Справа № 645/261/14-ц
Провадження № 2/645/740/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:
головуючий - суддя Алтухова О.Ю.,

секретар судових засідань - Анацька
К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства
«Харківміськгаз» про відновлення
порушеного права споживача,
відновлення цілісності майна,
пошкодженого умисними діями
відповідача,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із
позовом до ВАТ «Харківміськгаз» про
відновлення порушеного права
споживача, відшкодування матеріальної
шкоди, спричиненої умисним
пошкодженням приватної власності і,
доповнивши позовні вимоги, просив суд
поновити строки звернення з позовом до
суду, визнати незаконними дії
відповідача по умисному пошкодженню
частини газопроводу, що з'єднує систему
газопостачання домоволодіння з
вуличною газовою магістраллю,
зобов'язати відповідача за його
рахунок відновити цілісність частини
газопроводу, що є приватною власністю,
пошкодженою відповідачем за
відсутності відповідного рішення суду.

В обґрунтування позову зазначено,
що 29 квітня 2009 року домоволодіння
АДРЕСА_1 було відключено відповідачем
ВАТ «Харківміськгаз» від системи
газопостачання шляхом умисного, на
думку позивача, пошкодження частини
газопроводу, яка є приватною власністю
домовласника, оскільки труби та
монтажні роботи на момент газифікації
домоволодіння проводилися за рахунок
домовласника. На момент відключення
відповідач не звертався до суду з
позовом про визнання заборгованості по
оплаті його послуг та рішення суду про
визнання заборгованості і надання
права на пошкодження приватної
власності - частини газопроводу,
ведучого до домоволодіння від вуличної
магістралі, - у відповідача було
відсутнє. Дії відповідача порушили
права позивача, передбачені ст. 124
Конституції України та ст.ст. 2, 321 ЦК
України та Законом України «Про захист
прав споживачів». Строки звернення до
суду порушені позивачем через тривалу
хворобу.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив суд поновити строки
звернення до суду, позов задовольнити.

Представник відповідача Левенець
Є.Г., який діє на підставі довіреності, у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав в повному обсязі, просив у
задоволенні позову відмовити в зв'язку
із необґрунтованістю позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, приходить до наступного.

Відносини між газопостачальним
підприємством та фізичними особами -
споживачами газу регулюються Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги» та Правилами надання
населенню послуг з газопостачання,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999
року.

Окрім того, згідно преамбули Закону
України «Про захист прав споживачів»
цей Закон регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів, а відповідно
до положень ч. 1 ст. 22 вказаного Закону
захист прав споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.

Судом встановлено, що згідно акту
№ 116 від 29 квітня 2009 року ВАТ
«Харківміськгаз» у зв'язку із
заборгованістю було здійснено
відключення газових приладів в будинку
АДРЕСА_1 шляхом «відрізки в землі
зваркою» (а.с. 49).

Згідно відомостей нарахування та
оплати за послуги з газопостачання
станом на 29 квітня 2009 року
заборгованість абонента ОСОБА_2 за
послуги з газопостачання складала 3 498,
99 грн. (а.с.47-48).

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 пояснив, що з 1990 року проживає в
АДРЕСА_1, власником якого є його батько.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач -
це фізична чи юридична особа, яка
отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 4 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999
року (зі змінами станом на час спірних
правовідносин) (далі - Правила) послуги
з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається ним відповідно до
типового договору, затвердженого у
встановленому порядку.

Вказане не означає, що під час
відсутності такого договору, споживач
має право користуватися послугами, що
фактично надаються і не оплачувати їх.

Це випливає з положень ст. 11 ЦК України
відповідно до яких, цивільні права і
зобов'язання виникають не тільки з
основ передбачених законодавством, а
також з дії громадян. Такими діями
споживача є, зокрема, і фактичне
користування послугами, що надаються
газопостачальником.

У судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та відповідачем фактично
склалися правовідносини з приводу
надання послуг з газопостачання.
Відповідно до ч.5 ст.202 ЦК України до
цих правовідносин застосовуються
загальні положення про зобов'язання,
які містяться у ст.509 цього ж Кодексу, а
отже формальна відсутність
відповідним чином оформленого
письмового договору між сторонами у
даному випадку не спростовує обов'язку
споживача сплатити заборгованість за
спожитий газ.

При цьому, відповідно до п. 1 та 5 ч. 3 ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору та оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно п. 6 Правил газопостачання
припиняється у разі порушення
споживачем строків сплати за надані
послуги з газопостачання,
встановлених в абзаці чотирнадцятому
пункту 10, у пункті 17 цих Правил.
Газорозподільне підприємство
зобов'язане поінформувати споживача
про причини і строки припинення
газопостачання, а газопостачальне
підприємство - здійснити протягом
одного місяця перерахунок оплати
послуг, що надавалися споживачеві.

Пунктом 7 Правил встановлено, що
припинення постачання газу
споживачеві в житлових будинках
залежно від обставин здійснюється:
шляхом перекриття запірних пристроїв
та встановлення пломби та/або
інвентарної заглушки перед газовим
приладом (пристроєм) або на ввідному
газопроводі. У разі самовільного
відновлення споживачем
газопостачання здійснюється механічне
від'єднання відводу газопроводу від
діючого газопроводу. Про припинення
газопостачання складається акт у
двох примірниках, один з яких
залишається у споживача.

Згідно п.п. 19, 30 Правил якщо споживач не
оплатив надані послуги з
газопостачання протягом 10 днів після
строку, зазначеного в договорі чи
платіжному документі, а
газопостачальне підприємство
протягом наступних п'яти днів не
отримало повідомлення про оплату,
споживачеві надсилається письмове
попередження про припинення
газопостачання. У разі не оплати
наданих послуг з газопостачання
протягом 10 днів після отримання
споживачем письмового попередження (з
позначкою про його вручення)
газопостачальне підприємство має
право відключити споживача від
газопостачання.

В обґрунтування правомірності
відключення від газопостачання
будинку АДРЕСА_1, де проживає позивач
ОСОБА_2, ПАТ «Харківміськгаз» надано
суду копії Актів обстеження
контролером служби обліку та
реалізації газу від 09.04.2008р., 13.11.2008р.,
09.04.2009 р., згідно яких при
неодноразовому відвідуванні абонента
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, абонент
категорично не надає доступ у
домоволодіння для перевірки газового
обладнання та газового лічильника. З
актів вбачається, що абонент від
підпису акту відмовився (а.с. 81).

При цьому, суду не надано доказів того,
що особи, якими були складені вказані
акти дійсно на час їх складення
перебували у трудових відносинах з ПАТ
«Харківміськгаз», та доказів не
допуску позивачем контролера у
домоволодіння для перевірки газового
обладнання, в зв'язку із чим у суду
виникають обґрунтовані сумніви в
допустимості вказаних доказів.

Відповідно до відомостей, викладених у
доповідних та службових записках,
наданих суду відповідачем, в травні 2005
року при переїзді Фрунзенської філії
управління з реалізації газу була
втрачена частина архіву, в зв'язку із
чим суду не надані докази щодо справи
ОСОБА_2 з січня 1995 року, про
витребування яких просив суд позивач.

Згідно акту № 116 від 29 квітня 2009 року
відключення газових приборів в будинку
шляхом обрізки в землі сваркою,
відбувалося за відсутності споживача
(а.с. 49).

При цьому, відповідачем не надано
доказів того, що позивач був завчасно й
належним чином повідомлений про те, що
саме 29 квітня 2009 року буде проводитись
відключення будинку, де він мешкає, від
газопостачання, і копія акту про
відключення газових приборів у будинку
не була своєчасно вручена або
направлена споживачу ОСОБА_2

Окрім того, відповідачем не
обґрунтовано чому ним обрано спосіб
відключення позивача від
газопостачання, який застосовується
лише у випадку самовільного
відновлення споживачем
газопостачання.

Також суд враховує, що відключення від
газопостачання, яке надається
організацією-монополістом на ринку
постачання відповідних послуг може
бути здійснено лише після прийняття
інших заходів щодо погашення
заборгованості, зокрема звернення до
суду, з позовом про стягнення
заборгованості.

Доказів того, що ВАТ "Харківміськгаз"
зверталося до суду із позовом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
надані відповідачем послуги суду не
надано.

Окрім того, позивач ОСОБА_2 у судовому
засіданні не погодився із розрахунком
заборгованості, долученим до справи
представником відповідача, що свідчить
про наявність спору про розмір
вказаної заборгованості та може бути
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом про стягнення цієї
заборгованості, а не підставою для
припинення газопостачання.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що дії відповідача по відключенню
будинку, де проживає позивач, від
газопостачання були неправомірними,
оскільки припинення газопостачання в
будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1
проводилось працівниками ВАТ
"Харківміськгаз" за відсутності
споживача ОСОБА_2 без попереднього
направлення позивачу письмового
повідомлення про наявність
заборгованості за використаний
природний газ та попередження про
припинення газопостачання, без
прийняття інших заходів щодо погашення
ОСОБА_2 заборгованості.

У зв'язку із чим, підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
визнання незаконними дій ВАТ
«Харківміськгаз» по відключенню 29
квітня 2009 року газопостачання
споживачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом відрізки в землі зваркою
частини газопроводу, яка з'єднує
систему газопостачання будинку з
вуличною газовою магістраллю.

Окрім того, позивач просить суд
зобов'язати відповідача за його
рахунок відновити цілісність частини
газопроводу, яка є приватною власністю,
яку відповідач пошкодив не маючи на те
рішення суду.

Згідно положень ч.2 ст.16 ЦК України в
числі способів захисту
цивільних прав та інтересів є
припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до положень ст.ст.3,11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист усіх
суб'єктів права власності. Власник,
право якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно п. 9. Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою Кабінету
міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999
року (зі змінами станом на час спірних
правовідносин) відновлення
газопостачання здійснюється
газорозподільним підприємством
протягом двох робочих днів у містах
та п'яти календарних днів у сільській
місцевості після усунення порушень,
сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих його
неправомірними діями
газопостачальному або
газорозподільному підприємству.

При прийнятті судом рішення про
поновлення прав позивача по даній
категорії справ відповідач повинен
відновити газопостачання споживачу,
проте позовні вимоги про відновлення
газопостачання, тобто відновлення
становища яке було до відключення від
газопостачання житлового будинку та
припинення дій, які порушують право
позивача на отримання послуг з
газопостачання, заявлені не були.

Окрім того, заявляючи позовні вимоги
про відновлення цілісності частини
газопроводу, яка є приватною власністю,
позивач не надав доказів того, що саме
він є власником майна, яке було
пошкоджене відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні позивач
заявив клопотання про визнання
поважною причини пропуску ним строку
позовної давності на звернення до суду
із вказаним позовом, зазначаючи, що з 18
вересня 2009 року по 16 жовтня 2009 року він
був госпіталізований до ХОКПЛ № 3, а 28
травня 2012 року він вже звертався до
суду з аналогічним позовом і позовна
заява була залишена судом без розгляду.

В зв'язку із чим суд приходить до
висновку, що строки позовної давності
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав позивачем ОСОБА_2
пропущені з поважних причин.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення судом
рішення. Проте, відповідач клопотання
про застосування позовної давності
суду не подавав.

На підставі ст.ст. 11, 16, 202, 257, 386, 391, 509 ЦК
України, ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», Закону
України «Про захист прав споживачів»,
п.п. 4, 6, 7, 9, 19, 29, 30 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою Кабінету
міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999
року; керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії
Відкритого акціонерного товариства
«Харківміськгаз» по відключенню 29
квітня 2009 року газопостачання
споживачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом відрізки в землі зваркою
частини газопроводу, яка з'єднує
систему газопостачання будинку з
вуличною газовою магістраллю.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: