Номер провадження: 22-ц/785/7351/14
Головуючий у першій інстанції Сорокін
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Відділу освіти Ренійської
районної Державної адміністрації
Одеської області Районної станції юних
натуралістів, третя особа - ОСОБА_3 про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за апеляційною скаргою
відділу освіти Ренійської районної
державної адміністрації Одеської
області Районної станції юних
натуралістів на рішення Ренійського
районного суду Одеської області від 13
червня 2013 року, -

встановила:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу і з врахуванням уточнень в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те,що 10.07.2005 року він був
прийнятий на посаду охоронця Відділу
освіти Ренійської районної Державної
адміністрації Одеської області в
районній станції юних натуралістів.

Наказом по районній СЮН Ренійського
району № 5 від 06.01.2009 року ОСОБА_4, був
звільнений з роботи за ст. 147 КЗпП
України .

Позивач посилаючись на те,що його
звільнення відбулося з порушенням
трудового законодавства остаточно
просив ;

- поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді
охоронця відділу освіти Ренійської
районної Державної адміністрації
Одеської області Районної станції юних
натуралістів з 02.01.2009 року;

- стягнути на його користь з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 39557,92 грн.
;

- допустити негайне виконання рішення
суду в частині поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за 1 місяць.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов ,просив задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав , просив
відмовити у задоволенні позову.

Рішення ухвалено у відсутність третьої
особи.

Рішенням Ренійського районного суду
Одеської області від 13.06.2013 року , позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

- поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді
охоронця у відділі освіти Ренійської
районної Державної адміністрації
Одеської області Районної станції
юних натуралістів з 02.01.2009 року,
стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_2 середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 32157 грн. 38
коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі Відділ освіти
Ренійської районної Державної
адміністрації Районної станції юних
натуралістів , посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга Відділу освіти
Ренійської районної Державної
адміністрації Районної станції юних
натуралістів підлягає відхиленню, а
рішення суду першої інстанції
залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи
частково позов виходив з того,що при
звільненні позивача з роботи , був
порушений порядок звільнення та
вимоги трудового законодавства .

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції .

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач відповідно до наказу № 11 від
29.06.2005 року був прийнятий на роботу до
Новосільської СЮН на посаду охоронця
,що підтверджується трудовою книжкою
УКР № 1338291 (т.1 а.с.6,8), про що сторони не
заперечують.

Наказом по районній СЮН № 8 від 21.04.2008
року за порушення трудової дисципліни
позивач був притягнутий до
відповідальності та ОСОБА_2 була
оголошена догана ( т.1 а.с.278).

Наказом по районній СЮН Ренійського
району № 4 від 02.01.2009 року ОСОБА_4 за
порушення трудової дисципліни
оголошена догана (т.1 а.с.280).

Наказом по районній СЮН Ренійського
району № 5 від 06.01.2009 року ОСОБА_4,
звільнений з роботи за ст. 147 КЗпП
України ( т.1 а.с.280).

Суд першої інстанції вірно,
посилаючись на вимоги ст.61
Конституції України ст. 149 КЗпП України
встановив ,що відповідачем в
порушення вимог ст. 61 Конституції
України, ст.149 КЗпП України , позивача
було притягнуто за одні і ті самі
порушення двічі тобто оголошена
догана (наказ № 4 від 02.01.2009 року ) та
звільнено (наказ № 5 від 06.01.2009 року).

Суд першої інстанції вірно встановив ,
що при звільненні позивача з роботи
відповідачем був порушений порядок
звільнення , оскільки матеріали справи
не містять докази дотримання
відповідачем вимог ст.149 КЗпП України
та зажадання від позивача письмових
пояснень.

Суд першої інстанції вірно встановив ,
що ст. 147 КЗпП України передбачені види
стягнень за порушення трудової
дисципліни , а підстави звільнення
передбачені іншими статтями КЗпП
України на які відповідач при
звільненні позивача не посилався.

Суд першої інстанції вірно
,посилаючись на вимоги ст. 235 КЗпП
України з дотриманням вимог «Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» , затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України № 100 від
08.02.1995 року , визначив розмір середньої
заробітної плати ОСОБА_2 за час
вимушеного прогулу ,за відрахуванням
отриманих ОСОБА_2 суми заробітку , який
позивач отримав за іншим місцем
роботи.

Суд першої інстанції повно
встановив фактичні обставини справи на
основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів, вірно застосував
норми матеріального права до спірних
правовідносин та з урахуванням
зібраних доказів дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того, що позивачем за час роботи було
вчинено неодноразові порушення
трудової дисципліни не заслуговують
на увагу , оскільки за наведені в
апеляційній скарзі порушення трудової
дисципліни позивача дійсно двічі у 2008
році та 2.01.2009 році було притягнуто до
відповідальності , проте звільнення
позивача з роботи відбулося з
порушенням трудового законодавства, що
не заперечувала в суді апеляційної
інстанції третя особа - колишній
керівник відділу освіти Ренійської
районної державної адміністрації
Одеської області Районної станції юних
натуралістів ОСОБА_3

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції того, що в
наказі про звільнення ОСОБА_2 було
чітко зазначено , що до ОСОБА_2 було
застосовано стягнення у вигляді
звільнення за порушення трудової
дисципліни на підставі ст. 147 КЗпП
України ,оскільки підстави розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу передбачені ст.40 КЗпП України.
Матеріали справи не містять докази
перебування позивача у стані
алкогольного сп'яніння . Посилання
апелянта на те,що наказом № 5 чітко
визначені підстави звільнення є хибким
, оскільки в наказі є лише посилання на
ст.147 КЗпП України.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції пояснень
свідків ,допитаних в суді першої
інстанції , оскільки судом першої
інстанції вірно надана правова оцінка
наявним в матеріалам доказам та
поясненням свідків.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга
відділу освіти Ренійської районної
державної адміністрації Одеської
області Районної станції юних
натуралістів підлягає відхиленню , а
рішення суду першої інстанції
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307,ч.1 ст. 308,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відділу освіти
Ренійської районної державної
адміністрації Одеської області
Районної станції юних натуралістів
відхилити.

Рішення Ренійського районного суду
Одеської області від 13.06.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.Д. Коротков

В.М.Гончаренко