Справа № 750/6291/14 Провадження №
22-ц/795/2068/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Требух Н. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Скрипки А.А.,Шевченка В.М.,при
секретарі:Позняк О.М., Сахарової К.О.,за
участю:позивача ОСОБА_6, представника
відповідача Приходько М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до
Виконавчого комітету Чернігівської
міської ради, треті особи ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які діють в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_11 про
зобов'язання внести зміни до облікової
квартирної справи, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 11
вересня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 11 вересня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 до
Виконавчого комітету Чернігівської
міської ради, треті особи ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які діють в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_11 про
зобов'язання внести зміни до облікової
квартирної справи відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції
порушенні норми процесуального права,
які встановлені для змісту та форми
судового рішення.

Апелянт зазначає, що норми ЖК України
передбачають правила надання житла і
забороняють надавати одну квартиру на
дві сім'ї, а внесення змін до облікової
справи згідно ст. 64 ЖК України та вимог
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» відносяться
виключно до компетенції виконавчого
комітету міської ради.

Апелянт не погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що
облікова справа не може містити облік
двох окремих сімей, оскільки даний
висновок суперечить п. 30 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов і надання їм житлових
приміщень в Українській РСР та ч. 3 ст. 50
ЖК України.

На думку апелянта суд при розгляді
справи не мав законних підстав брати до
уваги безпідставні усні пояснення
відповідача, якими грубо порушенні
вимоги процесуального законодавства,
зокрема ч. 2 ст. 27 та ч. 1 ст. 131 ЦПК
України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що на окремого громадянина (його
сім'ю), який взятий на квартирний облік
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, заводиться окрема
облікова квартирна справа, тобто одна
облікова справа не може містити облік
двох окремих сімей, які потребують
поліпшення житлових умов. Треті особи
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 окремо із заявами про
взяття на квартирний облік не
звертались і облікова квартирна справа
на їх сім'ю не заводилась.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, оскільки він ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам чинного законодавства, який
регулює спірні правовідносини.

По справі встановлено, що позивач
ОСОБА_6 є інвалідом війни третьої групи
і має право на пільги надані чинним
законодавством (а.с.9). Позивач ОСОБА_6
перебуває на квартирному обліку за
місцем проживання у позачерговому
списку інвалідів війни та сімей
загиблих військовослужбовців з 19.04.2004
року за № 51. Згідно його заяви про
взяття на квартирний облік була
заведена окрема облікова (квартирна)
справа.

Рішенням виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 359 від
20.12.2013 року внесено зміни до складу
сім'ї ОСОБА_6 : включено зятя ОСОБА_10,
матір ОСОБА_8 (а.с.31). Отже, на даний час
позивач перебуває на квартирному
обліку складом сім'ї із п'яти осіб, а
саме: позивач ОСОБА_6, матір ОСОБА_8,
дочка ОСОБА_9, зять ОСОБА_10, онук ОСОБА_11

В січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся із
заявою до Виконавчого комітету
Чернігівської міської ради про
внесення змін до облікових квартирних
документів на отримання житла складом
на дві сім'ї, однак Виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради в
задоволенні його заяви було
відмовлено.

Відповідно до ст. 43 Житлового кодексу
Української РСР громадянам, які
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов, жилі
приміщення надаються в порядку
черговості. Порядок визначення
черговості надання громадянам жилих
приміщень встановлюється
законодавством Союзу РСР, цим Кодексом
та іншими актами законодавства
Української РСР. З числа громадян,
взятих на облік потребуючих поліпшення
житлових умов, складаються списки осіб,
які користуються правом
першочергового одержання жилих
приміщень. Черговість надання жилих
приміщень визначається за часом взяття
на облік (включення до списків осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень).
Законодавством Української РСР
окремим категоріям громадян, які
перебувають у загальній черзі, може
бути надано перевагу в строках
одержання жилих приміщень у межах
календарного року взяття на облік.

Питання обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм у безстрокове користування
жилих приміщень у будинках державного
і громадського житлового фонду,
призначених для постійного проживання
регулюється Правилами обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затвердженими
Постановою Ради Міністрів Української
РСР і Української Республіканської
Ради Професійних Спілок від 11.12.1984 року
№470.

Відповідно до п. 38 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР порядок
визначення черговості надання
громадянам жилих приміщень
встановлюється законодавством Союзу
РСР, житловим кодексом УРСР, цими
Правилами та іншими актами
законодавства Української РСР.
Черговість надання жилих приміщень
визначається за часом взяття на облік
(включення до списків осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень).

Відповідно до п. 47 вищезазначених
Правил громадяни, які користуються
правом позачергового одержання жилих
приміщень, включаються в окремий
список.

Відповідач не порушив права позивача
та членів його сім'ї щодо надання
житлової площі відповідно до вимог
житлового законодавства України.
Позивач має право отримати житлову
площу відповідно до його черги у
списках осіб, які потребують надання
житла, тобто відповідно до ст. 43 ЖК
України, з врахував існування черги
осіб, які як і позивач, потребують
поліпшення житла за існуючою в них
пільгою.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
права позивача не порушені, оскільки
останній перебуває на пільговій черзі
отримання житла та обґрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, у
апеляційного суду відсутні підстави
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, ухваленого на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 11 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: