Провадження № 2/521/6476/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Гуревського
В.К.

за секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу на підставі того, що
сімейні відносини між сторонами не
склалися, сім'я носить формальний
характер. Як причину розпаду сім'ї
позивач вказує на той факт, що сторони є
різними за характером людьми, у них
різні погляди на подружнє життя, у
зв'язку з чим в родині склалися складні
відносини. Відповідач зловживає
спиртними напоями, влаштовує сварки, не
піклується про сім'ю. Подружні
відносини сторони не підтримують майже
рік, не ведуть спільне господарство.
Від шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач надала до суду заяву про
слухання справи за її відсутністю,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач позов визнав у повному
обсязі, про що надав заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі пояснень сторін,
представлених ними письмових доказів.

10 жовтня 1987 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було укладено шлюб, про що Іллічівським
відділом ЗАГСу м. Одеси 10 жовтня 1987
року, зроблено актовий запис № 726. Від
шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні відносини фактично припинені,
сторони спільно не проживають,
подружні відносини не підтримують,
спільне господарство між сторонами не
ведеться. Основною причиною припинення
сімейних відносин є те, що сторони
втратили взаєморозуміння, почуття
любові й поваги один до одного, а також
єдність цілей та мети створення та
існування спільної сім'ї. Сторони є
різними за характерами людьми, у них
різні погляди на подружнє життя, у
зв'язку з чим в родині склалися
відчужені відносини. Несумісність
характерів сторін призвела до
припинення шлюбних відносин.

Спору між сторонами щодо місця
проживання дитини не встановлено.
Дитини на час розірвання шлюбу
проживає разом з матір'ю.

На примирення сторони не згодні,
обґрунтовуючи це тим, що відновлення
сім'ї є неможливим, через що суд не
вважає за необхідне вживати заходів
щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних
взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам чоловіка та
дружини, а також інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання чоловіка й дружини та
збереження шлюбу суперечать інтересам
одного з них, інтересам дитини, що мають
істотне значення. Враховуючи, що
побудова сімейних відносин повинна
здійснюватись на паритетних засадах,
на почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК
України), суд задовольняє позовні
вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при
оформленні реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС суд вважає за
необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 11, 88, ч. 4 ст. 174,
ст. ст. 213, 215 Цивільного процесуального
кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований Іллічівським відділом
ЗАГСу м. Одеси 10 жовтня 1987 року, актовий
запис № 726, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦС витрати по сплаті
державного мита покласти на ОСОБА_2,
ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Встановити порядок виконання рішення,
відповідно до якого воно, після
набрання ним законної сили є підставою
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ
Гуревський В.К.