АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
інстанції - Гайдук С.В.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«ПРО100-страхування, третя особа: ОСОБА_4
про стягнення страхового
відшкодування та відшкодування
збитків, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 р. позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«ПРО100-страхування», третя особа ОСОБА_4
про стягнення страхового
відшкодування та відшкодування
збитків.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що 3 вересня 2010 року о 2.15 год. відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Міні Ван»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_3, під керуванням
водія ОСОБА_5 та транспортного засобу
«ДЕУ Ланос», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 На
місці пригоди водію ОСОБА_5 було
повідомлено, що цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «ДЕУ Ланос»
забезпечена Полісом № ВС/6722844 від 24.06.2010
року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів та Договором добровільного
страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серії ДТВ № 015735
від 24.06.2010 р. у ПрАТ «Просто
страхування». Позивач повідомив
страховика про настання страхового
випадку 13.09.2010 року. Протягом трьох
робочих днів відповідачем жодних дій
не було вчинено. Після чого позивач
самостійно замовив авто-товарознавче
дослідження для визначення розміру
матеріального збитку та розпочав
ремонт транспортного засобу. Згідно
Звіту з оцінки транспортного засобу
складеного 06.10.2010 року, вартість
матеріального збитку з урахуванням
зносу складає 42874.07 грн., яку позивач
просив стягнути з ПрАТ «Просто
страхування», а також пеню у зв'язку з
невиконанням зобов'язання за договором
за період з 21.11.2010 року по 03.09.2013р. в
розмірі 18060,55 грн. та понесені витрати з
оплати судового збору та витрат на
правому допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій посилався на те, що суд не
повно з`ясував обставини справи, не
надав належної оцінки наданим доказам,
порушив матеріальні та процесуальні
норми.

Так суд відмовляючи в позові, висновку
про правомірність відмови у виплаті
страхового відшкодування позивача
дійшов лише на підставі висновку
експертизи не врахувавши наявність
постанови суду про адміністративне
правопорушення, якою встановлено, що
ДТП мала місце, а відповідно мав місце
страховий випадок. Суд не врахував
приюдиційність вказаної постанови, що
передбачено ст. 61 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача доводи скарги
не визнав.

Позивач до апеляційного суду не
з`явився. Про розгляд справи
повідомлений 23.10.2014 року, представника
до апеляційного суду не направив.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором .

3 матеріалів справи вбачається, що
відповідно до постанови Подільського
районного суду м. Києва від 27 вересня 2010
року в адміністративній справі №3-7058/10,
3 вересня 2010 року о 2.15 год. на перехресті
вул. Межигірська - вул. Юрківська в м.
Києві відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участі транспортного засобу
«Міні Ван», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під
керуванням водія ОСОБА_5 та
транспортного засобу «ДЕУ Ланос»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4

Вказана ДТП сталася з вини водія
автомобіля «ДЕУ Ланос», державний
номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_4

Судом встановлено, що 24 червня 2010 року
АТ „Просто страхування" та ОСОБА_4
уклали договір № ВС/6722844 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника ТЗ та
договір № 015735 добровільного
страхування цивільної
відповідальності власника Т3.(а.с.8)

4 вересня 2010 року до АТ «Просто
страхування» звернувся ОСОБА_4 з
повідомленням про настання випадку
(а.с.10), а водій ОСОБА_5 звернувся до АТ
«Просто страхування» з аналогічним
повідомленням про настання випадку 13
вересня 2010 року (а.с. 10).

Відповідач ПрАТ «Просто страхування»
листом за вих. № 01-3655 від 04.10.2010р.
повідомив водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
не проведення ремонтних робіт з
автомобілями «Міні Ван», державний
номер НОМЕР_1 та «ДЕУ Ланос», державний
номерний знак НОМЕР_2 через сумніви
щодо обставин виникнення ДТП (а.с.13)

Відповідно до ст. 33.3. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», водії та власники
транспортних засобів, причетних до
дорожньо-транспортної пригоди,
власники пошкодженого майна
зобов'язані зберігати пошкоджене майно
(транспортні засоби) у такому стані, в
якому воно знаходилося після
дорожньо-транспортної пригоди, до тих
пір, поки його не огляне призначений
страховиком представник (працівник,
аварійний комісар або експерт), а також
забезпечити йому можливість провести
огляд пошкодженого майна (транспортних
засобів).

Згідно Звіту з оцінки транспортного
засобу № 12527/6283 від 06.10.2010 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
позивача складає 59763,85 грн., а вартість
матеріального збитку складає 42874,07 грн.

Також судом встановлено, що на
замовлення відповідача ТОВ
Українським експертним центром
«Експерт-Сервіс Авто» 23.12.2010 року
проведено експертне
транспортно-трассологічне
дослідження, за висновком якого
встановлено, що пошкодження на боковій
лівій передній частині автомобіля «ДЕУ
Ланос», державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 не могли утворитися при
зіткненні з автомобілем «Міні Ван»
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
який рухався із перехресного напрямку
зліва на право відносно напрямку руху
автомобілів «ДЕУ Ланос» (а.с.27-34).

12.01.2011 року відповідач направив водію
ОСОБА_5 листа про відмову у визнанні
випадку страховим на підставі висновку
№ 499 від 23.12.2010 року. (а.с. 16).

Згідно положень ст. 991 ЦК України
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, якщо вони були спрямовані
на настання страхового випадку, крім
дій, пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного
відшкодування збитків за договором
майнового страхування від особи, яка їх
завдала;

5) несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків;

6) наявності інших підстав,
встановлених законом.

Судом за клопотанням сторони
відповідача у справі було призначено
судову транспортно-трасологічну
експертизу щодо встановлення
механізму утворення пошкоджень на
автомобілі «Міні Ван», державний номер
НОМЕР_1 (водій ОСОБА_5).

Згідно висновку експертів за
результатами проведення
транспортно-трасологічної експертизи
№ 1364/14-52 від 06.08.2014р. встановлено, що в
рамках дорожньо-транспортної пригоди,
яка заявлена такою, що сталась 03.09.2010
року приблизно о 2.15 год на перехресті
вул. Межигірська та вул. Юрківська в м.
Києві, зіткнення автомобілів «ДЕУ
Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2
(водій ОСОБА_4) та «Міні Ван», державний
номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_5) не
відбулись.

Надавши оцінку вказаному висновку в
сукупності з іншими доказами суд
встановив, що водій ОСОБА_5 і
страхувальник ОСОБА_4 подали
страховику свідомо неправдиві
відомості по факту настання страхового
випадку 3 вересня 2010 року., а тому
відповідач відмовляючи у виплаті діяв
в межах п.З ч.І ст. 26 Закону України «Про
страхування», відповідно до якої
підставою для відмови страховика у
здійсненні страхових виплат або
страхового відшкодування є подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або про факт настання
страхового випадку.

Вищенаведені обставини справи, які суд
вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про безпідставність
заявленого позову відповідає
встановленим обставинам справи та
вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу
неналежної оцінки доказів, та
порушення судом ст.. 61 ЦПК України,
колегія не приймає, тому, що відповідно
до вказаної норми обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній справі не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, щодо
якої встановлено ці обставини.
Враховуючи, що відповідач в даній
справі не брав участі при розгляді
адміністративної справи, а також, що
предметом її розгляду не було
дослідження механізму ДТП на предмет
правдивості повідомлених учасниками
ДТП відомостей про пригоду, суд першої
інстанції правомірно врахував
висновки спеціаліста та судового
експерта, які досліджували характер
пошкодження та механізм ДТП, та дійшли
одностайної думки, що зіткнень
автомобілів(учасників ДТП) про які було
повідомлено страховій компанії з
урахуванням характеру пошкоджень не
було.

Посилання на те, що експертиза
проводилась по фотокартках, колегія
також не може прийняти, тому, що
позивач, всупереч вимогам страховика,
відновив автомобіль, а тому іншої
можливості перевірити правдивість
повідомлених страховій компанії
обставин ДТП, окрім провести
експертизу по наявним у страхової
компанії фотознімкам, у суду не було.
Крім того сторона позивача не надала
суду будь-якого протилежного висновку
на спростування того, який міститься в
справі.

Суд повно встановив ті обставини
справи, які мали значення для її
вирішення, дав належну правову оцінку
наданим сторонами доказам, та ухвалив
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для скасування рішення
та задоволення скарги відсутні .

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: