Справа №333/6145/14-ц
(№ пр. 2/333/2490/14)
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Холода Р.С.,

при секретарі
Шевченко
І.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у твердій
грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя із позовом до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину, посилаючись на те, що з 24.12.1999
року по 08.02.2005 року вона з відповідачем
перебувала у шлюбі. Від шлюбу сторони
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем
і знаходиться на її утриманні. Шлюб між
сторонами розірвано 08.02.2005 року. Дитина
дуже часто хворіє у зв'язку з
перенесеною травмою внаслідок ДТП,
потребує постійного нагляду,
щомісячного лікування, повноцінного
харчування та санаторно-курортного
лікування. У зв'язку з тим, що
відповідач добровільно не надає
матеріальної допомоги на утримання
сина, вона змушена звернутися до суду
із цим позовом і просить стягнути з
відповідача аліменти на її користь на
утримання дитини у твердій грошовій
сумі - 3 330 грн. 46 коп. щомісячно,
починаючи з 30.07.2014 року; аліменти за три
останні роки, з 30.07.2011 року по 30.07.2014 року
у сумі 119 896 грн. 56 коп.; витрати на
правову допомогу в розмірі 2 192 грн. 40
коп.

ОСОБА_1 в своєму позові вказала, що вона
не працює, так як в 2007 році дитина -
ОСОБА_5 потрапила у
дорожньо-транспортну пригоду, зазнала
тяжких трав, півтора року знаходилась у
комі і тому потребувала її постійного
догляду та присутності. Позивач
матеріально не забезпечена та потребує
допомоги. Відповідач, як відомо
позивачу, працює на ТОВ «Транс-Інтер»
диспетчером та додатково здійснює
індивідуальну трудову діяльність з
надання послуг по ремонту
автомобільної техніки, тому може
надавати матеріальну допомогу на
утримання дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала, додатково пояснила,
що після розірвання шлюбу вона
неодноразово усно зверталась до
колишнього чоловіка за наданням
допомоги на утримання дитини, проте
останній жодного разу не відреагував
на дані прохання. Вважає, що відповідач
повинен надавати допомогу на утримання
їх спільного сина, крім того, дитина
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди є інвалідом, потребує
індивідуального навчання та
коштовного лікування. А забезпечення
нормальної життєдіяльності та
розвитку дитини є обов'язком як матері
так і батька. Щомісячно на дитину
витрачає близько 2500-3000 грн., в основному
на лікування дитини, відвідування
басейну, спортивного гуртка (карате). У
відповідача також є неповнолітній син,
якому останній при їх шлюбному житті
також аліменти не сплачував, за що
притягувався до кримінальної
відповідальності. На цей час на дитину
отримує державну допомогу у розмірі 1
300 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані,
просить суд позов задовольнити в
повному обсязі. Додатково пояснив, що
відповідно до закону прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць, з 01.12.2010 року становить для
дітей віком від 6 до 18 років - 957 грн. 00
коп. Тобто, сума коштів, яка необхідна
на щомісячне утримання дитини
становить - 957 грн. 00 коп. Лікування та
медичне обстеження неповнолітнього
ОСОБА_5 щомісяця становить - 2 373 грн. 46
коп. Також, вважає за можливе стягнення
з відповідача аліментів за минулий час,
але не більше як три роки, а саме за
період з 30.07.2011 року по 30.07.2014 року - у
розмірі 119 896 грн. 56 коп. Позовні вимоги
стосуються і аліментів і додаткових
витрат, так як у позові розділено на
відповідні суми розтрат (необхідні
кошти та на лікарські препарати).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, місце і час розгляду
справи був повідомлений належним
чином. У судовому засіданні 22.09.2014 року
суду пояснив, що позов визнає частково,
не заперечує проти стягнення з нього
аліментів на утримання дитини в
розмірі 16 частини від усіх видів його
доходу, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.
Додатково пояснив, що він знаходиться в
шлюбі з ОСОБА_7, від якого має
неповнолітню дитину - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на його
утриманні. Крім того, має сина від
першого шлюбу - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
якому він також надає матеріальну
допомогу. У 2005 році він розірвав шлюб з
позивачем і не надавав допомогу на
утримання сина ОСОБА_5, тому що вони не
підтримували стосунки та ОСОБА_1 лише
одного разу - взимку 2014 року зверталась
з відповідним проханням. На цей час
працює диспетчером на фірмі та отримує
зарплатню у сумі 1 255 грн. щомісячно,
інших доходів не має. Крім того, у нього
на утриманні знаходиться дружина, яку
звільнили з роботи. Також, у нього
мається медичне застереження у вигляді
заборони працювати на важкій праці.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав
свого довірителя, вважає, що вимога
позивача про стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі в розмірі 3 330
грн. 46 коп. є необґрунтованою, так як у
зазначену суму позивач включає і
витрати на лікування дитини, тобто
додаткові витрати, які не є предметом
позовних вимог ОСОБА_1 Крім того, на
утриманні у ОСОБА_4 знаходяться двоє
неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_9.
Щодо стягнення з відповідача аліментів
за три роки в розмірі 119 896 грн. 56 коп.,
вважає, що аліменти за минулий час
можуть бути присуджені, якщо позивач
надасть до суду докази того, що він
вживав заходів для отримання
аліментів, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати, але таких доказів суду надано
не було. Просить позов задовольнити
частково та стягнути з його довірителя
аліменти в розмірі 16 частини від усіх
видів його доходу, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку або у твердій
грошовій сумі не більше 450 грн.,
щомісячно та до досягнення сином
ОСОБА_5 повноліття.

Допитаний у судовому засідання свідок -
ОСОБА_9, пояснив, що він є сином
відповідача від першого шлюбу.
Підтримує стосунки з дідусем, який його
інколи підтримує матеріально та надає
гроші в розмірі від 150 грн. до 300 грн. З
батьком вперше зустрівся 07.09.2014 року.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 24.12.1999 року по
08.02.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
знаходились у шлюбі.

08.02.2005 року шлюб між сторонами
розірвано, що підтверджено свідоцтвом
про розірвання шлюбу, видане 08.02.2005 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Комунарського районного
управління юстиції м. Запоріжжя,
актовий запис № 53 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про
що відділом реєстрації актів
цивільного стану Комунарського
районного управління юстиції м.
Запоріжжя, було видано Свідоцтво про
народження, серії НОМЕР_3 (актовий запис
№ 423) (а.с. 6).

Згідно довідки МКП «Основаніє» № 234
від 01.02.2014 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Таким чином, судом встановлено, що на
цей час неповнолітній ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться на утриманні
позивача та проживає разом з останньою.

Відповідно до довідки від 01.09.2014 року
ОСОБА_4 працює на ВАТ «Транс-Інтер» з
14.02.2010 року за основним місцем роботи та
займає посаду диспетчер. За період з
01.03.2014 року по 01.08.2014 року отримав дохід
в розмірі 7530 гривень (а.с. 51).

З свідоцтв про народження серії НОМЕР_4
від 07.09.2010 року на ім'я ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6 та серії НОМЕР_5 від 24.03.2005
року на ім'я ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3
вбачається, що батьком дітей є ОСОБА_4
(а.с. 48, 52).

Отже, відповідач має на утриманні двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
офіційно працевлаштований на ТОВ
«Транс-Інтер» і отримує щомісячно
заробітну плату в розмірі посадового
окладу - 1255 грн. 00 коп., застережень до
праці, крім вантажних робіт, не має.

З копії виписних епікризів № 19500 від
25.12.2007 року, № 14965 від 15.02.2008 року, № 2906
від 24.03.2008 року, № 5840 від 20.06.2008 року, №
11404 від 12.11.2008 року, № 3250 від 09.04.2009 року,
№ 3396 від 31.03.2010 року, № 11934 від 01.11.2011
року, № 1731 від 06.03.2014 року із історії
хвороб ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається,
що останній потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої зазнав ушкодження
головного мозку, тривалий час
знаходився в комі, потребує постійного
лікування та реабілітації (а.с. 11-19).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6
виданого 06.10.2010 року Комунарським УПЗСН
- ОСОБА_1 призначено державну соціальну
допомогу, так як вона на утриманні має
дитину інваліда - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дані обставини повністю
підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ч.ч. 7,8 ст. 7 Сімейного
кодексу України при вирішення
будь-яких питань щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, батько (батьки) або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з п.3 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Статтею 185 СК України передбачено, що
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину
зобов'язаний брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

В зв'язку з тим, що позивачем не
заявлено окремої вимоги щодо стягнення
з відповідача додаткових витрат на
утримання дитини у зв'язку зі станом
здоров'я, тому суд вважає за необхідне і
цій частині у задоволенні позову
відмовити.

Посилання представника відповідача на
те, що він у суму 3 330 грн. 46 коп. включив
і аліменти і додаткові витрати, тому
суд повинен розглядати і вимоги,
пов'язані з додатковими витратами не
відповідають дійсності, так як позовні
вимоги стосуються лише аліментів та
позивач у своїй первісній позовній
заяві та уточненому позову від 22.09.2014
року навіть не посилається на ст. 185
Сімейного Кодексу України, яка регулює
стягнення додаткових витрат.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову. Аліменти
за минулий час можуть бути присуджені,
якщо позивача подасть до суду докази
того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати.

Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Позивачем не надано суду доказу вжиття
нею заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, отже, вимога ОСОБА_1 щодо
стягнення аліментів за три роки з 30.07.2011
року по 30.07.2014 року не підлягає
задоволенню.

Таким чином, приймаючи до уваги
інтереси неповнолітнього ОСОБА_5,
матеріальне становище позивача, стан
здоров'я і матеріальне становище
відповідача, той факт, що відповідач
має на утриманні ще двох неповнолітніх
дітей, має змогу сплачувати аліменти,
враховуючи прожитковий мінімум на
дитину відповідного віку, встановлений
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014
рік», суд вважає за необхідне позов у
частині стягнення аліментів
задовольнити та стягнути з відповідача
на користь позивача аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 550 грн. 00 коп.,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 04.08.2014 року та
допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за 1 місяць.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних а
адміністративних справах» від 20.12.2011
року розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовими засіданнями та під час
ознайомлення з матеріалами справи у
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Відповідно до договору про надання
правової допомоги № 003/06/2014 від 19.06.2014
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
розрахунком до зазначеного договору
вартість юридичних послуг останнього
складає 2 192 грн. Відповідно до
матеріалів справи участь ОСОБА_2 у
судових засіданнях складає 3 години 6
хвилин (05.09.2014 року - 46 хвилин, 22.09.2014 року
- 1 година 14 хвилин, 17.10.2014 року - 1 година 6
хвилин). Згідно ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» з 01.01.2014 року
встановлена мінімальна заробітна
плата у розмірі 1248 грн. у місячному
розмірі. Таким чином, 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
складає 487 грн. 20 коп.

З урахуванням часу судових засідань, у
яких приймав участь представник
позивача ОСОБА_2 (більше 3 годин) та
об'єктивно необхідний час на складання
позовної заяви, уточненої позовної
заяви (2 години), враховуючи вимоги ст. 1
ЗУ «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
а адміністративних справах», виходячи
з засад розумності та справедливості
суд вважає розмір компенсації витрат
ОСОБА_1 на правову допомогу складає не
менше, ніж 2 192 грн.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчинення інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в персі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. В зв'язку з тим, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, суд
вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 на
користь позивача документально
підтверджені судові витрати: 2 192 грн. 40
коп. - витрати на правову допомогу, 2 192
грн. 40 коп. - сума судових витрат, які
необхідно усього сплатити позивачу.
Сума задоволених позовних вимог
складає 550 грн., що є 0,5% від усіх
заявлених вимог позивача. Відповідно 10
грн. 96 коп. - витрати на правову
допомогу, що складає 0,5% від усіх
судових витрат позивача.

Так як позивач при подачі позову був
звільнений від сплати судового збору,
тому з відповідача відповідно до ст. 88
ЦПК України повинен бути стягнений
судовий збір на користь держави.

Керуючись Конвенцією про права дитини,
ст.ст.84,180-183,185,191 СК України, ст.ст.10,11,
57,58,60,88,212-215,367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини у твердій грошовій сумі -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, аліменти на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі у розмірі 550 (п'ятсот п'ятдесят) грн.
00 коп., щомісяця, починаючи з 04.08.2014
року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 витрати
на правову допомогу у розмірі 10 (десять)
грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,
р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 судовий збір в доход
держави у розмірі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Р.С. Холод