Номер провадження: 22-ц/785/7309/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 09 квітня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк Надра», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог, ОСОБА_4 про визнання
договору поруки припиненим та
стягнення безпідставно набутого
майна,-

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 02 квітня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» (далі ВАТ «КБ
«Надра»), правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ
«Надра»), і ОСОБА_5 укладено кредитний
договір, за умовами якого позичальник
отримав кредит у розмірі 96460,42 доларів
США зі сплатою 13,79 % річних на строк до 01
січня 2026 року.

У рахунок забезпечення належного
виконання позичальником взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором 02
квітня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» і
ОСОБА_3 укладено договір поруки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. ОСОБА_3
зазначає, що після смерті чоловіка вона
продовжувала сплачувати щомісячні
платежі за кредитним договором і у
період з липня 2008 року по травень 2009
року нею сплачено 11126,91 доларів США.

Посилаючись на незаконність дій Банку
щодо отримання від неї як поручителя
коштів в рахунок погашення кредиту,
ОСОБА_3 просила зобов'язати Банк
повернути їй незаконно отримані
платежі в розмірі 11126,91 доларів США,
оскільки внаслідок смерті боржника
відбулася заміна сторони у
зобов'язанні, вона як поручитель не
давала згоди відповідати за виконання
зобов'язання новим боржником, Банк
додаткового договору з нею не укладав.

У процесі розгляду справи ОСОБА_3
збільшила позовні вимоги і просила
визнати припиненим договір поруки від
02 квітня 2008 року у зв'язку зі смертю
боржника ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_1 та
стягнути з Банку на її користь
безпідставно отримані кошти у розмірі
86711, 93 грн..

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 09 квітня 2013 року позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
договір поруки, укладений 02 квітня 2008
року між ОСОБА_3 і ВАТ «КБ «Надра»,
припиненим. В решті позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій просила рішення суду
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 13 листопада 2013 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 09 квітня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким договір
поруки, укладений 02 квітня 2008 року між
ОСОБА_3 і ВАТ «КБ «Надра», визнано
припиненим з дня смерті ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнуто з ПАТ «КБ «Надра»
на користь ОСОБА_3 98620 грн., що
еквівалентно 12343,01 доларів США, у
рахунок повернення безпідставно
отриманих коштів, а також 1419 грн. - у
рахунок сплачених судових витрат.

ПАТ КБ «Надра» оскаржило зазначене
рішення у касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
рішення апеляційного суду скасовано,
та справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_3
частково та визнаючи припиненим
договір поруки, суд першої інстанції
виходив з того, що у зв'язку зі смертю
позичальника та непред'явлення Банком
до поручителя у встановлені законом
строки вимог про виконання зобов'язань,
виникли підстави для припинення
зобов'язань за договором поруки. Але,
оскільки після смерті позичальника
позивачка, як його поручитель,
добровільно погашала заборгованість
за кредитним договором, тому сплачені
кошти поверненню не підлягають.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що 02.04.2008
року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 96460,42 доларів США зі
сплатою 13,79% річних з кінцевим терміном
погашення заборгованості 01.01.2026 року на
придбання цінних паперів-облігацій у
документарній формі випуску у
кількості 701 штука, емітованих ТОВ
«Жилбуд-Інвест-К», з номінальною
вартістю кожної облігації 450 грн. з
метою фінансування будівництва
житлової нерухомості (т.1 а.с.8-11).

У якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
02.04.2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки,
згідно якого остання на добровільних
засадах взяла на себе зобов'язання
відповідати як солідарний боржник по
зобов'язанням ОСОБА_5, що виникають з
умов кредитного договору (т.1 а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
НОМЕР_1 (т.1 а.с.18).

Відповідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за невиконання ним свого обов'язку. У
разі порушення такого зобов'язання
боржник і поручитель відповідають як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК
України спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного в спадщину.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5 є позивачка ОСОБА_3- дружина
померлого та ОСОБА_4 - донька померлого,
які у встановлений законом строк
прийняли спадщину та отримали
свідоцтва про право на спадщину за
законом (т.1 а.с.116-119).

Таким чином, внаслідок смерті боржника
та прийняття спадщини спадкоємцями
відбулася заміна боржника у
зобов'язанні за кредитним договором.

Згідно з ч. 3 ст. 559 ЦК України порука
припиняється у разі переведення боргу
на іншу особу, якщо поручитель не
поручився за нового боржника. Але у
такому випадку має місце
цілеспрямована заміна боржника за
згодою сторін, а в разі смерті боржника
зобов'язання переходить до
спадкоємців, причому це не тягне за
собою зміну умов та обсягу
відповідальності, оскільки до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю.

У відповідності до ст. 523 ЦК України
порука або застава, встановлена іншою
особою, припиняється після заміни
боржника, якщо поручитель або
заставодавець не погодився
забезпечувати виконання зобов'язання
новим боржником.

Отже, на поручителів може бути
покладено обов'язок щодо належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором у випадку смерті
позичальника лише за наявності у
позичальника правонаступника, який
прийняв спадщину, та згоди поручителя
відповідати за нового боржника,
зафіксованої в тому числі і в договорі
поруки як згода відповідати за
виконання зобов'язання перед будь-яким
боржником у випадку переводу боргу за
забезпечуваним зобов'язанням.

Таким чином, у випадку смерті боржника
правовідношення, що виникає з договору
поруки, припиняється внаслідок
припинення існування однієї з сторін
цього правовідношення, при цьому
зобов'язання за основним договором за
загальним правилом не припиняється, у
зв'язку з чим на спадкоємця
покладається обов'язок виконати умови
основного договору в межах вартості
спадкового майна.

Що стосується вимог про стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_3
безпідставно отриманих коштів у сумі
86711,93 грн., то суд першої інстанції також
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відмови у задоволенні цих вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
після смерті чоловіка, який був
позичальником за кредитним договором,
позивачка, як поручитель, в рахунок
погашення кредиту від імені померлого
добровільно продовжувала погашати
кредит. В період з липня 2008 року по
травень 2009 року включно сплатила
відповідачу 11126,91 доларів США, що
підтверджується квитанціями (т.1
а.с.76-81).

В обґрунтування своєї вимоги щодо
стягнення безпідставно набутого майна
ОСОБА_3 посилається на положення ст. 1212
ЦК України, яка на дані правовідносин
не поширюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
безпідставно набутим майном є майно,
набуте особою або збережене нею у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з
підстав, передбачених статтями 11, 600, 601,
604-607, 609 ЦК України, до моменту його
виконання, таке виконання має правові
підстави (підстави, за яких виникло це
зобов'язання). Набуття однією зі сторін
зобов'язання майна за рахунок іншої
сторони в порядку виконання
договірного зобов'язання не є
безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна, ст. 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Як вже зазначалося вище, позивачка
ОСОБА_3 добровільно сплачувала Банку
гроші на виконання умов кредитного
договору і договору поруки.

Таким чином, Банк набув майно за
існування достатніх правових підстав,
у спосіб, що не суперечить цивільному
законодавству.

Отже, правовідносини сторін
регулюються нормами зобов'язального
права, які застосовуються до окремих
видів угод, а не нормою ст. 1212 ЦК
України, на яку позивачка посилається
як на підставу позовних вимог. Таким
чином, у разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер правовідносин виключає
можливість застосування до них судом
положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому
числі й щодо зобов'язання повернути
майно потерпілому.

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками відповідних правовідносин
у майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачка після смерті
чоловіка добровільно погашала
заборгованість за кредитним договором,
тобто Банк набув майно за існування
достатніх правових підстав, у спосіб,
що не суперечить цивільному
законодавству, а тому вимоги в цій
частині задоволенню не підлягають.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції дослідивши усі матеріали
справи, ухвалив обґрунтоване, законне
рішення, яке скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 09 квітня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко