Справа № 204/4833/2014-ц
Провадження № 2/204/2030/2014 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за позовом Комунального підприємства
«Транспортування покупної теплової
енергії «Теплотранс»
Дніпропетровської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з оплати за теплову
енергію,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року позивач звернувся з
позовною заявою до суду, в якій просив
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Комунального підприємства
«Транспортування покупної теплової
енергії «Теплотранс»
Дніпропетровської міської ради
заборгованість з оплати за теплову
енергію в сумі 10663 грн. 27 коп., а також
стягнути з відповідачів судові витрати
по справі. В обґрунтування позову
вказав, що 03 жовтня 2013 року винесено
ухвалу Красногвардійським районним
судом м. Дніпропетровська про
скасування судового наказу від 08 липня
2013 року. Боржники на протязі багатьох
років мешкають за адресою: АДРЕСА_1,
згідно довідки про склад сім'ї. При
передачі дому, в якому мешкають
боржники, на обслуговування позивача,
боржникам була видана розрахункова
книжка з відображенням реквізитів
сторін, тарифів на теплову енергію.
Квартирі був присвоєний особовий
рахунок НОМЕР_1. Боржники погодилися з
умовами надання теплової енергії і
користувалися наданими послугами.
Боржники не вносять плату за відпущену
теплову енергію, однак не виявили
потребу розірвати договір на
теплопостачання та не відключилися від
відповідної системи. В результаті
нерегулярної оплати по особовому
рахунку НОМЕР_1 виникла заборгованість
в сумі 10663,27 грн.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_3 не з'явилася, про час та
місце слухання справи була повідомлена
належним чином, раніше надала суду
заяву, в якій вказала, що позовні вимоги
підтримує та позов просила
задовольнити в повному обсязі. Справу
просила розглянути без участі
представника позивача.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи були повідомлені належним
чином, причину своєї неявки суду не
повідомили. Раніше, в попередніх
засіданнях, ОСОБА_1, яка також є
представником ОСОБА_2, заперечувала
проти задоволення позовних вимог
позивача та просила відмовити йому в
задоволені в повному обсязі. При цьому,
зазначала, що позивачем пропущено
встановлений законом строк звернення
до суду з даними позовними вимогами.
Крім того, між ними відсутні договірні
відносини, оскільки договір на
постачання послуг позивача ними не
укладався. А також, зазначила, що
квартира, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, була придбана на підставі
договору купівлі-продажу, укладеного
23.10.2006 року боржником ОСОБА_1 під час
шлюбу з ОСОБА_4, який помер 01.09.2009 року.
Спадкоємцями за законом після ОСОБА_4, є
ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_5 (донька) та
ОСОБА_6 (син). До Першої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області із заявами
щодо прийняття спадщини в повному
обсязі за законом ОСОБА_1 звернулась
29.12.2009 року, а діти чоловіка ОСОБА_5
(донька) та ОСОБА_6 (син) 05.12.2009 року.
Рішенням Красногвардійського суду від
18.01.2012 року по справі № 2-864/2011, судом
визначено частки із спільного майна, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, саме:
за ОСОБА_1 - 1/2 частка та за померлим
01.09.2009 року ОСОБА_4 - 1/2 частка. Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 03.05.2012 року рішення
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 18.01.2012 року по
справі № 2- 864/2011 залишено без змін.
Таким чином, стягувачем невірно
визначено коло боржників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню по наступним
підставам.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» - залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», передбачений обов'язок
споживача укласти договір про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Згідно з положеннями ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач має право
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг та
зобов'язаний, в свою чергу, укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору, а також
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки встановлені договором або
законом.

Надання послуг з централізованого
опалення здійснюється у відповідності
до положень Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», а також
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за № 630, якими чітко
визначений порядок надання послуг,
порядок їх обліку, оплати, права та
обов'язки споживача і виконавця, а
також інші питання.

Правовідносини між сторонами у справі
склалися на підставі надання та
отримання послуг з теплопостачання,
тобто відносини фактично існували, що
підтверджують частково здійснені
періодичні платежі за отримані послуги
(а.с.3-4).

Відносини, які склалися між сторонами
регулюються положеннями «Порядку
формування тарифів на теплову енергію,
її виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 червня 2011 року
за № 869 та «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за № 630.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року за № 630 зазначено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим,
якщо договором не встановлено інший
строк.

Згідно із ст. 67 ЖК України, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

За вимогами ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги; споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значаться
зареєстрованими і проживаючими за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
відповіддю відділу адресно-довідкової
роботи ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області від 09.07.2014
року (а.с.13-14) та довідкою про склад сім'ї
від 04.11.2010 року (а.с.5). Комунальним
підприємством «Транспортування
покупної теплової енергії
«Теплотранс» Дніпропетровської
міської ради відкрило на ім'я
відповідачки ОСОБА_1 особовий рахунок
НОМЕР_1, за яким відповідачі повинні
були сплачувати комунальні послуги
щомісяця наступного за розрахунковим
(а.с.3-4).

Відповідачі систематично порушували
свої обов'язки, передбачені
законодавством, внаслідок чого
утворилась заборгованість з оплати за
теплову енергію, яка за період з 01.11.2006
року по 01.09.2014 року складає 10411 грн. 80
коп. (а.с.19-20).

Відповідачка в судовому засіданні
стверджувала, що позивачем невірно
зазначене коло відповідачів по справі,
оскільки 1/2 частина квартири належить
не їй, а ОСОБА_4, на підставі рішення
Красногвардійського суду від 18.01.2012
року по справі № 2-864/2011 (а.с.35-37).

Разом з тим, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_2 від 04.09.2009 року,
актовий запис № 6281 (а.с.39).

При цьому, сама відповідачка в судовому
засіданні пояснила, що у період
нарахованої заборгованості, в квартирі
за адресою: АДРЕСА_1, проживали та
проживають вона та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений термін,
відповідно до закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

На підставі вищевказаного, суд дійшов
висновку, що коло відповідачів
визначено позивачем правильно та
нарахована заборгованість підлягає
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Таким чином, боржники зобов'язані
належним чином виконати свій обов'язок
щодо оплати послуг з надання теплової
енергії, а кредитор має право вимагати
своєчасної оплати за поставлену
теплову енергію у повному обсязі.

Проте, згідно з положеннями ст. 256 ЦК
України, позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В порядку ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідачка в судовому засіданні
просила застосувати строк позовної
давнини для звернення до суду та
відмовити позивачу у зв'язку із
пропуском звернення до суду у
відповідності до ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК
України, якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

Враховуючи зміст норми ст. 267 ЦК
України, суд вважає, що до поважних
підстав пропуску строку слід відносити
лише ті обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного звернення
до суду з відповідним позовом.

Судом не було встановлено поважних
причин для поновлення позивачу строку
звернення до суду, тому, суд вважає за
необхідне відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог в
частині стягнення заборгованості з
відповідачів з оплати за теплову
енергію за період з 01.11.2006 року по 01.07.2011
року включно. В іншій частині вимог
позивача про стягнення солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь
заборгованість з оплати за теплову
енергію за період з 02 липня 2011 року
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

За таких обставин, суд вважає
необхідним стягнути солідарно з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на користь Комунального
підприємства «Транспортування
покупної теплової енергії
«Теплотранс» Дніпропетровської
міської ради заборгованість з оплати
за теплову енергію за період з 02 липня
2011 року по 01 вересня 2014 року в сумі 4818
грн. 65 коп.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідачів на користь
позивача слідує стягнути в рівних
частинах судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 256, 257, 267, 525, 526, 527, 627 ЦК України, ст. ст.
67-68, 156, 162 ЖК України, Законом України
«Про житлово-комунальні послуги»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення», ст. ст.
10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Комунального
підприємства «Транспортування
покупної теплової енергії
«Теплотранс» Дніпропетровської
міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості з оплати за
теплову енергію - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Комунального підприємства
«Транспортування покупної теплової
енергії «Теплотранс»
Дніпропетровської міської ради
заборгованість з оплати за теплову
енергію за період з 02 липня 2011 року по 01
вересня 2014 року в сумі 4818 грн. 65 коп.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь Комунального
підприємства «Транспортування
покупної теплової енергії
«Теплотранс» Дніпропетровської
міської ради судовий збір в сумі 243 грн.
60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

В.В. Самсонова