Справа № 346/4912/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Хільчука І.І.,

секретаря
Олексюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно за
заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2014 року позивач звернувся з
даним позовом до суду, мотивуючи його
тим, що він відповідно до договору
дарування 1/2 частки житлового будинку
від 18.06.2012 р. та договору дарування
земельної ділянки від 18.06.2012 р.
являється власником 1/2 частки
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, і земельної ділянки
загальною площею 0,0372 га, призначеної
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, будівель і споруд.
Право власності на зазначене вище
нерухоме майно належним чином
зареєстровано.

Іншою 1/2 часткою зазначеного вище
будинковолодіння та частиною
земельної ділянки площею 0,0372 га
володів його батько ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті
відкрилась спадщина на дане майно.

ОСОБА_4 склав заповіт від 04 липня 2007 р.,
відповідно до якого все його майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що йому
буде належати на день смерті і на що він
за законом матиме право, заповів йому.

З метою належного оформлення права
власності на спадкове майно він
звернувся до Коломийської міської
державної нотаріальної контори із
відповідною заявою про отримання
свідоцтва на право власності на
спадкове майно. Проте, в задоволенні
заяви йому було відмовлено. В своїй
письмовій відповіді державний
нотаріус повідомив, що свідоцтво про
право власності на спадщину за
заповітом видати неможливо у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на земельну ділянку, що
суперечить розділу 22, п. 216 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, де вказано, що
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

За життя ОСОБА_4 не встиг переоформити
на себе відповідну земельну ділянку.

Через відсутність правовстановлюючого
документу на спірну земельну ділянку
площею 0,0372 га він не має можливості в
позасудовому порядку оформити на себе
право власності на цю земельну ділянку,
а також в свою чергу й па іншу 1/2 частку
вищезазначеного будинковолодіння.

Оскільки він фактично прийняв
спадщину, то просить суд визнати за ним
право власності на будинковолодіння
(будинок та господарські будівлі і
споруди) та земельну ділянку площею 0,0372
га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Представник позивача подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Відповідачі теж подали до суду заяву
про розгляд справи без їх участі,
позовні вимоги визнають.

З'ясувавши обставини, на які позивач
посилається як на підставу своїх вимог,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 01 квітня 1999 р. визначено, що
спадкоємцями майна гр. ОСОБА_5 є в
рівних частинах її діти: ОСОБА_4 (батько
позивача), ОСОБА_6 (дядько позивача) та
ОСОБА_7 (дядько позивача). Спадкове
майно складається з одного жилого
будинку, жилою площею 54,0 кв. м., з
належними господарськими будівлями і
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Угодою від 01 квітня 1999 р. вищезазначені
спадкоємці домовилися про поділ
спадкового майна. Зокрема, відповідно
до п. 3 даної угоди ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на
праві особистої власності перейшов в
рівних частках жилий будинок з
належними господарськими будівлями і
спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1, та
приватизована земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд.

ОСОБА_7 свою частку належним чином
оформив та подарував позивачеві.
Батько позивача ОСОБА_4 не встиг
переоформити на себе відповідну
земельну ділянку.

Отже, ОСОБА_1 відповідно до договору
дарування 1/2 частки житлового будинку
від 18.06.2012 р. та договору дарування
земельної ділянки від 18.06.2012 р.
являється власником 1/2 частки
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, і земельної ділянки
загальною площею 0,0372 га, призначеної
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, будівель і споруд.
Право власності на зазначене вище
нерухоме майно належним чином
зареєстровано. Іншою 1/2 часткою
зазначеного вище будинковолодіння та
частиною земельної ділянки площею 0,0372
га володів його батько ОСОБА_4.

07 вересня 2007 р. ОСОБА_4 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 507.
Після його смерті відкрилась спадщина
на дане майно.

ОСОБА_4 склав заповіт від 04 липня 2007 р.,
відповідно до якого все його майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що йому
буде належати на день смерті і на що він
за законом матиме право, заповів своєму
синові - ОСОБА_1.

З метою належного оформлення права
власності на спадкове майно позивач
звернувся до Коломийської міської
державної нотаріальної контори із
відповідною заявою про отримання
свідоцтва на право власності на
спадкове майно. Проте, в задоволенні
заяви йому було відмовлено. В своїй
письмовій відповіді державний
нотаріус повідомив, що свідоцтво про
право власності на спадщину за
заповітом видати неможливо у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на земельну ділянку, що
суперечить розділу 22, п. 216 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, де вказано, що
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оскільки позивач фактично прийняв
спадщину, а відповідачі не заперечують
проти задоволення позову, то суд
приходить до висновку, що необхідно
визнати за ОСОБА_1 право власності на
будинковолодіння (будинок та
господарські будівлі і споруди) та
земельну ділянку площею 0,0372 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Наведене стверджується: копією
договору дарування житлового будинку
/а.с.8/, копіями витягів з Державного
реєстру правочинів /а.с.9,12/, копією
договору дарування земельної ділянки
/а.с.10-11/, копією заяви про розподіл
земельної ділянки /а.с.13/, копіями
державних актів на право власності на
земельну ділянку /а.с.14, 27/, копією
витягу з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно /а.с.15/, копією
технічного паспорта /а.с.16-20а/, копіями
свідоцтв про смерть /а.с.21, 28-29/, копією
заповіту /а.с.22/, копією витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с.23/,
копією листа Коломийської міської
державної нотаріальної контори /а.с.24/,
копією свідоцтва про право на спадщину
/а.с.25/, копією угоди /а.с.26/, копією
кадастрового плану /а.с.30/, інформацією
управління Держземагенства від
13.08.2014р./а.с.31/, витягом з технічної
документації /а.с.32/.

На підставі ст.,ст. 16, 380, 392, 1233, 1272 ЦК
України та керуючись ст.,ст. 197 ч.2, 214-216,
218, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на будинковолодіння (будинок
та господарські будівлі і споруди) та
земельну ділянку площею 0,0372 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Оригінал рішення зберігається в
матеріалах справи № 346/4912/14-ц.

Суддя:
Хільчук І. І.