Справа № 750/6118/14 Провадження №
22-ц/795/2223/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Литвиненко І. В. Доповідач - Шарапова О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової
О.Л.суддів:Страшного М.М., Євстафіїва
О.К.при секретарі:Поклад Д.В.за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7
на рішення Деснянського районного суду
м. Чернігова від 01 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про
стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

В червні 2014 року ОСОБА_8 звернувся до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
збільшених позовних вимог, просив
стягнути з відповідачки борг в сумі 70
522.10 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08
вересня 2011 року між ним та
відповідачкою була укладена угода про
наміри, відповідно до якої остання
мала намір продати квартиру АДРЕСА_1, а
він мав намір придбати нерухомість за
13 000 дол. США, що було еквівалентно сумі
103 610 грн. На виконання вказаної угоди
він передав відповідачці суму 7 000 дол.
США, що було еквівалентно сумі 55790 грн. і
ця сума вважалась завдатком.
Відповідачка свої зобов»язання не
виконала і тому 02 вересня 2013 року вони
письмово домовилися про повернення
суми завдатку до 01 червня 2014 року, але
відповідачка повернула лише 1500 доларів
США.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 01 жовтня 2014 року
позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, зменшивши суму боргу до
23 979 грн.

Доводи апеляційної скарги полягають в
тому, що рішення суду є незаконним.
Апелянт посилається на те, що умови
розписки від 02 вересня 2013 року повинні
бути переглянуті у зв»язку зі
збільшення курсу долара США до гривні.
Апелянт вказує на те, що згідно з
розпискою залежно від строків підлягає
поверненню 4500 доларів США або 5500
доларів США, вона повернула позивачу
1500 доларів США, а тому розрахунок боргу
мав би рахуватись від суми 5500 дол. США.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 проживав в
квартиру АДРЕСА_2, користуючись всіма
комунальними послугами, але не
проводив будь-якої оплати і тому
позивач погодився провести оплату
боргу за час його проживання у вказаній
квартирі, та доведення квартири в
непридатний для проживання стан, який
він оцінює в 20 000 грн., що еквівалентно
2500 дол. США. Апелянт посилається на те,
що вона визнає борг в розмірі 23 979 грн. (
7.993 х 3000 доларів США).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Встановлено, що 08 вересня 2011 року між
сторонами в письмовій формі було
укладено угоду про наміри, відповідно
до якої відповідачка мала намір
продати квартиру АДРЕСА_1, а позивач мав
намір придбати нерухомість за 13 000 дол.
США, що було еквівалентно сумі 103 610 грн.
Згідно вказаної угоди позивач передав
відповідачці суму 7 000 дол. США ( за
умовами угоди завдаток), що було
еквівалентно сумі 55790 грн., що не
оспорювалось в ході розгляду справи.

02 вересня 2013 року між сторонами була
укладена письмова угода, відповідно
до якої сторони погодили, що частину
завдатку в сумі 4500 доларів США ОСОБА_7
передасть ОСОБА_8 до 01 березня 2014 року
трьома платежами, а у разі, якщо
протягом цього строку грошові кошти не
будуть повернуті, строк повернення
збільшується до 9 місяців, а сума до 5500
доларів США (а.с. 5 зворот).

В вересні та листопаді 2013 року
відповідачка повернула позивачу 1500
доларів США, (а.с. 34), що не оспорювалось
в ході розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
угода від 02 вересня 2013 року є борговою
розпискою, відповідачка свої
зобов»язання щодо повернення 5500
доларів США у встановлений строк не
виконала, строк виконання зобов»язання
минув, а тому відсутні підстави для
перегляду умов повернення боргу у
зв'язку із збільшенням курсу долара.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, який
узгоджується з матеріалами справи та
приписами законодавства.

Доводи апелянта про те, що умови
розписки від 02 вересня 2013 року повинні
бути переглянуті у зв»язку зі
збільшення курсу долара США до гривні
не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції,
оскільки, з урахуванням приписів ст.. 651
ЦК України, ОСОБА_7 не позбавлена
можливості звернутися до суду з
відповідним позовом.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 в
рахунок оплати комунальних послуг та
приведення квартири в придатний для
проживання стан погодився сплатити 2500
дол. США будь-якими доказами по справі
не підтверджені; в ході розгляду справи
такі посилання відповідачки
заперечувалися представником
позивача. Крім того, ОСОБА_7, за
наявності підстав, не позбавлена
можливості звернутися до суду з
відповідним позовом.

Доводи апелянта про те, що суд
безпідставно визначив суму боргу в
сумі 7000 доларів США, оскільки згідно з
розпискою залежно від строків підлягає
поверненню 4500 доларів США або 5500
доларів США, вона повернула позивачу
1500 доларів США, а тому розрахунок боргу
мав би проводитися із суми 5500 доларів
США, апеляційний суд до уваги не
приймає, оскільки угода про наміри від
08 вересня 2011 року, яка за своє правовою
природою є борговим зобов»язанням,
свідчить про отримання відповідачкою
від позивача грошових коштів в сумі 7000
доларів США; отримання саме цієї суми
грошових коштів в ході розгляду справи
не оспорювалося. Посилання
представника відповідачки на те, що
угодою від 02 вересня 2013 року
передбачено , що частина боргу в сумі 2500
доларів США визнається ОСОБА_9 як його
витрати по оплаті комунальних послуг
та витрати по поверненню квартири у
придатний для проживання стан,
апеляційний суд до уваги не приймає,
оскільки в угоді від 02 вересня 2013 року
мова йде лише про повернення частини
грошових коштів і в тексті угоди
відсутнє посилання на будь-які витрати
, які має нести позивач по справі.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 01 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: