Справа № 464/9737/14-ц
пр.№ 2/464/2068/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/з а о ч н е/

28.10.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від 26 березня
2014 року, укладеного між нею та ОСОБА_3,
придбала квартиру АДРЕСА_1. Згідно умов
зазначеного договору ОСОБА_3
зобов'язувалася зняти з реєстрації
себе та усіх зареєстрованих в квартирі
осіб до 26 травня 2014 року. Як вбачається
з довідки ЛКП «Старий Сихів» від
24.03.2014р. з місця проживання про склад
сім'ї та прописки, в квартирі АДРЕСА_1
були зареєстровані: продавець - ОСОБА_3,
її чоловік - ОСОБА_4 та їх син - ОСОБА_2
Всупереч умов договору, на даний час з
реєстрації знялись лише продавець -
ОСОБА_3 та її чоловік - ОСОБА_4
Відповідач ОСОБА_5 залишається
зареєстрованим у належній їй на праві
власності квартирі, що стверджується
довідкою ЛКП «Старий Сихів» від 19.09.2014р.
з місця проживання про склад сім'ї та
прописки, хоча фактично в ній не
проживає. Наявність реєстрації
відповідача в належному їй помешканні
порушує її права та інтереси щодо
вільного володіння, користування та
розпорядження належним їй майном.
Враховуючи наведене, просить позов
задовольнити.

Позивач та їх представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, надали суду пояснення
аналогічні викладеним в заявленому
позові, та не заперечують щодо заочного
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, а тому, згідно ст.224 ЦПК
України, суд вважає можливим
розглядати справу у його відсутності,
на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, дослідивши матеріали
справи та з'ясувавши її дійсні
обставини, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1,
що стверджується договором
купівлі-продажу від 26 березня 2014 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
№19550209 від 26.03.2014 року.

Згідно довідки Львівського
комунального підприємства «Старий
Сихів» за №2015 від 19.09.2014р. з місця
проживання про склад сім'ї і прописки, в
належній позивачу - ОСОБА_1 квартирі
АДРЕСА_1, окрім неї, зареєстрований
відповідач ОСОБА_2.

Позивач стверджує, що відповідач
являться членом сім'ї колишньої
власниці квартири та в добровільному
порядку, всупереч умов договору
купівлі-продажу, так і не знявся з
реєстраційного обліку, що порушує її
права, як нового власника квартири.

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власник має право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном, яке він
здійснює на власний розсуд незалежно
від волі інших осіб.

Стаття 41 Конституції України
встановлює, що кожен має право
володіти, користуватись та
розпоряджатись своєю власністю, а ч.4
даної статті зазначає, що право
приватної власності є непорушним, що
також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК
України, яка вказує, що право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
позбавлений його чи обмежений у його
здійсненні.

Стаття 383 ЦК України, встановлює, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Таким чином, відповідач, будучи
зареєстрованим у квартирі, що на даний
час належить позивачу на праві
власності, порушує її права та законні
інтереси, як власника на свій розсуд
володіти, користуватись і
розпоряджатись належним майном.

Згідно п.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою).

А відтак, позивач, яка в установленому
законом порядку набула право власності
на квартиру АДРЕСА_1, має право вимагати
усунення перешкод у користуванні своєю
власністю, шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги є
підставними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню, оскільки
позивач є власником спірної квартири, а
реєстрація в ній члена сім'ї колишнього
власника є порушенням прав позивача,
яка змушена нести додаткові витрати на
утримання житла та позбавлена
можливості у повній мірі
розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

А відтак, з відповідача ОСОБА_2
підлягають стягненню на користь
позивача ОСОБА_1 243,60грн. судового збору
сплаченого нею при зверненні до суду з
даним позовом.

На підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК
України, ст.150 ЖК УРСР, ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88,
169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд,
-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243,60грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному
екземплярі.