РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2014 Франківський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Ванівського
Ю.М.

при секретарі Буюклі
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, треті
особи на стороні позивача ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ПАТ «Фольксбанк», треті особи
на стороні відповідача Франківський
відділ Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, Приватне спеціалізоване
підприємство «Львівські виробничі та
інвестиційні системи» про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 (надалі - відповідач 1) та
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
(надалі - відповідач 2) про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності. В обґрунтування позовних
вимог покликається на те, що 05.05.2004 року
між ОСОБА_5 і ОСОБА_7, що діяли спільно з
однієї сторони, та ОСОБА_1 і його
дружиною ОСОБА_4, що діяли спільно з
другої сторони, було укладено договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1.
Договір посвідчено приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 05.05.2004р. (в
реєстрі за №2514). Після укладення,
підписання і посвідчення договору
придбану квартиру позивачу та його
дружині було передано попередніми
власниками. Право приватної власності
позивача та його дружини на
вищевказану квартиру було
зареєстровано, про що ОДК ЛОР «БТІ та
ЕО» видано витяг від 02.06.2004р. під №3736304
(реєстраційний номер 5650784). У зв'язку із
укладенням і виконанням договору
купівлі - продажу від 05.05.2004р. у позивача
та його дружини ОСОБА_4 виникло право
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1. Наявності у продавців (ОСОБА_5
і ОСОБА_7.) на момент вчинення договору
від 05.05.2004р. права на квартиру
підтверджується правовстановлюючими
документами: дублікатом свідоцтва №11264
від 21.12.1993р. про право власності на
квартиру, виданого 27.04.2004р., і свідоцтв
про право на спадщину за законом,
виданих п'ятою Львівською державною
нотаріальною конторою 29.04.2004р. При
укладенні спірного договору купівлі -
продажу нотаріусом ОСОБА_8, яка
посвідчувала цей договір, було
дотримано вимоги Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом №20/5 від 03.03.2004р., зокрема на
підставі поданих документів, було
встановлено право власності і
належність продавцям (ОСОБА_5 і ОСОБА_7.)
квартири АДРЕСА_1. Позивачу стало
відомо про те, що до продажу квартири
йому вона знаходилась під арештом у
зв'язку із невиконанням ОСОБА_5 своїх
зобов'язань перед ПАТ «Фольксбанк» (на
той момент - ВАТ «Електрон Банк»). Проте
до моменту продажу і укладення
договору від 05.05.2004р. ОСОБА_5 свої
зобов'язання перед банком виконав в
повному обсязі, про що зокрема свідчить
письмове підтвердження виконавця
відділу ДВС Франківського РУЮ м.
Львова, у зв'язку із задоволенням
ОСОБА_5 вимог стягувача (ПАТ
«Фольксбанк»), було знято арешт з
квартири АДРЕСА_1. Відсутність заборони
на відчуження на момент продажу було
встановлено нотаріусом ОСОБА_8, яка
05.05.2004р. посвідчувала договір. 26.12.2008р.
позивачу стало відомо про те, що 16.10.2001р.
між відділом ДВС Франківського РУЮ у м.
Львові та ПСП «Л-ВІС» було укладено
договір, згідно із яким останнє
зобов'язувалося реалізувати
заставлене майно (квартиру АДРЕСА_1) при
примусовому виконанні виконавчого
листа Франківського районного суду м.
Львова від 31.10.2000р. у справі №2-170.
Позивачу також стало відомо про те, що
26.02.2002р. відбулися аукціонні торги
товарної біржі ПСП «Л-ВІС», на яких
відповідач 1 ОСОБА_2 стала переможцем
торгів з придбання квартири АДРЕСА_1 На
підставі акту про ці аукціонні торги
від 12.03.2002р. відповідач 1 одержала
свідоцтво про право власності ВАВ №455097
від 13.11.2002р., видане приватним
нотаріусом ОСОБА_3 Вважає, що свідоцтво
про право власності №455097 від 13.11.2002р.,
видане приватним нотаріусом ОСОБА_3
безпідставно і в порушення закону, а
відтак є недійсним. Просить суд визнати
недійсними протокол проведення
аукціону №4 від 26.02.2002р., акт про
аукціонні торги від 12.03.2002р. і
свідоцтво про право власності № ВАВ
455097 від 13.11.2002р., видане приватним
нотаріусом ОСОБА_3

В подальшому позивачем була подана
заява про зміну позовних вимог в
порядку ст. 31 ЦПК України. Згідно даної
заяви позивач просить визнати
недійсними аукціонні торги від 26.02.2002р.
з продажу квартири АДРЕСА_1, результати
яких оформлені протоколом проведення
аукціону №4 від 26.02.2002р. і актом про
аукціонні торги від 12.03.2002р., визнати
недійсним свідоцтво про право
власності № ВАВ 455097 від 13.11.2002р., видане
приватним нотаріусом ОСОБА_3 ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач дав
пояснення, аналогічні викладеним в
позовній заяві, підтримав позовні
вимоги, просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_9 заперечив проти
позову, вважає його безпідставним.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_10 заперечив проти
позову, вважає його безпідставним,

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_4 дала поясненя аналогічні
викладеним в позовній заяві,
підтримала позовні вимоги, просить їх
задоволити.

В судовому засіданні представник
третьої особи ОСОБА_11 заперечив проти
позову. Просить відмовити в позовних
вимогах.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку , що у
задоволенні позову слід відмовити з
огляду на нижченаведене.

09 лютого 1994 року, між ОСОБА_5, який
діє від свого імені і від імені ОСОБА_12,
ОСОБА_7, ОСОБА_13, іменовані далі як
«заставодавці» та АК «Електрон - Банк»,
іменований далі як «заставодержатель»,
укладено договір застави, у
відповідності до якого в забезпечення
своєчасної оплати суми грошей,
зазначеної в п.1 даного договору,
заставо давці заставляють належну їм
квартиру на підставі свідоцтва про
право власності на квартиру №11264,
виданого 21.12.1993р. Львівською міською
адміністрацією. Квартира, що
знаходиться в АДРЕСА_1, знаходиться у
власності громадян, зазначених в
договорі, яка передається
заставодержателю без права
користування нею до повного розрахунку
за договором позики. Відповідно до п. 6
договору застави, у випадку
невиконання боржником зобов'язань по
договору грошової позики,
«заставодержатель» має переважне
право отримати задоволення від
вартості заставленої квартири перед
іншими кредиторами.

Рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 20.10.2000р. у справі №2-170
за позовом АКБ «Електрон - Банк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договором грошової позики №001-94 від
04.02.1994р. та виселення з квартири
АДРЕСА_1, позов задоволено частково, а
саме вирішено стягнути з ОСОБА_5 на
користь АКБ «Електрон - Банк» 67 548 грн., в
задоволенні позовних вимог в частині
виселення відмовлено.

Ухвалою Франківського районного
суду м. Львова від 06 лютого 2001 року
змінено спосіб виконання рішення суду
по справі за позовом АК "Електрон Банк"
до ОСОБА_5 шляхом стягнення грошових
сум в розмірі 67548 грн. в користь АК
"Електрон Банк" та 1675, 48 грн. держмита в
дохід держави за рахунок коштів
отриманих від реалізації квартири
АДРЕСА_1.

16 жовтня 2001 року між відділом ДВС
Франківського РУЮ у м. Львові та
приватним спеціалізованим
підприємством «Львівські Виробничі та
Інвестицінй Системи» (ПСП „Л-ВІС") було
укладено договір №А-21 про підготовку
до реалізації та реалізацію
заставленого майна на аукціоні,
предметом якого є здійснення сторонами
дій, пов'язаних з підготовкою до
реалізації та реалізацією заставного
майна, при примусовому виконанні
виконавчого листа по справі №2-170 від
30.10.2000 року, виданого Франківським
районним судом м. Львова, про стягнення
з ОСОБА_5, заборгованості вартості
заставленого майна - квартири, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить на праві приватної власності
громадянину ОСОБА_5, на користь АК
«Електрон - Банк», відповідно до
договору грошової позики від 04.02.1994р.,
шляхом його продажу на аукціоні в
порядку, передбаченому ЗУ «Про
виконавче провадження», «Про державну
виконавчу службу», Положенням «Про
порядок проведення аукціонів
(публічних торгів) з реалізації
заставленого майна», тимчасового
Положення «Про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна», іншими
нормативно - правовими актами та цим
договором.

26 лютого 2002 року були проведені
аукціонні торги, відповідно до
протоколу №4 проведення яких
переможцем стала ОСОБА_2

Відповідно до Акту про аукціонні
торги, затвердженого начальником ВДВС
Франківського РУЮ у м. Львові 12 березня
2002 року, переможцем таких стала ОСОБА_2,
якій 13 листопада 2002 року приватним
нотаріусом ОСОБА_3 видане свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1, а
19 листопада 2002 року реєстраційне
посвідчення ОДК ЛОР «БТІ та ЕО».

Рішенням Франківського районного
суду м. Львова від 09 березня 2004 року
задоволено заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_14,
встановлено факт належності на праві
приватної власності ОСОБА_12, ОСОБА_13 по
1/4 частині квартири АДРЕСА_1 та
встановлено факт спадкоємництва
заявників та прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_15

27 квітня 2004 року видано дублікат
свідоцтва про право власності №11264 на
квартиру від 21 грудня 1993 року,
відповідно до якого квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_5,
ОСОБА_13

На підставі дублікату свідоцтва
про право власності на квартиру на
АДРЕСА_1 та рішення Франківського
районного суду м. Львова від 09 березня
2004 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_16 29 квітня 2004
року П'ятою Львівською державною
нотаріальною конторою були видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13,
а 30 квітня 2004 року реєстраційне
посвідчення ОДК ЛОР «БТІ та ЕО».

У відповідності до свідоцтв про
право на спадщину за законом від 29
квітня 2004 року, ОСОБА_7, ОСОБА_5, які
проживають в АДРЕСА_1, є спадкоємцями 1/2
частини спадкового майна ОСОБА_13, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У відповідності до свідоцтв про
право на спадщину за законом від 29
квітня 2004 року, ОСОБА_7, ОСОБА_5, які
проживають в АДРЕСА_1, є спадкоємцями 1/2
частини спадкового майна ОСОБА_12, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

5 травня 2004 року між ОСОБА_5, ОСОБА_16
та ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі-продажу, згідно якого
ОСОБА_5, ОСОБА_16 відчужили ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 за 230550 гривень.

Як вбачається з матеріалів,
аукціонні торги 26 лютого 2002 року були
проведені у відповідності до положень
Закону України „Про виконавче
провадження" від 21 квітня 1999 року та
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженого наказом
Міністерства юстиції №74/5 від 15 грудня
1999 року. Кошти, в сумах 4370 гривень, як
реєстраційний внесок для участі в
аукціонних торгах 12.02.2002 року, та 43600
гривень за куплену квартиру АДРЕСА_1
06.03.2002 року були внесені ОСОБА_2 на
розрахункові рахунки ПСП „Л-ВІС", що
підтверджено копіями квитанцій та
визнано ПСП „Л-ВІС".

Належних доказів про те, що ухвалу
суду від 18.02.2002 року про заборону
проводити будь-які дії щодо відчуження
спірної квартири відділ ДВС
Франківського РУЮ м. Львова отримав
19.02.2002 року, не надано та не встановлено.

Аукціонні торги 26 лютого 20002 року
організатором (відділом ДВС
Франківського РУЮ) відмінені не були, а
акт про аукціонні торги, затверджений
начальником ВДВС Франківського РУЮ 12
березня 2002 року.

А отже ОСОБА_2 на законних
підставах придбала спірну квартиру та
отримала свідоцтво про право власності
№ ВАВ 455097 від 13.11.2002р., видане приватним
нотаріусом ОСОБА_3, тобто стала
власником даної квартири.

У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3 та в статті 203 цього
Кодексу.

Згідно ч.1 ст.658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
від 11 вересня 2006 року скасовано рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 09 березня 2004 року, а заяву ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Суд приходить до висновку, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 станом на 05 травня 2004
року не були власниками спірної
квартири, правовстановлюючі документи
на яку вони отримали на підставі
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 09 березня 2004 року, яке
скасоване, як незаконне, тобто не були
наділені правом продажу даної
квартири, власником якої була ОСОБА_2

В тому разі, коли пропущено,
передбачений статтями 257-258 ЦК строк
загальної або спеціальної позовної
давності, а право не порушене, у
задоволенні позову має бути відмовлено
саме з цих підстав.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
звернення фізичних чи юридичних осіб
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст..ст. 11, 60, 209, 212 - 215, 218,
суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, треті особи на стороні
позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ
«Фольксбанк», треті особи на стороні
відповідача Франківський відділ
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, Приватне спеціалізоване
підприємство «Львівські виробничі та
інвестиційні системи» про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ванівський Юрій Михайлович