Провадження № 2/344/3748/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Хоростіля Р.В.,

секретаря
Басюк С.Р.,

прокурора
Герасимика Т.О.,

з участю представника

Органу опіки та піклування
Рожнятівської

райдержадміністрації
Попович В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вказаним позовом
до відповідача, в обґрунтування якого
покликалась на те, що вона перебувала в
шлюбі з ОСОБА_4, який рішенням
Рожнятівського районного суду від
06.08.2013р. розірвано. Від спільного шлюбу
у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка
ОСОБА_5 Проте батько ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, а тому створились
умови, які шкодять інтересам дитини.

Зазначає, що цим ж рішенням суду
вирішено стягувати з ОСОБА_4 на
утримання дитини на користь позивача
аліменти в розмірі 700грн. щомісячно.
Проте відповідач аліментів не сплачує,
не приходить до дитини, не проявляє до
неї батьківської турботи, не
спілкується з дитиною. Тому просила суд
позбавити ОСОБА_4 батьківських прав
щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, покликаючись на викладені в
заяві обставини. Крім цього пояснила,
що вона має змогу вивезти дитину за
кордон України, однак відповідач не дає
їй такої згоди. Просила позов
задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнав, пояснив, що аліменти
сплачує по мірі можливості, що
підтверджується відповідними
квитанціями, дитину любить та хоче їй
найкращого, проте не часто її відвідує,
оскільки його заробітної плати не
вистачає для таких поїздок, так як він
проживає в м. Івано-Франківську,
орендує квартиру, а дитина проживає в
смт. Рожнятів. Просив у задоволенні
позову відмовити.

В судовому засіданні представник
прокуратури - Гарасимик Т.О. позовні
вимоги заперечив, оскільки вважає
позов безпідставним, та пояснив, що
позбавлення батьківських прав є
виключною мірою, яка тягне за собою
серйозні правові наслідки як для
батька, так і для дитини. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Представник Служби в справах дітей
Рожнятівської районної державної
адміністрації Попович В.Я. в судовому
засіданні позов підтримала,
покликаючись на висновок органу щодо
позбавлення батьківських прав. Вважає
за доцільне позов задоволити.

Заслухавши позивача, відповідача,
прокурора та представника Служби в
справах дітей Рожнятівської районної
державної адміністрації, дослідивши
докази у справі, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували в зареєстрованому шлюбу,
який розірвано. Як вбачається з
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
від 22.12. 2009р. (а.с.6) ОСОБА_4 є батьком, а
ОСОБА_3 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Дані обставини сторонами визнається та
не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1
ст. 61 ЦПК України, доказуванню не
підлягають.

Згідно з ст. 164 СК України мати, батько
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

В п. 16 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» (далі
Постанова) зазначено, що особи можуть
бути позбавлені батьківських прав лише
щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 СК України. Ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, з
позовом про позбавлення батьківських
прав можуть звернутися: один із
батьків, опікун, піклувальник, особа, в
сім'ї якої проживає дитина; заклад
охорони здоров'я, навчальний або інший
дитячий заклад, у якому вона перебуває;
орган опіки та піклування; прокурор;
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що Комісія з питань захисту прав дитини
Рожнятівської районного державної
адміністрації у своєму висновку від
20.08.2014р. вказує на доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4
стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вказано у висновку, після розлучення
ОСОБА_4 жодної матеріальної допомоги на
утримання дитини добровільно не
надавав, тому ОСОБА_3 звернулась до суду
із заявою про стягнення з нього
аліментів, про що Рожнятівським
районним судом прийнято відповідне
рішення від 06.08.2013р. Проте вказане
рішення ОСОБА_4 не виконує, аліменти в
розмірі 700грн. не сплачує, в результаті
чого станом на 01.07.2014р. його
заборгованість по сплаті аліментів
становила 8009,96грн., що підтверджується
довідкою-розрахунком ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції від 08.07.2014р. № 17355.
Тому комісія у відповідності до акту
Рожнятівської селищної ради від
08.07.2014р. засвідчила факт ухилення
ОСОБА_4 від виконання своїх
батьківських обов'язків по відношенню
до дочки ОСОБА_5. Згідно з поясненнями
ОСОБА_3, її колишній чоловік життям
дочки з моменту розлучення не
цікавиться, не підтримує з нею жодного
зв'язку, не бере участі у вихованні, не
вчиняє спроб побачитися з дитиною ні за
місцем її проживання, ні у дошкільному
закладі, який вона відвідує. В службу в
справах дітей Рожнятівської РДА, як
орган опіки та піклування, із заявою
про визначення способу участі у
вихованні малолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_4 не
звертався. На повідомлення служби про
з'явлення для надання пояснень
останній не реагував, про причини
неявки не повідомляв.

Відповідно до довідки-розрахунку ВДВС
Івано-Франківського МУЮ від 08.07.2014р. №
17355 (а.с.7), загальна заборгованість
ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №
350/1427/2013-ц станом на 01.07.2014р. становить
8009,96грн.

Однак, як вбачається з представлених
відповідачем квитанцій (а.с.34,35,36,37), він
частково сплачував аліменти на
утримання дочки.

Так, 20 січня 2014р. відповідач
перерахував на картку позивача
1010,10грн., 26 лютого 2014 року - 707грн., 10
березня 2014 року - 708грн., 09 квітня 2014 року
- 707,07грн., 17 червня 2014 року - 707грн. та 17
липня 2014 року 707грн. Це свідчить про те,
що батько намагається виправити свою
поведінку та забезпечити належне
утримання своєї дочки.

Ч. 6 ст. 19 СК України визначено, що суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Відтак враховуючи, що обставини з
приводу часткової сплати відповідачем
аліментів у період з січня 2014 року по
липень 2014 року на загальну суму
4546,17грн., які в свою чергу не заперечені
в судовому засіданні позивачем по
справі, Комісією з питань захисту прав
дитини Рожнятівської районного
державної адміністрації не
досліджувались, суд вважає, що вказаний
вище висновок Комісії є недостатньо
обґрунтованим і з таким погодитись не
може.

Крім цього наведені обставини
спростовують зазначену в Акті
Рожнятівської селищної ради (а.с.9),
складеному 08.07.2014р. депутатом Ковальчук
М.М. в присутності сусідів ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, інформацію про те, що ОСОБА_4
поставив свою дочку ОСОБА_5, яка
проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 у важке
становище і він злісно ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

В той же час суд критично оцінює
пояснення відповідача про те, що його
невисокі заробітки є перешкодою у
побаченні з дочкою, та вважає такі
невиправданими.

Критично слід оцінити і посилання
позивача на ненадання відповідачем
згоди на виїзд дитини за кордон, як на
одну (на думку останньої) із підстав для
задоволення позову, суд вважає таке
неприпустимим, оскільки спір з цього
приводу вирішується судом в порядку
позовного провадження і не може бути
підставою для застосування виключної
міри відповідальності до батька.

Як зазначається в п. 18 Постанови,
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, суд може у виняткових
випадках при доведеності винної
поведінки когось із батьків або їх обох
з урахуванням її характеру, особи
батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

Згідно з ст. 166 СК України, позбавлення
батьківських прав є виключною мірою,
яка тягне за собою серйозні правові
наслідки як для батька, так і для
дитини.

Це означає, що позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змінити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо і лише при наявності
винив діях батьків.

В даному випадку, суд вважає, що
поведінку відповідача щодо своєї
доньки, ще можна змінити.

З огляду на викладене, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав
слід відмовити. Разом з тим, відповідно
до вимог Закону та п. 18 Постанови,
ОСОБА_4 слід попередити про
необхідність змінити ставлення до
виховання та утримання дитини і
покласти на Службу в справах дітей
Рожнятівської районної державної
адміністрації контроль за виконанням
ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст. ст. 164, 165, 166 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209,
212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про позбавлення батьківських прав -
відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Івано-Франківський міський суд.

Головуючий-суддя
Хоростіль Р.В.

Повне рішення складено 06 листопада 2014
року.