Справа № 729/638/14 Провадження №
22-ц/795/2104/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кузюра В. О. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.
суддів:Литвиненко І.В., Скрипки А.А.при
секретарі:Позняк О.М., Сахарової К.О.за
участю:представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 02 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9
до територіальної громади в особі
Сухинської сільської ради про визнання
права власності на нерухоме майно, та
за позовом третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_6 до ОСОБА_9
про визнання права власності на
нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 02 вересня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
територіальної громади в особі
Сухинської сільської ради про визнання
права власності на нерухоме майно
задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_9 право
власності, по 1/3 частині за кожною, на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, як
такий, що перейшов їм в порядку
спадкування за заповітом, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька
ОСОБА_10 Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_9
про визнання права власності на
нерухоме майно задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/3
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами за
вищезазначеною адресою, що перейшов їй
в порядку спадкування за законом, після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька
ОСОБА_11, який успадкував дану частину
фактично по заповіту після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_10, але
юридично не оформив. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ОСОБА_6 звернулась з апеляційною
скаргою про його скасування та
визнання за нею право власності на
спірний житловий будинок.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що право власності на спірний
житловий будинок належить виключно
ОСОБА_6, оскільки висновок суду, що
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_10
відкрилась спадщина на 2/3 частки
будинку в АДРЕСА_1, а після померлого,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., ОСОБА_11 відкрилась
спадщина на 1/3 не відповідає обставинам
справи, так як при відсутності заяв за
його життя про прийняття спадщини
іншими спадкоємцями він не міг
фактично прийняти спадщину на 1/3 частку
будинку, а міг тільки прийняти у
спадщину увесь будинок. Апелянт
зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9
безпідставно продовжено строк для
прийняття спадщини, тому в останніх
взагалі відсутнє право за визнання за
ними права власності по 1/3 частині на
спірний житловий будинок.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також
батько третьої особи ОСОБА_11,згідно
свідоцтва про народження є дітьми
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
ОСОБА_12, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року
(а.с.6-12).

Згідно з даними Сухинської сільської
ради, згідно облікової картки об'єкта
по господарського обліку, жилий
будинок АДРЕСА_1 є колгоспним двором,
був побудований в 1965 році, станом на
15.04.1991 року в будинку мешкали ОСОБА_10 та
ОСОБА_12 (а.с.22).

Відповідно до довідки виконкому
Сухинської сільської ради на день
смерті ОСОБА_12, фактично спадщину
прийняв, але юридично не оформив її
чоловік ОСОБА_10.(а.с.21).

Заповітом від 12 січня 2000 року ОСОБА_10
(батько позивачів та ОСОБА_11), на
випадок смерті зробив заповітне
розпорядження, за яким все своє майно
заповів своїм дітям в рівних
частках.(а.с.23)

Відповідно до Свідоцтва про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_11, який
на день смерті постійно проживав та був
зареєстрований у АДРЕСА_1, за
вищевказаною адресою ніхто не проживав
(а.с. 59,73). Згідно із ст.1261 ЦК України
ОСОБА_6, яка є дочкою ОСОБА_11, є
спадкоємицею першої черги за законом.

Рішеннями Бобровицького районного
суду від 25 липня 2013 року та 21 жовтня 2013
року, які набрали чинності, встановлені
додаткові строки відповідно ОСОБА_9 та
ОСОБА_8 для подачі заяви про прийняття
спадщини після померлого батька
ОСОБА_10, строком три місяці з моменту
набрання рішенням законної сили.

Згідно довідки Бобровицької районної
державної нотаріальної контори, 31
травня 2013 року була заведена спадкова
справа після смерті ОСОБА_11, із заявою
про прийняття спадщини за законом
звернулася ОСОБА_6, та 25 листопада 2013
року було заведено спадкову справу
після померлого ОСОБА_10, із заявами про
прийняття спадщини за заповітом
звернулися ОСОБА_9,та ОСОБА_8.(а.с.74).

Відповідно до Постанов державного
нотаріуса Бобровицької районної
державно нотаріальної контори від
28.03.2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у зв'язку з
відсутністю в матеріалах справи
документів необхідних для вчинення
нотаріальної дії, тобто
правовстановлюючих документів на
житловий будинок, відмовлено ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, у видачі свідоцтв про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1
(а.с.25,26).

У відповідності із правилами ст.3 ЦПК
України , кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

В силу положень ст.16 ЦК України
визначені способи захисту цивільних
прав та інтересів.

Стаття 5 ЦК України визначає, що до
правовідносин застосовується те
законодавство, яке діяло на час їх
виникнення.

Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду
народних депутатів» (від 02.06.1968 року),
кожна сільська рада вела по
господарські книги. Іншим чином
реєстрація власності в сільській
місцевості передбачена не була за
виключенням договорів дарування, міни,
купівлі - продажу, по життєвого
утримання, спадкування. Із введенням в
дію Закону України «Про власність»
15.04.1991 року та ЦК України 2003 року будь -
якого іншого порядку реєстрації
збудованих до 15.04.1991 року в сільській
місцевості домоволодінь або
переєстрації не передбачається,
самовільно збудованими вони не
являються, так як будувалися і
реєструвалися згідно діючого на той
час законодавства.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про
державну реєстрацію майнових прав на
нерухоме майно та їх обтяження» від 01
липня 2004 року, право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно -правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються державою.

Станом на 15.04.1991 року в житловому
будинку по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_10 та
ОСОБА_12, і частки кожного з них в майні
колгоспного двору у відповідності із
ст.123 ЦК УРСР 1963 року були рівними по 1/2
частини в кожного.

Оскільки на час смерті матері
позивачів ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 року
разом із нею проживав її чоловік
ОСОБА_10, то відповідно до положень ч.1
ст.549 ЦК УРСР (в редакції1963 року) ним
фактично була прийнята спадщина
останньої, в т.ч. і належне їй право
власності на 1/2 частини зазначеного
житлового будинку.

ОСОБА_10 у заповіті від 12 січня 2000 року
розпорядився належним йому майном на
випадок смерті, заповівши своїм дітям
спадкове майно у рівних частках.

Таким чином, об'єктом спадкування
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 є
майнові права останнього як
спадкодавця і, передусім, право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами в
АДРЕСА_1.

Враховуючи зазначене, та положення
ч.1ст.1223 ЦК України, за якою право на
спадкування мали лише ті особи, котрі
визначені спадкоємцем у заповіті,
спадкоємцями стали: ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_11, кожному із спадкоємців по
заповіту перейшло по 1/3 частині
спадкового майна.

Апеляційний суд вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, про
те, що її батько ОСОБА_11, не міг
фактично прийняти спадщину на 1/3
частину житлового будинку, а міг тільки
прийняти увесь будинок. Оскільки
розмір такої частини житлового
будинку з надвірними спорудами
визначено заповітом, яким спадкодавцем
визначений порядок переходу майнових
прав до його дітей, і яким передбачені
частки спадкоємців.

Зважаючи на вищезазначене, що після
визначення судом додаткового строку,
для подання заяви про прийняття
спадщини, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини, суд першої
інстанції обґрунтовано визнав за
кожною з них право власності , по 1/3
частині, на зазначений житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами, як такий що перейшов їм в
порядку спадкування за заповітом,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
батька ОСОБА_10

Оскільки ОСОБА_11, після смерті батька
ОСОБА_10, фактично вступив в управління
спадковим майном, і відповідно до
положень п.3ст.1268 ЦК України прийняв
спадщину, яка була охоплена заповітом і
розмір його частки у спадщині був
визначений та становив 1/3 частки, суд
першої інстанції виходячи із положень
ст.1266 ЦК України спадкування за правом
представлення, обґрунтовано визнав за
ОСОБА_6, право власності на 1/3 частину
зазначеного житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
перейшов їй в порядку спадкування за
законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року батька ОСОБА_11, який успадкував
дану частину по заповіту після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька
ОСОБА_10, але юридично не оформив.

Суд першої інстанції виходячи із
змісту позовних вимог, обставини якими
такі вимоги обґрунтовувалися, після їх
оцінки та визначення правового
характеру, давши правильну правову
кваліфікацію, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення.

За викладених обставин, коли рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
апеляційну скаргу необхідно відхилити
і рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 02 вересня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: