Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4091/14
Головуючий у 1 інстанції Галянчук Н.М.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
про визнання недійсними та скасування
рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, неодноразово уточненим
в ході судового розгляду, до
виконавчого комітету Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
про визнання недійсними та скасування
рішень.

В позові зазначала, що згідно договору
купівлі-продажу від 23.04.2002 вона
придбала у ОСОБА_5 присадибну земельну
ділянку площею 0,095 га, розташовану в
АДРЕСА_1. Проте, у 2013 році їй стало
відомо про те, що до укладення договору
купівлі-продажу рішеннями виконкому
Михайлівської сільської ради № 125 та №
126 від 21.11.2001 у ОСОБА_5 була вилучена
частина зазначеної земельної ділянки
площею 0,0053 га та передана ОСОБА_3 В
подальшому рішенням виконкому
Михайлівської сільської ради № 144 від
14.08.2012 земельній ділянці площею 0,0053 га,
виділеній ОСОБА_3, присвоєно поштову
адресу: АДРЕСА_1

Вважає зазначені рішення такими, що
прийняті з порушенням порядку
вилучення земельних ділянок,
встановленому ст.ст. 27, 28 Земельного
кодексу України (в редакції Закону від
18.12.1990), який діяв на той час, з
порушенням процедури їх прийняття, а
саме без затвердження їх на сесії
сільської ради, у зв'язку з чим порушено
її право на володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою.

Посилаючись на викладені обставини,
просила суд визнати недійсними
рішення виконкому Михайлівської
сільської ради № 125 та № 126 від 21.11.2001,
рішення виконкому Михайлівської
сільської ради № 144 від 14.08.2012 року та
скасувати їх.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано недійсним рішення виконкому
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області № 125 від 21 листопада 2001 року про
вилучення у ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0053 га.

Визнано недійсним рішення виконкому
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області № 126 від 21 листопада 2001 року про
виділення ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0,005 га.

Визнано недійсним рішення виконкому
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області № 144 від 14 серпня 2012 року про
присвоєння земельній ділянці площею
0,0053 га поштової адреси.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати, провадження
у справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Даним вимогам законодавства
оспорюване рішення суду відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з їх
обгрунтованості.

Такий висновок узгоджується з дійсними
обставинами справи та нормами
матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належало
право приватної власності на
присадибну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,095
га згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ЗП
№026495 від 26.04.1997р. 23.04.2002р. ОСОБА_5 продала
зазначену земельну ділянку ОСОБА_4, що
підтверджується договором
купівлі-продажу. Разом з цим, згодом
ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_5 09.11.2001р.
була подана заява до Михайлівської
сільської ради, згідно якої вона
відмовляється від частини своєї
земельної ділянки площею 0,005 га, яка
зайнята під гараж, що належить ОСОБА_3
На підставі цієї заяви виконкомом
Михайлівської сільської ради 21.11.2001р.
було винесено рішення №125 з посиланням
на п.1 ст. 27 ЗК України щодо вилучення
земельної ділянки розміром 0,0053 га із
присадибної ділянки ОСОБА_5, та
наступним рішенням №126 від 21.11.2001р. на
підставі заяви ОСОБА_3 виділено
останньому земельну ділянку площею 0,005
га. Рішенням виконкому Михайлівської
сільської ради №144 від 14.08.2012р.
земельній ділянці площею 0,0053 га для
будівництва і обслуговування гаражу,
який знаходиться в АДРЕСА_1 - присвоєно
адресу АДРЕСА_1

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4
просила скасувати зазначені рішення,
як такі, що винесені в порушення норм
земельного законодавства України та
порушують її право власності на
земельну ділянку.

Суд першої інстанції, досліджуючи
оспорювані рішення на предмет їх
законності взяв до уваги наступні
підстави:

- рішення №125 від 21.11.2001р. є незрозумілим
та невизначеним, оскільки не зазначені
підстави припинення права власності
ОСОБА_5 на частину земельної ділянки.
Так, в рішенні зазначено про вилучення
земельної ділянки, в той час як ОСОБА_5
добровільно відмовилася від земельної
ділянки, що є різними поняттями та
мають різні наслідки. Вилучення
земельної ділянки не є підставою
припинення права приватної власності,
а може бути лише оплатний викуп такої
земельної ділянки для державних або
громадських потреб. Крім того, діюче на
час винесення рішення законодавство не
встановлювало порядок здійснення та
наслідки добровільної відмови
власника від земельної ділянки та
перехід її до територіальної громади, а
також наділення цього права за
виконкомом сільської ради.

- з заяви ОСОБА_5 від 09.11.2001р. про відмову
від частини земельної ділянки
зазначено про відмову від 0,005 га
земельної ділянки, в той час як
рішенням №125 від 21.11.2001р. вилучено було
0,0053 га, що порушує право власності
ОСОБА_5 на 0,0003 га земельної ділянки;

- рішення виконкому Михайлівської
сільської ради №126 від 21.11.2001р. про
виділення вилученої земельної ділянки
ОСОБА_3 не затверджено на сесії
Михайлівської сільської ради, що
вбачається з рішення сесії №15 від
04.12.2001р. (а.с. 87). П.2 рішення №126 від
21.11.2001р. спеціалісту Вільнянського
відділу земельних ресурсів необхідно
було провести зміни в
земельно-обліковій документації. Як
вбачається з матеріалів справи при
укладенні у 2002р. договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
ОСОБА_5 належала земельна ділянка
площею 0,095 га, тобто жодних змін у площі
земельної ділянки не проведено (а.с. 60).
Також, суду не надано жодних належних
документів про надання у користування
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0053 га
для будівництва та обслуговування
гаражу (державний акт тощо), що свідчить
про відсутність законних підстав
користуваня ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0,0053 га.

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про недійсність рішень виконкому
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області №125 від 21.11.2001р., №126 від 21.11.2001р.
та №144 від 14.08.2012р. Зазначені висновки
підтверджені наданими до суду
доказами.

Єдиним доводом апеляційної скарги є те,
що спір з цього приводу вже був
розглянутий та винесено рішення про
необґрунтованість вимог ОСОБА_4 щодо
незаконності спірних рішень виконкому.

Колегія суддів з цим не погоджується,
оскільки стороною у даному спорі є
також ОСОБА_5, яка не була залучена до
участі у справі №314/3026/13-ц, розглянутої
24.12.2013р. Вільнянським районним судом
Запорізької області та переглянутої
апеляційним судом Запорізької області
18.03.2014р. Крім цього, підставою
скасування рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
24.12.2013р. щодо визнання незаконними
спірних рішень виконкому, апеляційним
судом Запорізької області було лише те,
що доводами незаконності зазначених
рішень не може слугувати лише
посилання в рішенні №125 від 21.11.2001р. як
на підставу вилучення земельної
ділянки на ч.1 ст. 27 ЗК України замість
ст.. 28, 29 ЗК України. Жодних інших
підстав незаконності спірних рішень не
досліджувалося. Як вбачається із
вирішенні дійсного спору, підстави
визнання недійсними спірних рішень є
іншими, про що зазначено вище.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені апелянтом в апеляційній
скарзі, є необґрунтованими, оскільки
суд першої інстанції дав правильну
правову оцінку всім обставинам, якими
позивач обґрунтовував свої вимоги та
наданими представниками відповідачів
доказами.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, не
впливають на правильність прийнятого
судом рішення і, з огляду на вимоги ст.
308 ЦПК України, не можуть бути підставою
для його скасування, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. 303,307,308,313
- 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 серпня 2014
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: