Провадження № 2з/201/184/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви про забезпечення
позову

01 вересня 2014 року
Жовтневий районний суд

м.
Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська Брага А.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі № 201/11406/14-ц, 2/201/2849/14 за позовною
заявою ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України, третя
особа – Відділ примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, про
визнання електронних торгів
недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2014 року надійшла зазначена
вище цивільна справа за позовною
заявою ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України,
третя особа – Відділ примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, про
визнання електронних торгів
недійсними.

01 вересня 2014 року до суду від позивача
надійшла письмова заява про
забезпечення позову, в якій останній
просить, з метою забезпечення позову,
заборонити Державному підприємству
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, як організатору
підписувати протокол проведення
електронних торгів № 2272 від 27 серпня
20014 року, з продажу майна автомобіль
HYUNDAI H-100, 1995 року випуску, об’єм
двигуна2478 куб. см., червоного кольору,
переможцем яких було визначено
учасника 9. Заборонити Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області видавати,
складати акт про проведені електронні
торги та затверджувати його.
Заборонити Державному підприємству
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України в особі
Дніпропетровської філії Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України, Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області та будь-яким
особам передавати автомобіль HYUNDAI H-100,
1995 року випуску, об’єм двигуна2478 куб.
см., червоного кольору переможцю торгів
учаснику 9. В обґрунтування заявлених
вимог позивач посилається на те, що 01
вересня 2014 року останній звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України в особі
Дніпропетровської філії Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України про
визнання недійсними електронні торги,
проведені 26 серпня 2014 року, відповідно
до протоколу № 2272 від 27 серпня 2014 року
Державним підприємством
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, з реалізації
арештованого рухомого майна лот № 676, а
саме автомобіль HYUNDAI H-100, 1995 року
випуску, об’єм двигуна2478 куб. см.,
червоного кольору, переможцем яких
було визначено учасника 9, який
запропонував за злот № 676 ціну 22205,20
гривень. У зв’язку з вказаним у
позивача виникли побоювання щодо
можливість відчуження своєї власності,
що може призвести до порушення
законних прав останнього.

Ознайомившись із заявою про
забезпечення позову, а також із
матеріалами цивільної справи, суд
приходить до наступного висновку на
підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обгрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов'язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов'язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року № 9 унормовано, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9, вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Згідно п. 8 ст. 153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

У відповідності до вимог п. З ч. 2 статті
151 ЦГІК України, у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено, окрім причини, у зв’язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосовувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а й інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення
позову, суд вважає за необхідне
повернути її позивачу. В обґрунтування
такого рішення суд виходив з
наступного.

Враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК
України, заявником не було наведено
всебічного обгрунтування необхідності
та доцільності вжиття забезпечення
позову, негативних наслідків не вжиття
такого забезпечення та не надано суду
достатніх та неспростовних доказів на
підтвердження заявлених вимог.

Крім того, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 151
ЦПК України та з огляду на принцип
співмірності засобів забезпечення
позову із заявленими позовними
вимогами, які носять абстрактний
характер, не вбачається можливим
визначити співмірність забезпечення
позовних вимог, враховуючи, що позивач
обрав спосіб забезпечення позову
шляхом заборони вчинення певних дій по
відчуженню майна відповідача.

З огляду на викладе та з метою
недопущення порушення законних прав та
інтересів відповідача, суд вважає за
неможливе задовольнити заявлене
клопотання сторони позивача та
повертає його останньому для усунення
недоліків, які унеможливлюють його
об’єктивний та неупереджений розгляд
по суті заявленого.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява про забезпечення позову
ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ст. 5 ст. 121 ЦПК України
повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для її повернення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 293 ЦПК
України,

суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі № 201/11406/14-ц, 2/201/2849/14
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, третя особа – Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області, про
визнання електронних торгів
недійсними, - повернути заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено
протягом п’яти днів шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

Суддя:

А.
В. Брага