Номер провадження: 22-ц/785/5910/14
Головуючий у першій інстанції Панчук
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Мартинової К.П., Оверіної О.В..,

за участю секретаря судового
засідання Сілуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Приват
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредиту, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 30.04.2014 року,

встановила:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося в суд
вказаним позовом, посилаючись на те, що
згідно кредитного договору б/н від
25.05.2007 року, позивач надав ОСОБА_2
кредит в сумі 1000 доларів США, у вигляді
встановлення кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користуванням кредитом у розмірі
24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Оскільки в порушення своїх
зобов'язань ОСОБА_2 у встановлені
строки кредит та інші передбачені
договором платежі не сплатив, позивач
наполягав на задоволенні позову.
Відповідач просив застосувати
строк позовної давності.
Рішенням
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 30.04.2014 року позов
задоволено.

Неопогоджуючись з ваказаним
рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення районного суду і ухвалити нове
відмовивши в позові в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваного рішення норм
процесуального права та не правильне
застосування матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.
Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
Законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
або заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.
Судом встановлено, що
відповідач отримав кредит згідно
кредитного договору, про що свідчить
документи надані позивачем, а саме
кредитний договір, розрахунок
заборгованості, докази отримання
коштів.
Відповідно ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.
Згідно ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу, а також розмір процентів
встановлений договором.

Відповідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобовьязання
забезпеченого порукою, боржник і
поручатель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов
висновку про необхідність задоволення
позову. Стягнув з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк»
заборгованість по кредитному договору
у розмірі 2888,46 долара США та витрати по
сплаті судового збору 229,4 грн.
Колегія суду погоджується з
такими висновками районного суду.
Оскільки, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованого висновку про
необхідність задоволення позову.
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює. Докази та
обставини, на які посилається апелянт в
скарзі, були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.
На
підтвердження своєї позиції апелент не
подав жодного доказу, як в суді першої
так і апеляційної інстанції.

Доводи апелянти, що
позивачем було порушено строк позовної
давності спростовують наступним.
Відповідно до умов договору п.9.12,
договір діє протягом 12 місяців, якщо
жодна із сторін не проінформує іншу про
припинення договору. Сторони заяв про
припинення договору не подавали. Окрім
того відповідно до зави відповідача
про видачу коштів, яка є невід'ємною
часиною договору (а.с.10), довідки банку
та витягу з електронної бази клієнтів
ПАТ КБ «ПриватБанк» в системі
«Промінь» строк дії платіжної картки,
яка була видана ОСОБА_2 на виконання
умов договору першочергово
встановлений до травня 2011 року.

В правовій позиції, яка висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 19 березня 2014 року (справа № 6- 14 цс 14),
зазначено, що відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Як уже було вказано, строк
дії платіжної картки, яка була видана
ОСОБА_2 на виконання умов договору
першочергово встановлений до травня 2011
року. З позовом ПАТ КБ «Приват Банк»
звернулося 03.04.2014 року, тобто в межах
строку позовної давності.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.
Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ч. 1
ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.
Таким
чином колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст.209, 303, 307,
308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Роздільнянського
районного суду Одеської області від
30.04.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий

Ю.І.Кравець

Судді

К.П.Мартинова

О.В.Оверіна