Справа № 136/2084/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" жовтня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Липовець цивільну справу за первісним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення частки майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності, та визнання права власності
на 1/2 частку квартири в порядку
спадкування за законом, -

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визначення частки майна,
що знаходиться у спільній сумісній
власності, -

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Липовецького районного суду
Вінницької області з первісним позовом
до ОСОБА_2. про визначення частки майна,
що знаходиться у спільній сумісній
власності, та визнання права власності
на 1/2 частку квартири або 31/200 частини
житлового будинку, в порядку
спадкування за законом. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
є одним із чотирьох співвласників
квартири АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
14.04.1995 року Турбівським машинобудівним
заводом Липовецького району
Вінницької області, зареєстрованого
Вінницьким обласним об»єднаним бюро
технічної інвентаризації 12.01.1996 року за
№58/208. Іншими співвласниками квартири
являються ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Всі разом проживали у вказаній
квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3,
а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік (
батько позивача) - ОСОБА_4, який
фактично прийняв спадщину після
смерті своєї дружини, але не оформив
своїх спадкових прав. А після смерті
батька позивач також прийняв його
спадщину, оскільки постійно проживав з
ним на час відкриття спадщини.
Заповітів жоден із померлих не
залишав.

Квартира АДРЕСА_1 приватизована та
належить чотирьом особам. В
правовстановлюючому документі частки
кожного із співвласників вказані не
були, лише зазначена загальна частка
на всіх - 31/100 від всього житлового
будинку, тому квартира є спільною
сумісною власністю чотирьох осіб і
частки кожної з них завідомо не
визначені. У даному об'єкті власності
наявний факт відсутності існування
ідеальних часток кожного із
співвласників, які б давали можливість
виявити обсяг їх прав за наявності
бажання одержати конкретну частину у
спільному майні та розпоряджатися нею.
Здійснити поділ нерухомого майна
(квартири) за домовленістю між його
співвласниками неможливо, оскільки
двоє із співвласників померли, а за їх
життя договір про поділ майна, що є у
спільній сумісній власності, укладеним
не був. Так як у разі поділу майна
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними й інше не
встановлено домовленістю між ними та
законом, просить суд визначити, що йому
та померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належать
частки квартири у розмірі по 1/4 кожному
або 31/400 частка будинку. А також
просить визнати за ним право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, на його ? частку та ?
частку покійної ОСОБА_3, оскільки
прийнявши спадщину після смерті своєї
дружини, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, батько
не оформив своїх спадкових прав .

Нотаріус відмовив у оформленні
спадщини, оскільки не визначені частки
квартири, які належать померлим.

Відповідач за первісним позовом,
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
звернулась до Липовецького районного
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, у
якому просить суд ухвалити рішення,
яким визначити, що їй, як співвласнику
квартири АДРЕСА_1 , належить 1/4 частка
квартири або 31/400 частина житлового
будинку та припинити право спільної
сумісної власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги за
зустрічним позовом позивач за
зустрічним позовом посилається на ті
обставини, що квартира АДРЕСА_1 ,
приватизована та належить ОСОБА_1,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їй на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 14.04.1995 року Турбівським
машинобудівним заводом Липовецького
району Вінницької області. У свідоцтві
частки кожного із співвласників
вказані не були, лише зазначена
загальна частка на всіх - 31/100 від всього
житлового будинку , тобто квартира є
спільною сумісною власністю чотирьох
осіб, частки кожної з них не визначені.
Здійснити поділ нерухомого майна
(квартири) за домовленістю між
співвласниками неможливо, оскільки
двоє із співвласників ( батько та мама
чоловіка ) - померли, а за їх життя
договір про поділ майна, що є у спільній
сумісній власності, укладеним не був.
Враховуючи, що у разі поділу майна
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними й інше не
встановлено домовленістю між ними та
законом, просить суд визначити, що їй
належить 1/4 частка вказаної квартири
або 31/400 частка житлового будинку, та
припинити право спільної сумісної
власності.

В судове засідання позивач за
первісним позовом, відповідач за
зустрічним позовом- не з»явився, надав
суду заяву, в якій первісний позов
підтримав з підстав, зазначених у
позовній заяві, зустрічний позов
визнав та не заперечував проти його
задоволення, просив суд розгляд справи
проводити в його відсутності.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в
судове засідання також не з'явилась,
проте надала суду заяву, в якій позовні
вимоги за первісним позовом визнала,
зустрічний позов - підтримала з підстав
зазначених у ньому. Не заперечує
проти задоволення первісного позову,
просить суд зустрічний позов
задовольнити також, а розгляд справи
проводити в її відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались
своїм правом, врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК
України, заявляти клопотання про
розгляд справи у їх відсутності, суд не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи та проводить його в
даному судовому засіданні на підставі
доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, давши оцінку зібраним у справі
доказам, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

У відповідності до Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 14.04.1995 року
Турбівським машинобудівним заводом
Липовецького району Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 12.01.1996 року за №58/208 ,
співвласниками квартири АДРЕСА_1,
являється ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. У свідоцтві про право власності
на житло частки кожного із
співвласників не вказані , лише
зазначена загальна частка на всіх - 31/100
від всього житлового будинку ( а.с.14) .

20.11.2005 року померла ОСОБА_3 ( свідоцтво
про смерть - а.с.10), а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
її чоловік - ОСОБА_4 ( свідоцтво про
смерть - а.с.9, свідоцтво про одруження -
а.с.23) .Після їх смерті відкрилася
спадщина. За життя померлими заповіт
не складався.. Постановою приватного
нотаріуса Липовецького районного
нотаріального округу від 28.02.2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом ,
оскільки не визначені частки квартири,
які належать померлим (а.с.13).

Правовідносини, що є предметом даного
спору регулюються Главою 26 „Право
спільної власності" Книги третьої та
Книгою шостою „Спадкове право"
Цивільного кодексу України (2004 року) , а
також ст.ст.524, 525,526,527, 529,548, 549 ЦК України
1964 року

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
(ч.1 ст. 369 ЦК України).

В силу ст.. 372 ЦК України, майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними (ч.1).У разі поділу
майні, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом (абз. 1 ч.2). Договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню (ч.4).

На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі
поділу майна між співвласниками, право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

Отже, як встановлено судом, квартира
під АДРЕСА_1, є спільною сумісною
власністю чотирьох осіб, частки
кожного з них не визначені. У даному
об'єкті власності наявний факт
відсутності існування ідеальних
часток кожного із співвласників, які б
давали можливість виявити обсяг їх
прав за наявності бажання одержати
конкретну частину у спільному майні та
розпоряджатися нею. Здійснити поділ
нерухомого майна (квартири) за
домовленістю між його співвласниками
неможливо, оскільки двоє із
співвласників померли, а за їх життя
договір про поділ майна, що є у спільній
сумісній власності, укладеним не був.

Так як у разі поділу майна частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, суд
вважає, що кожному із власників: ОСОБА_1
, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_3, ЯКА ПОМЕРЛА ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
належить по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1
, або по 31/400 частині житлового будинку
, а право спільної сумісної власності
слід припинити.

20 листопада 2005 року померла ОСОБА_3
( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, а
.с.10).

В силу ст. 1223 ЦК України ( 2004 року, який
діяв на час смерті спадкодавця ОСОБА_5),
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини,
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 ЦК України.

З матеріалів спадкової справи
стало відомо, що ОСОБА_3
заповіту не залишала , а отже, в такому
випадку настає спадкування за законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України ОСОБА_4
, як чоловік покійної, що підтверджено
їх свідоцтвом про одруження ( а.с.23) є
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті дружини.

Прийняв спадщину ОСОБА_4 протягом шести
місяців з дня смерті спадкодавця, у
відповідності до ст. 1268 , 1269 ЦК України ,
оскільки постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
( а.с.22)

Інших спадкоємців, які б прийняли
спадщину після смерті ОСОБА_3 немає,
про що свідчить відсутність заведеної
спадкової справи після її смерті (
а.с.64).

ОСОБА_4 , прийнявши спадщину після
смерті дружини в установленому законом
порядку , не оформив свої спадкові
права та помер 02 січня 2013 року (
свідоцтво про смерть, а.с 9)

Судом з матеріалів спадкової
справи установлено, що покійний ОСОБА_4
заповіту також не залишав . Отже, в
такому випадку настає спадкування за
законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 , як
син покійного, що підтверджено
свідоцтвом про народження ( а.с.8) є
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті батька.

Прийняв спадщину ОСОБА_1 протягом шести
місяців з дня смерті спадкодавця, у
відповідності до ст. 1268 , 1269 ЦК України ,
оскільки постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а також шляхом подачі 05.02.2013
року заяви про прийняття спадщини до
приватного нотаріуса Липовецького
районного нотаріального округу за
місцем відкриття спадщини .

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №9/2013 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, інший
син покійного - ОСОБА_6 відмовився від
своєї частки у спадщині за законом ,
про що надав приватному нотаріусу
відповідну заяву 02.07.2013 року ( а.с. 60,61) .

До складу спадкового майна, що
залишилось після смерті ОСОБА_4
входить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 ,
загальною площею 73,4 кв.м., житловою
площею 43,7 кв.м, яка належала йому на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло, виданого 14.04.1995 року
Турбівським машинобудівним заводом
Липовецького району Вінницької
області, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 12.01.1996 року за №58/208 ,
а також інша ? частка квартири ( або 31/400
частина будинку), що належала дружині
покійного - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її
чоловік ОСОБА_4 ,який прийняв спадщину
після смерті своєї дружини - ОСОБА_3 ,
але не оформив своїх спадкових прав, що
разом складає 1/2 частку ( 1/4 +1/4)
квартири АДРЕСА_1

Зі змісту ст.60 ЦПК України, слідує, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст.61 ЦПК
України.

З огляду на вищевикладене та у
контексті наведених правових норм
регулювання предмета спору, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 доведено обставини
викладені ним у позовній заяві, а тому
за ним слід визнати право власності
в порядку спадкування за законом на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 після смерті
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Крім того, визначити, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 , що перебуває у їх спільній
сумісній власності належать по 1/4
частці цієї квартири кожному.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що визнання сторонами
позовних вимог не суперечить
закону , не порушує права,
свободи та інтереси третіх осіб,
суд приймає визнання
відповідачем за первісним позовом та
відповідачем за зустрічним позовом
позовних вимог та ухвалює рішення
про їх задоволення.

На підставі ст.ст. 25, 346, 369, 272, 1217, 1218
- 1223, 1226, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268 -1270, 1299
ЦК України (2004 року) , ст.ст.524, 525,526,527,
529,548, 549 ЦК України 1964 року,
керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 158, ч.4 174, 208-209,
212 - 215 ЦПК України

суд, -

В И Р І Ш И В:

Позови задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ЯКА
ПОМЕРЛА ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, які згідно
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 14.04.1995 року Турбівським
машинобудівним заводом Липовецького
району Вінницької області,
зареєстрованого Вінницьким обласним
об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 12.01.1996 року за №58/208 - є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 ( 31/100
частки житлового будинку) , що
перебуває у їх спільній сумісній
власності , належать частки цієї
квартири у розмірі по1/4 кожному, або по
31/400 частині житлового будинку .

Припинити право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_3, ЯКА ПОМЕРЛА ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті батька
ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 31/200
частину житлового будинку, або 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 , загальною
площею 73,4 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м,
? частка якої ( або 31/400 частина будинку)
належала йому на підставі Свідоцтва
про право власності на житло, виданого
14.04.1995 року Турбівським машинобудівним
заводом Липовецького району
Вінницької області, зареєстрованого
Вінницьким обласним об»єднаним бюро
технічної інвентаризації 12.01.1996 року за
№58/208 , а інша ? частка квартири ( або
31/400 частина будинку) належала дружині
покійного - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її
чоловік ОСОБА_4 ,який прийняв спадщину
після смерті своєї дружини - ОСОБА_3 ,
але не оформив своїх спадкових прав.

На підставі ст.1299 Цивільного кодексу
України, право власності на зазначене
нерухоме майно підлягає державній
реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
надійде апеляційної скарги на рішення
суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська