Справа № 301/2515/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в складі головуючої Пітерських
М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
відповідача ОСОБА_1 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Іршава цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в Іршавський
районний суд з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою і знаходиться на її
утриманні. Шлюб між сторонами не
розірвано, але вони не проживають
однією сім'єю. Відповідач матеріальної
допомоги на утримання сина не надає.
Просила суд зобов'язати відповідача до
сплати аліментів в її користь на
утримання малолітнього сина у твердій
грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи була належним чином
повідомлена, подала до суду заяву, в
якій позов підтримала і просила
розглянути справу по суті без її
участі ( а.с. 23).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов визнав частково, подав письмові
заперечення та пояснив, що по мірі
можливості надає дружині матеріальну
допомогу на утримання сина, придбані
для дитини речі відправляє поштою,
оскільки позивачка відмовляється
приймати у нього подарунки для сина.
Вона також не дозволяє бачитися з
сином. Не заперечує проти сплати
аліментів на утримання сина, однак,
може сплачувати може тільки по 500 грн.
щомісяця, оскільки ніде не працює і не
має стабільного доходу.

Заслухавши пояснення відповідача,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які сторони посилалися, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
оцінивши докази сторін на ствердження
цих обставин в їх сукупності, суд
вважає позовні вимоги задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Вiдповiдно до ч.2 ст.51 Конституцiї
України та 180 СК України, батьки
зобов'язанi утримувати своїх дiтей до
досягнення ними повнолiття.

Статтею 27 Конвенції ООН про права
дитини від 20 листопада 1989 року
передбачено, що держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони мають малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (а.с. 4).
Малолітній син проживає з позивачкою.
Таке підтверджується і довідкою
виконавчого комітету Ільницької
сільської ради Іршавського району № 4568
від 03 жовтня 2014 року (а.с.5). Відповідач
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає. Постійного місця роботи
не має.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти
на утримання дитини (аліменти) можуть
бути присуджені за рішенням суду у
частці від доходу її матері (батька)
або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.184 СК України, суд за заявою
одержувача чи платника аліментів може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід.

Оскільки відповідач постійного місця
роботи не має, тобто не має регулярного
доходу, суд вважає підставним
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд
відповідно до ст. 182 СК України враховує
матеріальне становище платника
аліментів, що він є молодою особою
працездатного віку, однак постійного
місця роботи не має і його дохід є не
нерегулярним та мінливим, відсутність
на його утриманні інших осіб, а також
стан здоров'я як дитини, так і самого
відповідача, що прожитковий мінімум
для дитини віком до 6 років становить 1032
грн., а батьки мають рівні обов'язки по
утриманню дитини, суд вважає
задовольнити позовні вимоги частково і
зобов'язати ОСОБА_1 до сплати аліментів
на утримання малолітнього сина у
твердій грошовій сумі по 550 грн.
щомісяця досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України,
суд вважає допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" позивачку звільнено від
сплати судового збору, суд вважає,
відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України,
стягнути такий з відповідача в розмірі
243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.180, 181 ч. 3, 182, 184 Сімейного
кодексу України, ст.ст.11, 15, 57-60, 88, 158 ч.2,
208, 209, 212-215, 218, 292, 294, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
сплати аліментів на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по
550 (п'ятсот п'ятдесят) грн. щомісяця,
починаючи з 03 жовтня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення про стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а позивачкою у той
же строк з дня отримання копії рішення,
до апеляційного суду Закарпатської
області через Іршавський районний суд.

Головуючий :
М. О. Пітерських