справа № 462/3420/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

29 жовтня 2014 року
Залізничний районний суд міста
Львова

у складі:

головуючого-судді Ліуша
А.І.

при секретарі
Колошкіну П.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житлом,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом
про позбавлення ОСОБА_2 права
користування житлом, покликаючись на
те, що у квартирі АДРЕСА_1 прописаний
ОСОБА_2, який з жовтня 2010 року
добровільно не проживає у ній, не несе
жодних витрат на підтримання
благоустрою квартири. Просить визнати
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право на користування квартирою
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
давши аналогічні пояснення, просять
позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча належно був
повідомлений про час та місце слухання
справи, наслідки неявки, а тому згідно
ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу
можна слухати у його відсутності,
оскільки в матеріалах справи є
достатньо належних доказів про права,
обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, дослідивши інші
матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, що
стверджується свідоцтвом про право
власності на квартиру №24634-3 від 28 січня
2011 року. /а.с. 4/

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Суд не враховує покликання позивача та
її представника на те, що відповідач
ОСОБА_2 уклав з позивачем ОСОБА_1
договір дарування 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1, оскільки ні позивачем, ні її
представником не надано суду не лише
оригіналу даного договору, а й
ксерокопії та лише надано частину
ксерокопії договорів із яких не
можливо встановити чи дійсно позивач
та відповідач уклали договір дарування
саме квартири АДРЕСА_1. /а.с. 4 зворот./

Окрім того, суд не бере до уваги
твердження позивача та її представника
про те, що відповідач ОСОБА_2 не є
власником квартири АДРЕСА_1 та
закреслення його імені у свідоцтві про
право власності на квартиру №24634-3 від 28
січня 2011 року, оскільки, на переконання
суду, таке закреслення не стверджує
факту не належності квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_2 та не є перешкодою для
виготовлення належного свідоцтва про
право власності. /а.с. 4/

А також, суд не бере до уваги покликання
позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні
на те, що вона протягом п'яти років не
бачила та їй невідоме місце
перебування відповідача ОСОБА_2,
оскільки згідно тверджень самого
позивача договір дарування 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1 був укладений між нею
та відповідачем 13 лютого 2013 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак позивач та її
представник під час судового розгляду
справи, не довели ті обставини, на які
вони посилалися як на підстави своїх
вимог, а саме щодо того, що відповідач
ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1,
що йому не створюються жодні перешкоди
у проживанні в оспорюваній квартирі,
щодо відсутності понесених ним витрат
на підтримання благоустрою даної
квартири та відсутності домовленості
між позивачем та відповідачем щодо
збереження за ним права користування
квартирою АДРЕСА_1.

Дані обставини справи стверджуються
також іншими матеріалами справи, які не
викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позову не знайшли
своє ствердження в судовому засіданні,
а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 215-218, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення права
користування житлом - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
/підпис/ А.І.Ліуш

Копія
вірна.

Суддя:
А.І.Ліуш