
вважає, що пред'явивши позов до ОСОБА_4
про стягнення грошових коштів,
позивачкою неправильно обрано спосіб
захисту порушеного права, визначений
ч. 2 ст.16 ЦК України.

Обрання неналежного способу захисту є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України неправильне застосування
судом норм матеріального права є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку і ухвалення нового рішення про
відмову і у задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316,319 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 26
серпня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у
задоволенні позову до ОСОБА_4 про
стягнення грошових коштів.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді