Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі

головуючого судді Саландяк О.Я.,

секретаря: Кащенко Г.Р.,

з участю сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т
а н о в и в :

ОСОБА_1. 09.09.2014 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, мотивуючи його
тим, що 16.06.1995 р. вони з відповідачем
уклали шлюб, від якого мають
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які проживають з нею та знаходяться на
її утриманні. Їх сімейні стосунки на
протязі всього їх сумісного проживання
не складались. Ще в 2000 році вона
зверталась до суду із позовом про
розірвання шлюбу, але позивач вмовив її
забрати заяву, обіцявши зробити усе для
покращення та налагодження їх
стосунків. Однак, після народження
дочки шлюбні відносини взагалі
припинились, відповідач ніде не працює,
не займається вихованням дітей та не
надає матеріальної допомоги на їх
утримання, веде аморальний спосіб
життя, зловживає спиртними напоями,
вчиняє сварки. Їх шлюб існує формально,
його збереження є неможливим, оскільки
суперечить її інтересам. Просить шлюб
між нею та відповідачем розірвати,
стягнути з відповідача на її користь на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 400 грн.
на місяць, на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., аліменти в розмірі 500
грн. А також просить стягнути з
відповідача на її користь понесені нею
судові витрати.

Ухвалою суду від 30.10.2014 року позов в
частині стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей
залишено без розгляду за заявою
позивачки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов в
частині розірвання шлюбу підтримала із
підстав, що в ньому викладені. Суду
пояснила, що дійсно перебуває із
відповідачем в зареєстрованому шлюбі з
1995 року та у них із відповідачем двоє
спільних дітей. Причиною розпаду сім»ї
стали поведінка відповідача, який її
зрадив, його запальний характер, те, що
він застосовує до неї фізичне
насильство. З липня 2014 року відповідач
поїхав за кордон з метою влаштування
там на постійне місце проживання,
приїхав на початку вересня, сказав, що
вона може подавати позов про
розірвання шлюбу, що вона і зробила.
Прийшла до переконання, що відповідач
не змінить свою поведінку, а тому шлюб
слід розірвати, примирення неможливе.
До дітей відповідач відноситься добре.

Відповідачк ОСОБА_2 позов про
розірвання шлюбу визнав, проти його
задоволення не заперечив, проте вважає
дійсними причинами розірвання шлюбу
спочатку зраду дружини, а потім її
становище, а саме зайняття
підприємницькою діяльністю, внаслідок
чого вона досягла матеріального
достатку, не цінує відповідача та
принижує його, з ним не рахується, що
його обурює. Відповідач любить та
поважає ОСОБА_1, хотів би зберегти
сім»ю, однак оскільки позивачка
наполягає, на розірвання шлюбу
погоджується, вважає, що вона таким
чином хоче якнайшвидше знайти іншого
чоловіка.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
належить задовольнити, так як він
обґрунтований, доведений позивачем,
відповідає матеріальному закону,
визнаний відповідачем і це визнання не
суперечить закону та не порушує прав,
свобод чи інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 16.07.1995 року,
зареєстрованому Браїлівською селищною
Радою народних депутатів, актовий
запис № 27. (а.с. 6).

Від спільного проживання у подружжя є:
дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком яких в
свідоцтвах про народження записаний
відповідач ОСОБА_2 (а.с. 7, 8)

Сторони не підтримують шлюбних
стосунків. Подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливе,
оскільки суперечило б інтересам
позивачки, яка не бажає продовжувати
подружні стосунки з відповідачем.

Встановленим фактам відповідають
правовідносини, що регулюються
Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що шлюб
подружжя сторін слід припинити його
розірванням.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню судові витрати в
сумі 243,60 грн. за позовну вимогу про
розірвання шлюбу, оскільки позов в цій
частині задоволено. Зайво сплачені
кошти в сумі 6грн. 40 коп. підлягають
поверненню позивачці.

Відповідно до ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110,
112, 114 ч.2 Сімейного кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

в и р і
ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 16 липня 1995 р.
Браїлівською селищною Радою народних
депутатів, актовий запис № 27 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
на користь ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Державної
казначейської служби України у
Жмеринському районі та м.Жмеринці
Вінницької області повернути ОСОБА_1
кошти в сумі шість гривень сорок
копійок судового збору, що зайво
сплачені відповідно до квитанції
№ПН879766 ПАТ «Перший Інвестиційний
Банк» від 09.09.2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Вінницької
області через Жмеринський
міськрайонний суд Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя