Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Наумова І.Й.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 333/8611/13ц
04 листопада 2014 року
Справа № 22ц/778/4039/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 10.12.2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини
посилалась на те, що після припинення
шлюбних стосунків, відповідач не
виконує батьківські обов'язки по
утримуванні дитини сина -
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому просила
стягнути на її користь аліменти у
розмірі 14 частки заробітку
відповідача, щомісячно.

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 10.12.2013 року позов
задоволено.

У скарзі відповідач покликав скасувати
рішення суду першої інстанції у зв'язку
з його необґрунтованістю висновків,
щодо розміру стягнення аліментів.

Заслухавши пояснення відповідача його
представника, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів судової палаті з
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
постановив рішення з додержанням вимог
матеріального и процесуального права.

З матеріалів справи видно, що
відповідач є батьком малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачем (а.с.3,6,7,9).

Також судом з'ясовано, що відповідач
працездатний. Отримує заробітну плату.
Проживає разом з матір'ю пенсіонеркою.
Він сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти
на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі по 1/6 частки від щомісячного
доходу (а.с.25).

Суд першої інстанції вірно керувався
ст.180,181,182, 183, 191 СК України, якими
встановлено обов'язок батьків по
утриманню неповнолітніх дітей,
визначені підстави стягнення
аліментів за рішенням суду в частці від
доходу з дня пред'явлення позову з
урахуванням при визначенні розміру
стану здоров'я та матеріального
становища дитини, платника аліментів,
наявність у платника інших утриманців.

Також суд правильно врахував правові
норми ч.7, ч.8 ст.7 СК України, ч.1 ст.3
Конвенції про права дитини щодо
вирішення судом будь-яких питань щодо
дітей, виходячи з якнайкращого
забезпечення їх інтересів.

При визначенні розміру аліментів суд
взяв до уваги те, що за змістом ст.200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком.

За ст.128 КЗпП України та ч.4 ст.70 Закону
України "Про виконавче провадження",
при відрахуванні із заробітної плати
за працівником у всякому разі повинно
бути збережено п'ятдесят процентів
заробітку, крім випадків, коли з його
заробітної плати одночасно
проводиться відрахування при
відбуванні виправних робіт та
стягненні аліментів на неповнолітніх
дітей. У цих випадках розмір
відрахувань із заробітної плати не
може перевищувати сімдесяти відсотків.

Сума стягнених судом з відповідача на
користь позивача аліментів не
перевищує 70% його заробітної плати
(доходу), що є допустимим.

Наявність інших фактів окреслених у
апеляційній скарзі заявника, в тому
числі й на порушення процесуальних
норм не спростовують ухвалене рішення
судом першої інстанції.

Беручи до уваги наведене, колегія
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 10.12.2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: