Справа № 577/4071/14-ц
Провадження № 2/577/1112/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Конотопський міськрайонний суд
головуючого судді: Ярмак О.
за участю секретаря Цуканової
позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Конотопі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист прав споживача, стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 5626 грн. 83
коп. та моральної шкоди в розмірі 500
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 та прохає суд
стягнути з відповідача на її користь 5000
грн. в рахунок повернення попередньої
оплати за договором на придбання
меблів від 31 січня 2014 року, 556 грн. 15 коп.
- в рахунок інфляційних витрат, 70 грн. 68
коп. - 3 % від простроченої суми богу, а
також 500 грн. в рахунок відшкодування
заподіяної їй моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що 31 січня 2014
року вона укладала договір на
придбання меблів з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 За казаним
договором відповідач брав на себе
зобов»язання в строк до 22 лютого 2014
року передати їй придбаний товар.
Загальна вартість договору становила 9
300 грн., з яких 5000 грн. вона сплатила при
підписанні договору, а решту мала
сплатити після передачі їй майна.
Проте, у встановлений договором строк,
відповідач не виконав його умови та не
повернув їй сплачені в рахунок оплати
товару кошти. Спочатку ОСОБА_2 запевняв
її, що виконає умови договору, але потім
почав уникати зустрічі з нею. Магазин, в
якому вона 31 січня 2014 року уклала
договір, виявився закритим, за таких
обставин вона змушена звернутися з
позовом до суду та прохати, відповідно
до ст. ст. 662, 665, 693 ЦК України, стягнути з
відповідача на її користь 5000 грн., які
були сплачені нею 31 січня 2014 року
ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу
меблів, а також, відповідно до ст. 625 ЦК
України, стягнути інфляційні витрати
за період з 1 березня 2014 року по 31 липня
2014 року в розмірі 556 грн. 15 коп. та 3 % від
простроченої суми боргу за період з 22
лютого 2014 року по 13 серпня 2014 року в
розмірі 70 грн. 68 коп. Діями відповідача
їй також була заподіяна моральна шкода,
яка полягає в тому, що вона протягом
шести місяців чекає на шафу, постійні
обіцянки та введення її в оману з боку
відповідача підірвали її віру в людей.
Тому, відповідно до ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК
України прохає суд стягнути з
відповідача заподіяну моральну шкоду,
яку вона оцінює у 500 грн.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, прохає їх задовольнити, та
пояснила, що ОСОБА_2 вона знає з 2012 року.
Відповідач мав магазин меблів, який
розташований по АДРЕСА_1, а також
здійснював виготовлення меблів за
індивідуальним замовленням. Раніше
ОСОБА_2 вже виготовляв їй меблі на
замовлення та вона не мала до нього
будь-яких претензій. 31 січня 2014 року
вона вирішила замовити у ОСОБА_2 за
індивідуальним ескізом шафу-купе.
Відповідач зробив необхідні заміри для
визначення розмірів шафи-купе та 31
січня 2014 року вони уклали договір, за
яким вона мала сплатити відповідачу
кошти за шафу-купе, а він мав виготовити
та встановити їй шафу-купе в строк до 22
лютого 2014 року. За умовами договору
вона мала сплатити відповідачу 5000 грн.
в день укладення договору, а іншу
частину в розмірі 4 300 грн. - в день, коли
ОСОБА_2 виготовить та передасть їй
шафу-купе. Свою частину зобов»язань
вона виконала та 31 січня 2014 року
передала ОСОБА_2 кошти в розмірі 5000 грн.
Проте, відповідач свої зобов»язання за
договором від 31 січня 2014 року взагалі
не виконав та не надав їй шафу-купе. До
травня 2014 року відповідач обіцяв
виконати умови договору від 31 січня 2014
року або повернути кошти, а потім
перестав відповідати на її телефонні
дзвінки. Вказаними діями ОСОБА_2 їй була
заподіяна моральна шкода, яка полягає в
тому, що вона сильно переживала через
невиконання відповідачем своїх
зобов»язань за договором, змушена була
розшукувати ОСОБА_2, звертатися до
правоохоронних органів, через що був
порушений нормальний ритм її життя.
Заподіяну їй моральну шкоду вона
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове
засідання не з»явився, в той час як він
відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, був
повідомлений про час і місце розгляду
справи (а.с. 42-48).
Оскільки дотримані всі умови,
передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України, то
суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне
рішення по справі на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 31
січня 2014 року між суб»єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був укладений письмовий
договір, за яким ОСОБА_2 брав на себе
зобов»яння здійснити виготовлення та
поставку меблевої продукції - шафи-купе
згідно з ескізом. Вказана продукція
мала бути виготовлена та поставлена в
строк до 22 лютого 2014 року. В свою чергу,
ОСОБА_1 мала сплатити вартість меблевої
продукції в сумі 9 300 грн. в 2 етапи, з
яких сплатити 5000 грн. завдатку, а
залишок суми сплатити безпосередньо
перед встановленням меблів (а.с. 2).

Встановлено, що ОСОБА_2 з 5 березня 2012
року взятий на обліку Конотопською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Сумській області як суб»єкт
підприємницької діяльності (а.с. 27), та
здійснює діяльність, пов»язану з
виробництвом меблів та роздрібну
торгівлю ними (а.с. 28).

За умовами договору, ОСОБА_2 приймає
замовлення покупця до виготовлення (п.
3.1 договору).

При укладенні договору сторонами був
оформлений бланк замовлення на
виготовлення меблів (а.с. 2)

Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за
договором побутового підряду
підрядник, який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов»язується виконати за завданням
фізичної особи (замовника) певну
роботу, призначену для задоволення
побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов»язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 2 ст. 873 ЦК України передбачено,
що за згодою замовника робота може бути
ним оплачена при укладенні договору
побутового підряду шляхом видачі
авансу або у повному обсязі.

Суд вважає, що між сторонами був
укладений договір побутового підряду.

Свою частину зобов»язань за договором
від 31січня 2014 року ОСОБА_1 виконала,
сплативши відповідачу 5 000 грн. авансу
за виготовлення шафи-купе.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами.

У разі якщо у зобов»язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін), що передбачено ст. 530
ЦК України

Однак, відповідачем ОСОБА_2 в строк до 22
лютого 2014 року умови договору від
31січня 2014 року виконані не були та ним
не була виготовлена і поставлена
позивачці шафа-купе.

Строк виконання умов договору від 31
січня 2014 року, як це передбачено п. п. 4.2,
5.2 договору, в подальшому змінений не
був.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов»язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 3 ст. 865 ЦК України визначено,
що до відносин за договором побутового
підряду, не врегульованих цим Кодексом,
застосовується законодавство про
захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов»язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 грубо
порушив права позивачки як споживача,
не приступивши до виконання своїх
зобов»язань згідно умов договору від 31
січня 2014 року, то з нього на користь
позивачки слід стягнути 5 000 грн.,
сплаченого нею авансу за виготовлення
шафи-купе.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що
у разі коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
передбачено законодавством. У разі
коли вартість роботи (послуги) не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

Позивачка не порушує питання про
стягнення на її користь пені,
відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів», а прохає
суд стягнути з відповідача інфляційні
витрати в розмірі 556 грн. 15 коп. та 3 % від
простроченої суми боргу в розмірі 70
грн. 68 коп., відповідно до ст. 625 ЦК
України.

В той же час, ст. 625 ЦК України
передбачає відповідальність за
порушення грошового зобов»язання, а
,за укладеним між сторонами договором,
ОСОБА_2 не мав зобов»язання щодо
передачі позивачці грошових коштів,
тому зобов»язання відповідача за
договором від 31 січня 2014 року не є
грошовим.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 щодо
стягнення з відповідача інфляційних
витрат та 3 % від простроченої суми
боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України,
не підлягають задоволенню.

Суд також вважає, що не підлягають
задоволенню вимоги позивачки щодо
стягнення на її користь заподіяної
моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач має право на відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок недоліків продукції (дефекту
в продукції), відповідно до закону.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 2 постанови «Про судову
практику в спорах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
№ 4, спори про відшкодування
заподіяної фізичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема: коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень;
у випадках коли встановлена
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди; при порушенні
зобов»язань, які підпадають під дію
Закону України «Про захист прав
споживачів» чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Стаття 872 ЦК України, яка регулює права
замовника у разі істотного порушення
підрядником договору побутового
підряду не передбачає права на
стягнення моральної шкоди.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, є договірними, тому
відшкодування моральної шкоди у
випадку їх порушення, законом не
передбачено.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що вимоги про стягнення
моральної шкоди не ґрунтуються на
положеннях діючого законодавства, а
тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» позивачка
звільнена від сплати судового збору.

Позовні вимоги ОСОБА_1 майнового
характеру задоволені на 88, 9 % (прохала
стягнути на її користь 5 626 грн. 83 коп.,
стягнуто 5000 грн.), в задоволенні
позовних вимог немайнового характеру
(про стягнення моральної шкоди в
розмірі 500 грн.) - відмовлено.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст.
88 ЦПК України, з відповідача у прибуток
держави слід стягнути судовий збір
пропорційно до задоволеної частини
вимог в розмірі 216 грн. 56 коп. (243 грн. 66
коп. х 88, 9%).

Керуючись ст. ст. 610, 625, 629, 865, 872, 873 ЦК
України, ст. ст. 4, 10 Закону України «Про
захист прав споживачів», п. 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в спорах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 № 4, ст. 10, 57-60, 84, 88, 209,
212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И
В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000
грн. 00 коп. (п»ять тисяч 00 коп.),
сплачених нею за договором від 31 січня
2014 року.

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави
судовий збір в розмірі 216 грн. 50 коп.
(двісті шістнадцять грн. 50 коп.)

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Ярмак О. М.