Справа № 1328/9590/12
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/2361/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Кабаля І.І.,
Копняк С.М.,

секретаря
Олексіва О.А.,

з участю ОСОБА_2, яка
представляє свої інтереси та інтереси
ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника ЛКП
«Баллатон-409» - Глинського С.М.,
представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» -
Джуса Б.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 21 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 до Львівського комунального
підприємства «Балатон-409», третя особа -
Львівське міське комунальне
підприємство «Львівтеплоенерго» про
скасування заборгованості та позовом
Львівського комунального підприємства
«Балатон-409» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги, -

в с т а н
о в и л а:

23.11.2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3
звернулися в суд з позовом, в якому
просять суд ухвалити рішення, яким
визнати неправомірним нарахування
заборгованості за надання послуг з
центрального опалення у розмірі 10422,61
грн. за період з 01.02.2008 року по 01.11.2012
року та скасувати нараховану
заборгованість в розмірі 10422,61 грн.,
пізніше уточнили - в сумі 14254,37 грн., а
також зобов'язати ЛКП «Балатон-409» в
подальшому не проводити нарахування за
надання послуг центрального опалення
за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх вимог зазначили, що на протязі
багатьох років відповідач ЛКП
«Балатон-409» неналежним чином надає їм
житлово-комунальні послуги, а саме
послуги центрального опалення. 15
серпня 2008 року ухвалою Шевченківського
районного суду м. Львова було скасовано
судовий наказ від 14.08.2008 року та їхню
заборгованість у розмірі 4 718 грн. 30.07.2009
року вони звернулися із заявою в ЛКП
«Балатон-409», в якій просили провести
перерахунок розміру оплати за неякісні
послуги та віднестися з розумінням до
аварійного стану будинку, адже в день
написання заяви було складено протокол
про проведення ремонтних робіт
працівниками ЛКП. 10.08.2009 рокуу та 04.08.2011
року вони також зверталися до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку оплати за комунальні
послуги. 30.05.2011 року мешканці будинку
зверталися із заявою до директора ЛКП
«Балатон -409» з проханням надати дозвіл
на відключення їх квартир від
центрального опалення, на що 17.10.2011 року
відповідачем видано довідку про
технічну характеристику, в якій
зазначено, що внутрішня система
центрального опалення з нижньою
розводкою застаріла, експлуатується з
1960 року, має значний фізичний знос, і
потребує капітального ремонту із
значним вкладенням коштів, загальний
стан внутрішніх мереж центрального
опалення незадовільний. ЛКП
«Балатон-409» надало дозвіл на
«відімкнення» квартир від системи
центрального опалення та надано дозвіл
на влаштування індивідуального
опалення. Окрім того, вони з
відповідачем не перебувають в
договірних відносинах, жодного
договору про надання
житлово-комунальних послуг не
укладали, проте ЛКП «Балатон-409»
вимагає в них незаконно сплатити 10 422,61
грн. (14254,37 грн.). Станом на день
звернення до суду у квартирі за
адресою: АДРЕСА_2 відсутні батареї,
квартира від'єднана від центрального
опалення. У зв'язку із наведеними
обставинами вони змушені звернутися до
суду за захистом своїх прав та
інтересів.

15.10.2013 року ЛКП «Балатон-409» звернулося
з позовом, в якому просить суд ухвалити
рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ЛКП «Балатон- 409»
заборгованість в сумі 14 132,47 грн. та
судовий збір. В обгрунтування своїх
вимог ЛКП «Балатон-409» зазначило, що на
його обслуговуванні знаходиться
будинок АДРЕСА_3. У квартирі № 9а за
вказаною адресою проживають
відповідачі. Квартира складається з
п'яти кімнат житловою площею 64,5 кв. м. та
загальною площею 93,70 кв. м. Власник
житла повинен вчасно вносити
квартплату за комунальні послуги,
однак відповідачі за період з 02.2009 року
по 09.2013 року заборгували ЛКП кошти в
розмірі 14132,47 грн. за центральне
опалення. З метою врегулювання спору в
досудовому порядку ЛКП «Балатон-409»
було надіслано відповідачам
попередження, яке залишено останніми
без реагування. Судові накази від 01.07.2011
року та 14.06.2012 року про стягнення з
відповідачів заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг за заявами
відповідачів були скасовані. У зв'язку
із наведеним ЛКП «Балатон-409» змушене
звернутися до суду за захистом своїх
прав та інтересів у позовному
провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 13 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3
до Львівського комунального
підприємства «Балатон-409», третя особа -
Львівське міське комунальне
підприємство «Львівтеплоенерго», про
скасування заборгованості, та позовом
Львівського комунального підприємства
«Балатон- 409» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
комунальні послуги об'єднано в одне
провадження.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до
Львівського комунального підприємства
«Балатон-409», третя особа - Львівське
міське комунальне підприємство
«Львівтеплоенерго» про скасування
заборгованості - відмовлено за
безпідставністю.

Позов Львівського комунального
підприємства «Балатон-409» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за комунальні послуги -
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Львівського
комунального підприємства «Балатон-409»
заборгованість за оплату послуг
центрального опалення в сумі 14 132
(чотирнадцять тисяч сто тридцять дві)
грн. 47 коп., а також судовий збір в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3. Вважають рішення таким, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального права та таким, що не
відповідає дійсним обставинам справи.
Зазначають, що протягом тривалого часу
відповідач не надавав належним чином
житлово-комунальні послуги по
центральному опаленню. Стверджують, що
Шевченківським районним судом м.
Львова неодноразово скасовувалися
судові накази по стягненню
заборгованості за ненадані послуги з
центрального опалення. Вони
неодноразово зверталися до ЛКП
«Балатон-409» із заявами-претензіями про
те, що їм не надаються належним чином
послуги щодо центрального опалення,
проте свою провину ЛКП «Балатон-409»
перекладало на них, посилаючись на те,
що їхні претензії висловлені у формі
заяви, а не у формі акту-претензії. Крім
цього, посилаються на те, що відповідач
не укладав з ними жодних договорів про
надання послуг, відтак вони не обізнані
у якій спосіб слід звертатися для
припинення їм нарахування
заборгованості за ненадані послуги.
Відповідач вказав, що вони у січні 2012
року сплатили за опалення 833 грн. і тим
самим перервали перебіг позовної
давності та визнали свою вину, проте
дане твердження не відповідає
дійсності, оскільки до суду не було
подано квитанції про сплату коштів.
Згідно акту ЛКП «Балатон-409» від 10.09.2012
року у них в квартирі від'єднано
прилади центрального опалення, проте
відповідач, знаючи це, продовжував
нараховувати оплату за центральне
опалення. Просять скасувати рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 21 січня 2014 року та ухвалити
нове, яким їхні позовні вимоги
задовольнити, а у задоволені позовних
вимог ЛКП «Балатон-409» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, яка представляє свої інтереси
та інтереси ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представника ЛКП «Баллатон-409» -
Глинського С.М., представника ЛМКП
«Львівтеплоенерго» - Джуса Б.Г.,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.Відповідно до статті 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних прав, свобод чи
інтересів у спосіб, передбачений
законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені
законом або договором способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення
правовідносин сторін, які випливають
із встановлених обставин. Саме
визначення цих правовідносин дає
можливість суду остаточно визначитись,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК
України, суд повинен сприяти
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснювати особам,
які беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджати про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяти здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом, та
встановлювати у рішенні обставини
справи (в тому числі пропущення
позовної давності), характер
правовідносин сторін, правову норму,
яка підлягає застосуванню до цих
правовідносин, навести мотиви
прийнятого рішення: встановлені судом
обставини, які мають значення для
справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону.

В судовому засіданні районного суду
встановлені наступні юридично значимі
факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що на обслуговуванні в ЛКП
«Балатон-409» перебуває будинок АДРЕСА_1,
в якій проживають позивачі за
первісним позовом - ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, які є співвласниками вказаної
квартири.

Відповідно до вимог ст. 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина,
засади місцевого самоврядування,
правові засади і гарантії
підприємництва, правовий режим
власності.

Статтею 7 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від
24.06.2004 року передбачено, що до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить:
затвердження та реалізація місцевих
програм у сфері житлово-комунального
господарства, участь у розробленні та
реалізації відповідних державних і
регіональних програм; встановлення
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги відповідно до закону;
затвердження норм споживання та якості
житлово-комунальних послуг, контроль
за їх дотриманням; визначення
виконавця житлово-комунальних послуг
відповідно до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства;
управління об'єктами у сфері
житлово-комунальних послуг, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації; забезпечення
населення житлово-комунальними
послугами необхідних рівня та якості;
встановлення зручного для населення
режиму роботи виробників та
виконавців; інформування населення
відповідно до законодавства про
реалізацію місцевих програм у сфері
житлово-комунального господарства, а
також щодо відповідності якості
житлово-комунальних послуг нормативам,
нормам, стандартам та правилам;
укладання договорів з підприємствами
різних форм власності на вироблення
та/або виконання житлово-комунальних
послуг; здійснення контролю за
дотриманням законодавства щодо
захисту прав споживачів у сфері
житлово-комунальних послуг; проведення
моніторингу виконання місцевих
програм розвитку житлово-комунального
господарства; вирішення інших питань у
сфері житлово-комунальних послуг
відповідно до законів.

Позивачі в судовому засіданні
районного суду зазначили, що наявність
заборгованості за послуги
центрального опалення перед ЛКП
«Балатон-409» не визнають у зв'язку із
наданням позивачем вказаних послуг
неналежної якості.

Згідно п. п. 32, 33 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, виконавець
зобов'язаний: своєчасно надавати
споживачу послуги в установлених
обсягах, належної якості, безпечні для
його життя, здоров'я та які не
спричиняють шкоди його майну,
відповідно до вимог законодавства та
цих Правил. При цьому в разі
неналежного надання або ненадання
послуг виконавцем споживач повідомляє
про це виконавця в усній формі за
допомогою телефонного зв'язку чи у
письмовій формі за адресами, що
зазначені в договорі.

За результатами перевірки складається
акт-претензія про неналежне надання
або ненадання послуг, який
підписується споживачем та
представником виконавця згідно з
додатком 2. Акт-претензія складається у
двох примірниках по одному для
споживача та виконавця.

У разі неприбуття представника
виконавця в установлений договором
строк для проведення перевірки
кількісних та/або якісних показників
або необґрунтованої відмови від
підписання акта - претензії такий акт
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

Крім цього згідно п. 41 Правил підставою
для проведення перерахунку розміру
плати за надання послуг є
акт-претензія. Проте позивачами за
первісним позовом таких актів -
претензій суду не надано.

Разом із тим, відповідно до ст. 19
Конституції України правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Згідно п.п. 24, 25 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 р. № 630, споживачі можуть
відмовитися від отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при цьому
забороняється.

Із витягу з протоколу № 51 від 02.12.2011
року, долученого до матеріалів справи
вбачається, що міжвідомчою комісією з
розгляду питань пов'язаних з
відключенням споживачів від мереж
центрального опалення і гарячого
водопостачання при виконкомі
Львівської міської ради, вирішено:
дозволити виготовлення робочого
проекту на виконання робіт з
влаштування індивідуальної системи
опалення в квартирі позивачів, при
цьому для виготовлення робочого
проекту необхідно отримати дозволи,
технічні умови та відповідні висновки
в ЛМКП «Львівтеплоенерго», ПАТ
«Львівгаз», ЛМКП «Львівводоканал»,
управління архітектури і
містобудування та головного
управління МНС України у Львівській
області, робочий проект у
встановленому порядку слід погодити та
подати на розгляд міжвідомчої комісії
для підготовки рішення виконкому
міської ради щодо надання дозволу на
влаштування індивідуальних систем
опалення в квартирі.

Однак, як вбачається із акту від 10.09.2012
року, затвердженого директором ЛКП
«Балатон-409», у квартирі АДРЕСА_1, що у м.
Львові мешканцями самовільно
від'єднані прилади центрального
опалення, транзити, стояки
центрального опалення не ізольовані,
технічний проект, дозвіл на
встановлення індивідуального опаленні
при цьому відсутні.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319
Цивільного кодексу України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Він має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. Держава
не втручається у здійснення власником
права власності.

Разом із тим відповідно до ст. 68 ЖК
Української РСР власник (наймач) житла
повинен своєчасно вносити квартплату
та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
житлово-комунальних послуг
відносяться зокрема комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Як вбачається з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Сторони такий договір не уклали, однак
ЛКП «Балатон-409» фактично надає
позивачам за первісним позовом
житлово-комунальні послуги.

За вказаних обставин існують договірні
відносини між позивачами та
відповідачем, оскільки відповідачем
надавались позивачам послуги
центрального опалення, відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води не
було здійснено у встановленому законом
порядку, що свідчить про наявність
факту укладення договору про надання
послуг.

На підставі ст. ст. 11, 509 ЦК України, між
сторонами виникло зобов'язання, за яким
позивач повинен надавати послуги, а
відповідачі повинні щомісячно вносити
оплату за надані послуги згідно
встановлених тарифів.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В судовому засіданні встановлено
наявність заборгованості ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за оплату послуг
центрального опалення. Станом на день
звернення ЛКП «Балатон-409» до суду з
позовом, заборгованість останніх перед
позивачем за період часу з 02.2009 по 09.2013
р.р. становить 14 132,17 грн.

Виходячи із наведенного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до
Львівського комунального підприємства
«Балатон-409», третя особа- Львівське
міське комунальне підприємство
«Львівтеплоенерго», про скасування
заборгованості до задоволення не
підлягають, а позов Львівського
комунального підприємства «Балатон»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за комунальні послуги -
слід задоволити.

Колегія суддів погоджується з
висновками районного суду, оскільки
суд правильно застосував правові норми
та ухвалив правильне по суті рішення,
дійшовши його на основі повно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених
дослідженими в судовому засіданні
доказами, з дотриманням норм
матеріального й процесуального права.

Посилання апелянтів на те, що протягом
тривалого часу відповідач не надавав
належним чином житлово-комунальні
послуги з центрального опалення, не
укладав з ними жодних договорів про
надання послуг, згідно акту ЛКП
«Балатон-409» від 10.09.2012 року у них в
квартирі від'єднано прилади
центрального опалення, проте
відповідач, знаючи це, продовжував
нараховувати оплату за центральне
опалення, не можуть слугувати
підставою для скасування рішення суду
і задоволення їхнього позову з огляду
на наступне.

Частинами 1, 3, 4 статті 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено, що:

У разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій.

Зазначених вимог Закону позивачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не дотримались.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни в квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
умов і правил експлуатації будинку.

Порядок відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання
затверджено наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4.

Зазначеним Порядком встановлено, що
для вирішення питання відключення
житлового будинку (будинків) від мереж
централізованого опалення його
власник (власники) повинен (повинні)
звернутися до комісії з письмовою
заявою про відключення від мереж ЦО і
ГВП. У заяві про відключення від мереж
ЦО і ГВП власник (власники) будинку
зазначає причини відключення. До заяви
додається копія протоколу загальних
зборів мешканців будинку щодо
створення ініціативної групи з
вирішення питання відключення від
мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про
влаштування у будинку системи
індивідуального або автономного
опалення. Рішення про відключення
будинку від системи централізованого
опалення з улаштуванням
індивідуального опалення повинно бути
підтримане всіма власниками
(уповноваженими особами власників)
приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи
лише за наявності затвердженої органом
місцевого самоврядування в
установленому порядку оптимізованої
схеми перспективного розвитку систем
теплопостачання населенного пункту та
у відповідності до неї. Комісія, після
вивчення наданих власником
(власниками) документів, у місячний
строк приймає рішення щодо відключення
від мереж ЦО і ГВП, улаштування
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання та збір вихідних даних
і технічних умов для виготовлення
проектної документації. Рішення
Комісії оформляється протоколом, витяг
з якого у десятиденний строк надається
заявникові.

При позитивному рішенні Комісії
заявнику надається перелік
організацій, до яких слід звернутися
для отримання технічних умов для
розробки проекту індивідуального
(автономного) теплопостачання і
відокремлення від мереж ЦО і ГВП.
Проект індивідуального (автономного)
теплопостачання повинен відповідати
вимогам чинних нормативних документів.
Проект узгоджується з усіма
організаціями, які видали технічні
умови на підключення будинку до
зовнішніх мереж. Відключення приміщень
від внутрішньобудинкових мереж ЦО і
ГВП виконується монтажною
організацією, яка реалізує проект, за
участю представника власника
житлового будинку або уповноваженої
ним особи, представника виконавця
послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача
(орендаря) квартири (нежитлового
приміщення) або уповноваженої ними
особи. По закінченню робіт складається
акт про відключення будинку від мереж
ЦО і ГВП і в десятиденний термін
подається заявником до Комісії на
затвердження. Після затвердження акта
на черговому засіданні Комісії
сторонни переглядають умови договору
про надання послуг з централізованого
теплопостачання. Для виконання робіт з
підготовки внутрішньобудинкових мереж
ЦО і ГВП до опалювального сезону після
відключення приміщення від мереж його
власник, наймач (орендар) зобов'язаний
надавати представнику виконавця
послуг з ЦО і ГВП можливість доступу до
транзитних трубопроводів відповідно
до порядку їх технічного огляду,
установленого Правилами утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затвердженими наказом
Держжитлокомунгоспу України від 17
травня 2005 № 76.

Відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, споживачі
можуть відмовитись від отримання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджено центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води
регламентується Порядком відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4, і
здійснюється у разі, коли технічна
можливість такого відключення
передбачена затвердженою органом
місцевого самоврядування відповідно
до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки, державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Порядком установлено, що для вирішення
питання відключення споживача від
мережі центрального опалення він
повинен звернутися до міжвідомчої
комісії (далі - Комісія) для розгляду
питань щодо відключення споживачів від
мережі з відповідною письмовою заявою.
Комісія після вивчення наданих
власником документів приймає
відповідне рішення, яке оформляється
протоколом. Відключення приміщень від
внутрішньо будинкової мережі
виконується монтажною організацією,
яка реалізує проект. По закінченню
робіт складається акт про відключення
від мережі централізованого опалення і
подається заявником до Комісії на
затвердження. Після затвердження акта
на черговому засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
опалення.

Таким чином, єдиною підставою для
зняття споживача з реєстраційного
обліку і припинення відповідних
нарахувань є акт про відключення, який
має бути затверджений відповідною
Комісією, а при відсутності
зазначеного акта, відключення від
системи централізованого опалення без
дотримання відповідної процедури є
самовільним.

Як свідчать матеріали цивільної
справи, зібрані та досліджені судом
докази, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
вказаного порядку також не
дотримались.

Згідно наведених норм законодавства,
самочинне від?єднання позивачами (вони
і відповідачі за позовом ЛКП
«Балатон-409») приладів центрального
опалення у їхній квартирі не є
підтвердженням факту припинення
надання чи ненадання їм послуг з
опалення та підставою для звільнення
їх від оплати цих послуг.

Отже, відключення від централізованого
опалення проведено останніми з
порушенням Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, тому надані ЛКП
«Балатон-409» послуги з опалення мають
бути оплачені ними у повному обсязі.

Також ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання» передбачено основні
обов'язки споживача теплової енергії,
зокрема, своєчасне укладання договору
з теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії.

Однак відсутність відповідного
договору не є підставою для не
стягнення заборгованості за послуги
опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають також із дій осіб, які
породжують ці права та обов'язки, і
такою дією є надання послуг та їх
отримання відповідачами.

Решта доводів апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи і
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального і процесуального права.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтами не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
зміст оскаржуваного судового рішення,
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
які передбачені нормами ЦПК України як
підстави для скасування рішення, тому
підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314
ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 21 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Кабаль І.І.

Копняк С.М.