Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Скользнєва
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 331/653/14
04 листопада 2014 року
Справа № 22ц/778/3772/14
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подлянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" на рішення Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 21.07.2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів за кредитним
договором, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" (далі-Банк) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів за кредитним
договором, посилаючись на те, що за
договором № ZPO0RK42670276 від 07.12.2006 року
ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року)
одержав в Банку 8102 грн. з виплатою 2% на
місяць на строк до 08.12.2008 року. Про те,
свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом позичальник не
виконував. У зв'язку з цим на 08.01.2014 року
виникла заборгованість на загальну
суму 42051 грн. 34 коп., із яких: 5233 грн. 92
коп. - заборгованість за кредитом, 17445
грн. 02 коп. - заборгованість за
процентами, 18132 грн. 74 коп. - пеня.. На
підставах ст.1281 ЦК Банк прохав стягнути
кошти зі спадкоємця - відповідача у
справі.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 21.07.2014 року заявлені
вимоги відхилені, у зв'язку з пропуском
строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі Банк покликав
скасувати ухвалене рішення,
стверджуючи тільки на тому, що у справі
відсутні правові підстави для
застосування наслідків спливу строку
звернення до суду.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палаті з
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи видно, що за
договором кредиту № ZPO0RK42670276 від 07.12.2006
року ОСОБА_2 одержав в Банку 8102 грн. з
виплатою 2% на місяць на строк до 08.12.2008
року (а.с.6).

Натепер заборгованість за договором
становить - 42 051 грн. 34 коп., із яких: 5 233
грн. 92 коп. - заборгованість за кредитом,
17445 грн. 02 коп. - заборгованість за
процентами, 18132 грн. 74 коп. - пеня.(а.с.5).

За пунктом 2.2.4. банківської послуги, за
якою відповідач звернувся до Банку
визначено, що погашення кредиту
повинно здійснюватись в строки і
порядку передбачених договором (а.с.6).

Нормами ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний мав би сплатити
позивачу всі нараховані і несплачені
суми за умовами договору.

За змістом Договору повний розрахунок
за кредитом мав бути виконаний
протягом до 08.12.2008 року.

Боржник помер - 10.11.2011 року (а.с.33,65).

Відповідач - є дружиною померлого і
спадкоємець за законом (матеріали
спадкової справи а.с.63).

Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Право пред'явлення кредитором
спадкодавця вимог до спадкоємців
передбачено ст.1281 ЦК України.

Окрім того, статтею 1281 ЦК України
передбачено, що кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Матеріалами справи не встановлено, що
відповідач, як спадкоємець, повідомив
банк про смерть позичальника.

Сам Банк зазначав, що про смерть
боржника йому стало відомо - у
листопаді 2013 року і такі твердження
позивача не спростовані (а.с.13).

Позовна заява до суду надійшла 28.01.2014
року, тобто в межах 6-ти місячного
строку, окресленого у ст.1281 ЦК.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

Отже, оскільки боржник помер, за його
борги має відповідати спадкоємець у
межах вартості майна, одержаного у
спадщину.

Із заявою про прийняття спадщини
звернувся лише відповідач та він
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом: на житловий
будинок № 12-а по вул.Арочна в
м.Запоріжжі та земельну ділянку за
вказаною адресою, на загальну суму - 168
334 грн. (а.с.89,90).

Угодою про банківську послугу п.1.1
визначено, що погашення кредиту
(проценти, кредитні кошти) повинно
здійснюватись щомісячно з "1" по "7" число
кожного місяця (а.с.6).

За змістом Договору повний розрахунок
за кредитом мав бути виконаний до 08.12.2008
року.

Відповідно до статті 256 ЦК позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Із розрахунку заборгованості
спостерігається, що померлий припинив
сплачувати передбачені кредитні
платежі з 18.06.2007 року (а.с.5-б).

Враховуючи наведене, перебіг строку
позовної давності почався саме з
вказаного часу і до пред'явлення позову
не переривався.

Внесення коштів після смерті боржника
не свідчить про визнання ним боргу
(а.с.5-б).

Позивач звернувся до суду 28.01.2014 року,
тобто після спливу трирічного строку.

Відповідно до ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

За таких обставин колегія суддів,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини й дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, а тому
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції не має.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 21.07.2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: Судді: