АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2581/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. РІШЕННЯ
31 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНерушак Л.
В.суддівПальонного В. С. , Трюхана Г. М.
при секретаріОвчаренко І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
треті особи: виконавчий комітет
Уманської міської ради Черкаської
області, Уманське комунальне
підприємство «Виробничо-житлове
ремонтно-експлуатаційне управління №
1» про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_6, треті особи: виконавчий комітет
Уманської міської ради Черкаської
області, Уманське комунальне
підприємство «Виробничо-житлове
ремонтно-експлуатаційне управління №
1» про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, посилаючись на те, що вона
проживає та реєстрована у квартирі
АДРЕСА_1. Разом з нею у даній квартирі
проживають двоє її малолітніх дітей:
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на
повному її утриманні.
Позивач зазначає у позові, що у даній
комунальній квартирі, в іншій кімнаті
як наймач проживала ОСОБА_11 та її син
ОСОБА_6, який як член її сім'ї,
відповідно положень ЖК України набув
право користування спірним житловим
приміщенням. Позивач вказує, що до
своєї смерті ОСОБА_11 зналася з
реєстрації і переїхала в інше місце
проживати, на даний час ОСОБА_11 є
покійною. Відповідач ОСОБА_6 був
засуджений за вчинення злочинів та в
періоди між відбуванням покарань,
навіть з дитинства, у даній квартирі не
проживав і не проживає до даного часу,
що можуть підтвердити свідки. ОСОБА_6 у
даній квартирі не зареєстрований, що
підтверджується відомостями із
міграційної служби в м. Умань. Житлова
кімната, у якій проживали ОСОБА_11 та її
син ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_11
залишилась у занедбаному стані, за
житлом вони не слідкували, поточних
ремонтів в ній не робили, в тому числі
відповідач ОСОБА_6 до цього часу житлом
не цікавиться. Борг за житло та
Позивач посилається, що вона,
проживаючи у цій комунальній квартирі
із двома малолітніми дітьми на
житловій площі всього 20 кв. м. потребує
поліпшення житлових умов. Виконавчим
комітетом Уманської міської ради 12
жовтня 2012 року прийнято рішення за № 334
про укладення з нею договору найму
кімнати у АДРЕСА_1, площа якої складає
17,9 кв.м., якою користувалися ОСОБА_11 та
відповідач ОСОБА_6 у зв'язку із
засудженням ОСОБА_6, члена сім'ї
покійної ОСОБА_11 , яка була наймачем
цього приміщення, на термін відбуття
В даній кімнаті позивач зробила
ремонт, але не може вселитися, оскільки
право на проживання в ній має
відповідач, який не укладав договору
найму житлового приміщення в АДРЕСА_1.
Тому позивач звернулася до суду із
даним позовом та просила визнати
ОСОБА_6 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 01
листопада 2013 року позов
задоволено.

Визнано ОСОБА_6 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8
сплачений судовий збір в сумі 107,30 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7
подала на нього апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що вказане рішення
незаконне, в зв'язку з недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та з неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Просить скасувати рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 листопада 2013
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
та представників сторін, які з'явилися
в судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги, та
вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
постановленням нового рішення,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Вирішуючи спір між сторонами, та,
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вважав їх доведеними
і виходив з того, що відповідач спірним
житловим приміщенням площею 17,9 кв.м. в
АДРЕСА_1 не цікавився, наймачем не був,
зобов'язань по утриманню житла не
виконував, зареєстрований за цією
адресою не був і не проживав, а тому
згідно ст. 107 ЖК України є таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням.

Однак, з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може, оскільки дані висновки
суперечать вимогам ст. 71 ЖК України,
якою передбачено збереження житлового
приміщення за тимчасово відсутніми
громадянами, оскільки суд допустив
порушення матеріального та
процесуального права, має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Статтею 47 Конституції України
встановлено, кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
згідно даних довідки відділу житлового
господарства Уманської міської ради
наймачем квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_11,
членом сім'ї якої був її син - ОСОБА_6
(а.с.42).

Згідно даних матеріалів справи, ОСОБА_11
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі
чого була знята з реєстрації за адресою
АДРЕСА_1 (а. с. 53).

Відповідач ОСОБА_6, будучи
неповнолітнім, з 2004 року неодноразово
був засуджений та відбував покарання в
місцях позбавлення волі. Останній раз
засуджений вироком Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 квітня 2009 року до 5 років
позбавлення волі та відбував покарання
у СВК № 92 с. Старі Бабани, Уманського
району (а.с.25, 89).

Рішенням виконавчого комітету
Уманської міської ради від 12 жовтня 2014
року № 334 надано за договором найму
ОСОБА_8 кімнату житловою площею 17,9 кв. м.
в загальній квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 у зв'язку із засудженням
ОСОБА_6, члена сім'ї покійної ОСОБА_11 ,
яка була наймачем цього приміщення, на
термін відбуття покарання ОСОБА_6 та
зобов'язано КП «ВЖ РЕУ № 1» укласти з
нею договір найму на термін, до
відбування ОСОБА_6 покарання (а.с.6).

Відповідно до п. 7 ч. 3-5 ст. 71 ЖК України
жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадках:

взяття під варту або засудження до
арешту, обмеження волі, позбавлення
волі на певний строк чи довічне
позбавлення волі - протягом усього часу
перебування під вартою або відбування
покарання, якщо в цьому будинку,
квартирі (їх частині) залишилися
проживати інші члени сім'ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не
залишилися проживати інші члени сім'ї
наймача, це житло може бути надано за
договором оренди (найму) у
встановленому законом порядку іншому
громадянину до звільнення таких осіб
з-під варти або до відбуття ними
покарання.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 7
цієї статті, право користування жилим
приміщенням зберігається за відсутнім
протягом шести місяців з дня
закінчення строку, зазначеного у
відповідному пункті.

Крім того, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у п. 10
постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу
України), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Коли відсутній повернувся на жилу
площу за згодою членів сім'ї, його не
можна вважати таким, що втратив право
на жилу площу. Якщо ж він вселився в
жиле приміщення всупереч волі членів
сім'ї і був відсутнім понад встановлені
строки без поважних причин, то суд
вправі визнати його таким, що втратив
право на жилу площу. Коли в жилому
приміщенні не залишалися члени сім'ї
особи, яка була відсутня, його
повернення в це приміщення до часу
розгляду спору в суді є істотною
обставиною, але вона не може бути
безспірною підставою до відмови в
позові, а повинна оцінюватись у
сукупності з іншими обставинами.

Суд першої інстанції допустився
помилки, пославшись як на підставу
задоволення позову на вимоги ст. ст. 71, 72
ЖК України та ст. ст. 106, 107 ЖК України,
оскільки ст. 71 ЖК України передбачає
порядок збереження житлового
приміщення за тимчасово відсутніми
громадянами, ст. 72 ЖК України порядок
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, а
нормами ст. 106 ЖК України передбачено
зміну договору найму жилого
приміщення внаслідок визнання
наймачем іншого члена сім'ї, ст. 107 ЖК
України вирішує питання розірвання
договору найму жилого приміщення
наймачем.

Виходячи із викладеного вбачається, що
суд першої інстанції прийшов
помилкового висновку, визнавши ОСОБА_6
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно даної норми закону, на
стороні позивача можуть виступати
наймач, члени його сім'ї, в тому числі
ті, за якими зберігається право на
користування житлом як за тимчасово
відсутніми, або ті, що отримали броню
(ст. 73 - 75 ЖК). Особи, які користуються
жилою площею тимчасово, тобто не мають
самостійного права на нього
(піднаймачі, тимчасові мешканці), не
мають права на пред'явлення такого
позову. Позивачем може бути також
наймодавець (житлово-експлуатаційна
організація тощо).

Як вбачається із матеріалів справи на
час звернення до суду з позовом 23.11. 2012
року та ухвалення судом першої
інстанції рішення 01.11. 2013 року позивач
ОСОБА_8 була піднаймачем спірної жилої
кімнати в комунальній квартирі по
АДРЕСА_1 на підставі рішення
виконавчого комітету Уманської
міської ради від 12 жовтня 2014 року № 334,
яким їй з неповнолітніми дітьми
надано в тимчасове користування та
період терміну відбуття покарання
відповідачем ОСОБА_6 житлового
приміщення площею 17, 9 кв. м

Згідно ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з вищевикладеного,
вбачається, що позивачем не доведено в
суді порушення її прав, тому суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку, задовольнивши позовні вимоги
позивача.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про те, що відповідач спірним
житловим приміщенням не цікавився,
наймачем не був, зобов'язань по
утриманню житла не виконував,
зареєстрований за цією адресою не був і
не проживав, а тому згідно ст. 107 ЖК
України є таким, що втратив право
користування житловим приміщенням є
помилковим, прийнятим з порушенням
вимог житлового законодавства,
оскільки дана норма закону передбачає,
що наймач жилого приміщення вправі за
згодою членів сім'ї в будь-який час
розірвати договір найму. У разі вибуття
наймача та членів його сім'ї на
постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що є всі
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції, оскільки районний
суд ухвалив рішення без повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
всіх обставин справи, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи, як вимагають того
ст. ст.212, 213 ЦПК України та при його
ухваленні судом допущено порушення
норм матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України є обов'язковою підставою для
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення або зміни рішення.

Колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги обґрунтованими і
такими, що підлягають до задоволення,
а рішення суду першої інстанції
скасуванню з прийняттям нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_8 про втрату права
користування житловим приміщенням
відповідачем ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 01
листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, треті особи:
Виконавчий комітет Уманської міської
ради Черкаської області, Уманське
комунальне підприємство
«Виробничо-житлове
ремонтно-експлуатаційне управління №
1» про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - скасувати та ухвалити
нове рішення.

Відмовити ОСОБА_8 у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_6, треті особи:
Виконавчий комітет Уманської міської
ради Черкаської області, Уманське
комунальне підприємство
«Виробничо-житлове
ремонтно-експлуатаційне управління №
1» про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :