АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/3877/14
Головуючий 1 інст.: Юдін Є.О.
Справа № 635/5724/13-ц
Доповідач: Малінська С.М.
Категорія: «право власності»
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Харківського районного суду
Харківської області від 24 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визначення частки, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначала, що вона
є власником квартири АДРЕСА_1, яка
складає 33 % загальної площі будинку літ.
А-1.

З часу надання квартир в житловому
будинку по АДРЕСА_1 вони були
приватизовані. Власниками цих квартир
на земельній ділянці зведені
прибудови та надвірні споруди, у
зв'язку з чим площа та
інвентаризаційна вартість квартир
змінилася.

На теперішній час власниками квартири
№ 4 за вказаною адресою проводиться
самочинне будівництво. Частки квартир
№ 2, 3, 4 у цьому будинку не визначені, а
тому позивач, на підставі ст.357 ЦК
України просила визначити первісну
частку належної їй квартири №? 3 в
житловому будинку літ. «А-1»,
розташованому по АДРЕСА_1, яка
складається з приміщень житлової
кімнати 3-1, площею 16 кв. м, житлової
кімнати 3-3, площею 16,5 кв. м, коридору 3-2,
площею 3,7 кв. м, загальною площею 36,2 кв.
м.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 24 лютого 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
поновному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 21.10.2013 року
(а.с.94-95) встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 є багатоквартирним, згідно
технічного паспорту, виданого КП
«Харківське районне бюро технічної
інвентаризації» від 20 листопада 2012
року, а земельна ділянка , на якій
розташований житловий будинок на праві
власності належить територіальній
громаді смт.Покотиловка Харківського
району Харківської області.

ОСОБА_2 є власником квартири № 3
зазначеного будинку, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 29 серпня 2011
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області,
реєстраційний №2-1179, свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом від 29
серпня 2011 року, посвідченого державним
нотаріусом Першої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області,
реєстраційний № 2-1181, свідоцтвом про
право власності на житло від 09 квітня
1999 року, виданого відділом
приватизації Харківського міського
бюро технічної інвентаризації.

Звертаючись із позовом за захистом
своїх прав, ОСОБА_2 на підставі ст.357 ЦК
України просила визначити частку її
квартири у вказаному житловому
будинку.

Право спільної часткової власності
визначено ст. 356 ЦК України, відповідно
до якої власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більш осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Визначення часток у праві спільної
часткової власності регулюється ст. 357
ЦК України.

Проте, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження того, що
багатоквартирний будинок АДРЕСА_1
являється спільним майном, а
позивачка являється співвласником
спільної часткової власності
зазначеного будинку з відповідачами по
справі в розумінні ст.356 ЦК України.

Як вбачається зі свідоцтва про право
власності на житло ( а.с.8) дана квартира
№ 3 була одержана шляхом приватизації ,
а тому не можна вважати , що позивач має
право на частку будинку , в якому
розташована ця квартира.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
ЦПК України, в межах заявленими ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Обґрунтування позовної заяви згідно
зі статтями 10, 60 ЦПК України
покладається на заінтересовану
сторону (позивача).

Позивачем не надано жодного доказу
самого предмета спору, а тому судом
першої інстанції обґрунтовано
відмовлено в задоволенні позовної
заяви.

Судом апеляційної інстанції у
відповідності до ч.4 ст. 10 ЦПК України
,згідно до якої суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи ,
призначалась по справі
будівельно-технична експертиза
(а.с.165),але у зв'язку з ненаданням
додаткових матеріалів ( інвентарної
справи) та відсутністю оплати за
проведення експертизи ( а.с. 192) остання
не була проведена. Згідно до відповіді
КП « Харківське районне бюро технічної
інвентаризації» № 515 від 30.10.2014 року
інвентаризаційна справа № 676 на
вказаний житловий будинок розпочата у
1946 році , зміст сторінок справи мають
нерозбірливий текст.

Враховуючи викладене, підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 24 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: