АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 27 серпня 2014
року

в справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені
особи: Державна податкова інспекція у
Солом'янському районі Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України в м. Києві, Головне
управління державної міграційної
служби України в м. Києві про
встановлення факту постійного
проживання в Україні, встановлення
факту резиденства.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася у суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання в Україні,
встановлення факту резиденства.

Заяву обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер її батько -
ОСОБА_3 після смерті якого залишилося
спадкове майно, а вона є єдиною
спадкоємицею й з метою правильного
оподаткування доходу, отриманого нею в
якості спадщини просила суд
встановити факт постійного проживання
в Україні в період з 05 травня 2009 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. її батька - ОСОБА_3 за
адресою: квартира АДРЕСА_1 та
встановити щодо покійного статус
фізичної особи платника податків
резидента України.

Зазначала, що її покійний батько, на
підставі п.в ст.14.1.213 ПК України був
резидентом, оскільки на території
України мав центр як життєвих так і
майнових інтересів, перебував в
Україні 183 дні - з 05 травня 2009 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 27 серпня 2014 р. в задоволенні
заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
заявниці, посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати й ухвалити по справі нове
рішення про задоволення заяви.

Колегія суддів, заслухавши
представника заявника, який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, представника податкової
інспекції, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню частково, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 - батько заявниці,
ІНФОРМАЦІЯ_1, був громадянином Росії
/а.с.12/.

Встановлено, що ОСОБА_3 на праві
приватної власності належала квартира
АДРЕСА_1, який він придбав на підставі
договору купівлі-продажу від 05 травня
2009р. /а.с.13-15/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 помер, й у
подальшому, 26 липня 2013 р. державним
нотаріусом Дев'ятої Київської
державної нотаріальної контори ОСОБА_2
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом на зазначену квартиру /а.с.17,
19/.

Відповідно до листа Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів в м. Києві від 08 жовтня 2013 р.
ОСОБА_2 роз'яснено обов'язок щодо сплати
податку, як спадкоємцю, яка отримала
спадщину в розмірі 15% або 17% залежно від
розміру отриманого доходу з підстав
відсутності у померлого статусу
резидента /а.с.21/.

Ухвалюючи рішення за результатами
розгляду заяви в порядку окремого
провадження, районний суд виходив з
відсутності між заявницею та
заінтересованою особою спору про
право.

Між тим, таких висновків районний суд
дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.234 ЦПК
України окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.6 ст.234 ЦПК України якщо під час
розгляду справи у порядку окремого
провадження виникає спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Положеннями ч.2, 4 ст.256 ЦПК України
встановлено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення. Суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право буде
виявлений під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Так, ОСОБА_2 обґрунтовує необхідність
встановлення факту резидентства тим,
що даний юридичний факт стосується її
прав та обов'язків, остільки
встановлення покійному статусу
резидента впливає на розмір податку, що
підлягає нею до сплати.

Відповідно до п.174.2.1, п.174.2, п.174.2.3 ст.174
ПК України за нульовою ставкою
оподатковується вартість власності, що
успадковується членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня
споріднення.

Об'єкти спадщини оподатковуються за
ставками, визначеними у п.167.1ст.167 цього
Кодексу (15% та 17%) для будь-якого об'єкта
спадщини, що успадковується
спадкоємцем від спадкодавця
нерезидента ..

Представник податкової інспекції,
заперечуючи проти заяви, посилався на
відсутність правових підстав до її
задоволення та необхідність сплати
заявницею податку за спадкове майно за
ставками, яка передбачає плату за
майно, що належало нерезиденту країни.

Отже, між ОСОБА_2 та податковою
інспекцією фактично виник спір про
право заявниці на отримання підстав до
оподаткування отриманого нею
спадкового майна, що належало
громадянину іноземної держави, за
нульовим ставками, а не сплати податку
до бюджету країни, за ставками,
передбаченими положеннями п.167.1ст.167 ПК
України.

Зазначене залишилося поза увагою суду
й призвело до вирішення існуючого
спору в порядку окремого провадження.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції, як постановлене з
порушенням норм процесуального права
слід скасувати, а подану по справі
заяву залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_2, що вона вправі
подати позов на загальних підставах у
суд, до юрисдикції якого відноситься
його вирішення.

Керуючись ст.ст. 207, 303, 307, 310 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 27 серпня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту
постійного проживання в Україні,
встановлення факту резиденства
залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_2, що вона вправі
подати позов на загальних підставах у
суд, до юрисдикції якого відноситься
його вирішення.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №760/6959/14

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12460/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Лозинська М.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.