Справа № 166/1366/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Савчук М.А. Провадження №
22-ц/773/1681/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
поданням державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України за
апеляційною скаргою Відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції на ухвалу
Ратнівського районного суду
Волинської області від 06 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

03.10.2014 року головний державний
виконавець ВДВС Ратнівського
районного управління юстиції Кузнєцов
С.Д. звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України з підстав
ухилення боржника від виконання
судового рішення про стягнення на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
двох неповнолітніх дітей, по якому
станом на 31.08.2014 року утворилася
заборгованість у розмірі 10778,75 грн..

Оскільки кошти боржником на час
звернення з поданням не сплачені,
головний державний виконавець просив
тимчасово обмежити право виїзду ОСОБА_1
за межі України.

Ухвалою Ратнівського районного суду
від 06 жовтня 2014 року відмовлено у
задоволенні подання.

В апеляційній скарзі ВДВС Ратнівського
районного управління юстиції,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи та порушення
норм матеріального права, просить
скасувати цю ухвалу та постановити
нову - про задоволення подання.

У судове засідання особи, які беруть
участь у справі не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
та обґрунтованість ухвали суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Тобто, законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

Згідно ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Необхідною передумовою обрання такого
заходу забезпечення виконання рішення
суду, як обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, що передбачено
ст.377-1 ЦПК України, є встановлення судом
дійсних обставин ухилення боржника від
виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи до
подання державного виконавця
приєднано копію виконавчого листа,
виданого Кременецьким районним судом
Тернопільської області 09.04.2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2).

Згідно розрахунку державного
виконавця станом на 31.08.2014 року
заборгованість по аліментах становить
10778,75 грн. (а.с.3).

Разом з тим, державний виконавець не
довів та в матеріалах справи відсутні
будь-які докази того, що боржник
свідомо ухилявся від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, що боржник вчиняє
дії, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання судового рішення, що
приєднані до подання копії
викликів-попереджень державного
виконавця боржнику фактично вручалися,
а він безпідставно не з'являвся на ці
виклики.

Крім того, державним виконавцем не
подано доказів відкриття провадження
за виконавчим листом про стягнення
аліментів і що така постанова
вручалась боржнику та була ним
отримана.

Колегія суддів приходить до висновку,
що застосування обмеження у праві
виїзду за межі України може мати місце
лише у виключних випадках і повинно
застосовуватися лише як крайній захід
після реалізації усіх можливих та
передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.33 Конституції України
та ст.313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Таким чином, суд першої інстанції,
давши вірну оцінку обставинам справи,
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні подання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування оскаржуваної ухвали,
яка постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області відхилити, а ухвалу
Ратнівського районного суду від 06
жовтня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді