РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення суми страхового
відшкодування, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідача, Моторного
(транспортного) страхового бюро
України та після його збільшення,
просить стягнути з відповідача суму
недоплаченого страхового
відшкодування у розмірі 12478,48 грн., суму
збитків в розмірі 766,12 грн., суму
моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та
судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що постановою Київського районного
суду м. Харкова від 11.12.2012року ОСОБА_2
було визнано винною у скоєнні ДТП, в
наслідок якого автомобіль позивача
отримав ушкодження. Оскільки цивільна
відповідальність заподіювача шкоди не
була застрахована, то позивач
звернувся із заявою до МТСБУ про
виплату страхового відшкодування та
направив до МТСБУ копію
автотоварознавчого дослідження із
сумою завданої шкоди, однак МТСБУ
сплатила відшкодування в меншому
розмірі, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з дійсним позовом.

Відповідач - МТСБУ , у поданих
запереченнях та представник у судовому
засіданні, проти позову заперечував
зазначаючи, що страхова після
звернення позивача з відповідною
заявою, сплатила останньому розмір
відшкодування спричиненої шкоди в
повному обсязі,а саме в сумі 12 441,83 грн.,
у встановлені законом строки. Крім
того, моральна шкода страховою
відшкодовується лише у разі
спричинення пошкодження здоров'я
потерпілому, що в даному випадку
відсутнє.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11
ЦПК України , суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що 01.12.2012
року мала місце дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля ЗАЗ968М"
д..н НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2
(Грищенко) та автомобіля TOYOTA COROLLA д.н.
НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1

Постановою Київського районного суду
м.Харкова від 11.12.2012р., визнано винним у
зазначеному ДТП від 01.12.2012р. водія
автомобіля ЗАЗ 968М" д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2,
яка порушила п.10.1 ПДР України

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП та вина в
ньому ОСОБА_2 підтверджуються
постановою , яка набрала законної сили
та є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів регулюється
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" .

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння: транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі.

Як встановлено судом та визнано
сторонами, на момент ДТП ОСОБА_2 не
застрахувала свою цивільно-правову
відповідальність. Цивільна правова
відповідальність позивача, як власника
автомобіля TOYOTA COROLLA д.н. НОМЕР_1 на
момент ДТП була застрахована, згідно
полісу обов'язкового страхування
№АВ/2233305.

Позивач з метою отримання страхового
відшкодування звернувся 28.02.2013р. до
МТСБУ із заявою про виплату страхового
відшкодування.

МТСБУ розглянула заяву позивача та
прийняла рішення про виплату
страхового відшкодування в розмірі
11412,59 грн. Вказана сума була виплачена
позивачу страховою 05.07.2013р., що
підтверджується платіжним дорученням
№2633. При визначені суми страхового
відшкодування відповідач керувався
звітом №103/13 ТОВ "Радар-1", відповідно до
якого матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля TOYOTA COROLLA д.н.
НОМЕР_1, в наслідок ДТП складає 13695 грн.
11коп., з врахуванням податку на додану
вартість в сумі 2282,52 грн.

Позивач був не згодний із сумою
страхового відшкодування і повторно
звернувся до МТСБУ надавши
автотоварознавче дослідження,
проведене Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса
від 18.04.2013р. У вказаному дослідженні
вказано, що вартість матеріальної
шкоди, спричиненої володільцю
автомобіля TOYOTA COROLLA д.н. НОМЕР_1, в
наслідок ДТП від 01.12.2012р. складає 18761,96
грн.

Після отримання МТСБУ вказано
дослідження позивачу 03.09.2013року було
здійснено доплату відшкодування в
сумі 1029,24 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №2980 від
03.09.2014року.

Таким чином загальна сума
відшкодування сплаченого відповідачем
позивачу складає 12441,83 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу.

Під час судового розгляду справи за
клопотання позивача Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім..Засл. проф.. М.С. Бокаріуса
була проведена судова
автотоварознавча експертиза. Згідно
висновку судової експертизи
матеріальний збиток, спричинений
володільцю автомобіля TOYOTA COROLLA д.н.
НОМЕР_1, в наслідок ДТП від 01.12.2012р., який
визначається як вартість
відновлювального ремонту з
врахуванням фізичного зносу замінних
деталей та втрати товарної вартості -
складає 24920 грн. 31 коп. Вказаний
висновок був підтверджений допитаним у
судовому засіданні експертом.

Суд зазначає, що відповідно до ст..57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 1 Закону "Про
судову експертизу" судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Водночас, згідно з частиною першою
статті 143 ЦПК України експертиза
призначається для з'ясування питань, що
потребують спеціальних знань.

Із сукупності наведених норм
матеріального і процесуального права
вбачається, що доказом у справі при
наявності питань, які потребують
спеціальних знань, є висновок судової
експертизи, оскільки особа набуває
прав та несе обов'язки судового
експерта тільки після одержання нею
ухвали про призначення експертизи та
попередження про кримінальну
відповідальність.

Таким чином, при розгляді даної справи
суд враховує висновок судової
експертизи та не приймає як доказ
висновки спеціалістів надані
сторонами.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.14
ПП ВСУ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі. У
разі якщо на час виконання рішення суду
про відшкодування шкоди, виправлення
пошкодження за одержані за рішенням
суду кошти зросли ціни на майно або
роботи, на придбання чи проведення яких
було присуджено відшкодування,
потерпілий із цих підстав може заявити
додаткові вимоги до особи,
відповідальної за шкоду, якщо не було
його вини в тому, що виконання
проводилося вже після зростання цін і
тарифів.

Враховуючи вказані роз'яснення
Пленуму, та ті обставини, що на
теперішній час автомобіль не
відремонтований, у зв'язку із
недостатністю виплачених страховою
коштів, посилання відповідача на
неправомірність експерта, за судовою
експертизою, здійсненого розрахунку
спричиненої матеріальної шкоди
позивачу за цінами на момент
проведення дослідження, судом не
приймається.

Також, суд не приймає посилання
відповідача на те що експерт при
проведені судової експертизи повинен
врахувати коефіцієнт фізичного зносу
автомобіля на момент проведення
дослідження, оскільки згідно п.1.6
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів
фізичний знос КТЗ (його складників) -
утрата вартості КТЗ (його складників),
яка зумовлена частковою або повною
втратою первісних технічних та
технологічних якостей КТЗ (його
складників)порівняно з вартістю нового
подібного КТЗ (його складників), тобто
кофіцієнт фізичного зносу автомобіля
розраховується на час його
пошкодження.

Крім того, у судовій експертизі
зазначено, що встановлено пошкодження
в автомобілі позивача задньої правої
двері - складна деформація з утворенням
загибів і складок, яка утворилась в
наслідок ДТП від 01.12.2012р., що також
підтверджено експертом у судовому
засіданні. Ті обставини, що позивач
своїм підписом у акті огляду його
автомобіля від 29.03.2013р., проведеного
спеціалістом, погодив інші пошкодження
правої задньої двері , зокрема її
деформація, судом не приймається
оскільки для встановлення наявності
ушкоджень автомобіля, які утворились
внаслідок ДТП потрібні спеціальні
знання, які у позивача відсутні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК
України власник, права якого порушені,
має право на відшкодування завданої
йому шкоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, власником
автомобіля є позивач, тому має право на
відшкодування шкоди.

Згідно висновку судової автотоварчої
експертизи №5136 сума матеріальної
шкоди, спричиненої пошкодженням
автомобіля позивача з врахування 20%
ПДВ на матеріали складає 24 920,31 грн., яка
складається із вартості робіт та
запчастин.

Відповідно до п.32.2 ст. 32 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" коли відшкодування витрат на
проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку
на додану вартість. При цьому
доплата в розмірі, що не перевищує
суми податку, здійснюється за умови
отримання страховиком (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ) документального підтвердження
факту оплати проведеного ремонту.

Враховуючи , що ремонт свого автомобіля
позивач не здійснив, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача суму страхового
відшкодування із вирахуванням 20% ПДВ
на запчастини (20206,31 - 4041,26), а також з
вирахуванням сплаченої відповідачем
суми страхового відшкодування, яка
складає 12441,83 грн. Таким чином сума
страхового відшкодування , яка
підлягає стягненню з відповідач на
користь позивача складає - 8437,22 грн.

Підстави для стягнення з відповідач на
користь позивача витрат в сумі 766,12 грн.
на проведення авто товарознавчого
дослідження від 18.04.2013р., яке проведено
до подання позову до суду, а також
комісії банку та направлення
телеграми, визначених позивачем як
збитки, відсутні, оскільки зі страхової
на користь потерпілого стягується лише
сума страхового відшкодування,
внаслідок страхового випадку, тоді як
проведення дослідження страховим
випадком не є.

Стосовно відшкодування моральної
шкоди в сумі 3000 грн., яку позивач
просить стягнути зі страхової
компанії, суд зазначає наступне.

Позивач просить стягнути зі страхової
компанії моральну шкоду, у зв'язку із
несплатою страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.23.1 ст. 23 Закону шкодою,
заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Виходячи з положень Закону моральна
шкода відшкодовується страховою
компанією при наявності у потерпілого
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, які настали внаслідок
страхового випадку. Інші підстави
відшкодування страховою компанією, як
страховиком цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів - відсутні.

Доказів отримання позивачем при ДТП
від 01.12.2012р. ушкодження здоров'я суду не
надано, тому підстави для стягнення
моральної шкоди зі страхової компанії
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Витрати в даному випадку складаються
із судового збору в сумі 239,40 грн.,
витрат на проведення експертизи в сумі
2795,18 грн., 27,68 грн. банківської комісії
та витрат на правову допомогу в сумі
3692,40 грн.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не
може

перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

В матеріалах справи містится договір
від 11.11.2013р. про надання правової
допомоги ФОП ОСОБА_5 позивачу, з питань
відшкодування шкоди завданої
позивачу внаслідок ДТП , яке сталося
01.12.2012р., а також міститься розрахунок
здійснених послуг, квитанція про
сплату позивачем 3692,40 грн. та копія
диплома ОСОБА_5 про вищу освіту за
спеціальністю правознавство. Згідно
розрахунку, який є додатком до договору
про надання послуг, ОСОБА_5 витратила на
консультацію позивача, вивчення справи
та аналіз, підготовку документів , які
були здійснені у листопаді 2013р. - 3
години.

Також ОСОБА_5 брала участь під час
судового розгляду справи 05.03.2014р. - 18
хвил., 14.04.2014р. - 55 хвил., 10.10.2014р. - 40 хвил.,
30.10.2014р. - 37 хвил., а загалом 2 години 30
хвилин.

За таких обставин, а також враховуючи
той факт, що мінімальна заробітна плата
з 01.01.2013 р. складає 1147 грн., з 01.01.2014 року -
1218 грн., позовні вимоги задоволені
частково, суд приходить до висновку
про відшкодування відповідачем
позивачу витрат, пов"язаних з наданням
йому правової допомоги фахівцем в
галузі права в сумі 1652,63 грн.

Також на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України,
враховуючи частвоке задоволення
позову, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір в сумі 152,49 грн.,
витрати на проведення судової
експертизи в сумі 1780,53 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Моторного (транспортного)
страхового бюро України на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди в
сумі 8437 грн. 22 коп., а також судові
витрати в загальній сумі 3585 грн. 56 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.