Номер справи: 164/1708/14-ц
Провадження по справі: 2/164/434/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року
Маневицький районний суд Волинської
області в складі: головуючого - судді
Покидюка М.В.

при секретарі
Каращук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Маневичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2014 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Свої вимоги обгрунтував тим, що 12
червня 1993 року у Старосільській
сільській раді Маневицького району
Волинської області він зареєстрував
шлюб з відповідачем ОСОБА_2, актовий
запис № 12. Від шлюбу в них народився
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки з дружиною не
склалися. По багатьох питаннях
сімейного життя вони не можуть знайти
взаєморозуміння. На сьогоднішній час
між ними фактично припинені шлюбні
відносини. З цих причин дальше спільне
життя стало неможливим.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив шлюб з відповідачем ОСОБА_2
розірвати.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, але у своїх письмових заявах
на ім'я суду просять розглядати справу
у їх відсутності, що на думку суду є
можливим, погоджуються на розірвання
шлюбу, відповідачка просить залишити
неповнолітнього сина проживати з нею
та прізвище ОСОБА_2.

Проаналізувавши матеріали
справи, суд вважає, що позов підставний
і підлягає до повного задоволення.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 110
Сімейного Кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом доведено, що сторони не
бажають зберегти сім'ю і для цього не
приймають ніяких заходів, добровільно
вирішили питання про місце проживання
неповнолітнього сина, позивач
наполягає на розірванні шлюбу,
відповідачка проти цього не заперечує.

З цих підстав суд вважає, що дальше
збереження подружжям шлюбу є
недоцільним, оскільки стосунки між
ними істотно суперечать їх інтересам
та інтересам дитини, а тому є всі
підстави шлюб розірвати, залишивши
неповнолітнього сина проживати з
матір'ю.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

З цих підстав суд вважає за
доцільне відповідачці за її вибором
залишити прізвище ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 209, 212 - 215
ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного
Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Шлюб зареєстрований 12 червня 1993
року Старосільською сільською радою
Маневицького району Волинської
області, актовий запис № 12 між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 розірвати, від шлюбу є одна
неповнолітня дитина.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з
матір'ю ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу
відповідачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
протягом десяти днів з дня його
проголошення, якщо не буде подана
апеляційна скарга. У випадку подачі
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: