Справа № 203/4005/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 вересня 2014 року

Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур
Ф.Ф.

при секретарі - Чередник І.О.

за участю: представника позивача –
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ПРОВІТА», треті особи – ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2014 року позивач
звернулась до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська з позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Стархова компанія
«ПРОВІТА», ОСОБА_5, треті особи –
ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.
(а. с. 2-5)

04 серпня 2014 року ухвалою
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська позовні вимоги
позивача в частині стягнення з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_2 розміру франшизи,
були залишені без розгляду (а. с. 44)

Позивач у позовній заяві та
представник позивача у судовому
засіданні в обґрунтування позовних
вимог, посилались на те, що 28 грудня 2013
року в місті Дніпропетровськ по
проспекту Кірова відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого транспортного засобу, а
саме: легкового автомобіля НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля
НОМЕР_2, під керуванням позивача.
Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу, ОСОБА_5
який був визнаний винним у
дорожньо-транспортній пригоді,
застрахована у ТзДВ «Страхова компанія
«ПРОВІТА» на підставі полісу № АС/2305796.
У результаті зазначеної ДТП був
пошкоджений транспортний засіб марки
«Сузукі», д/н НОМЕР_3, який належить
ОСОБА_2, відповідно до звіту про оцінку
вартості матеріального збитку
транспорту № 01/06/14 від 03.06.2014 року який
склав 38 128, 62 грн. Позивач письмово
повідомила ТзДВ «Страхову компанію
«ПРОВІТА» про настання страхового
випадку та надала усі необхідні
документи для вирішення питання про
виплату страхового відшкодування,
однак останній не виконав свої
зобов’язання за вищезазначеним
полісом. Враховуючи викладене, позивач
звернулася до суду та просила стягнути
з відповідача, на свою користь страхове
відшкодування у розмірі 37 128 грн. 62 коп.
з вирахуванням суми франшизи, а також
понесені позивачем судові витрати. (а.
с. 2-5)

У судовому засідання
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні, проти
розгляду справи у заочному порядку не
заперечував. (а. с. 93)

Відповідач у судове
засідання свого представника не
направив, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, однак надіслав на адресу суду
заперечення проти позову в якому
зазначив, що звіт про оцінку вартості
матеріального збитку № 01/06/14 від 03.06.2014
не є належним доказом визначення
вартості матеріального збитку та
долучив до справи висновок судового
експерта № 2600 експертного
автотоварознавчого дослідження який
був складений 17.01.2014 року, відповідно до
якого розрахунок суми страхового
відшкодування, з яким згоден
відповідач, становить 24 861, 26 грн., а
також надіслав клопотання в якому
просив провести розгляд справи без
участі представника, тому суд вважає
можливим розглянути дану цивільну
справу у заочному порядку відповідно
до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК
України. (а. с. 47-51, 55-65, 88, 89, 90)

Треті особи в судове
засідання не з’явились, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, але надіслали до суду
заяви, в яких зазначено, що не
заперечують проти стягнення збитку у
повному обсязі на користь позивача та
просили суд розглянути дану справу без
їх участі. (а. с. 29, 27)

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали даної
цивільної справи, суд приходить до
наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2013 року у
м. Дніпропетровськ по проспекту Кірова,
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю забезпеченого транспортного
засобу, а саме: легкового автомобіля
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5

Встановлено, що цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу, ОСОБА_5 винного у
дорожньо-транспортній пригоді,
застрахована у ТзДВ «Стархова компанія
«ПРОВІТА» на підставі полісу № АС/2305796,
що підтверджується копією полісу №
АС/2305796 наявного в матеріалах справи. (а.
с. 8).

Судом встановлено, що внаслідок
вказаного страхового випадку
автомобілю НОМЕР_4, який належить
позивачу, на підставі свідоцтва про
право власності від 06.11.2013 року у
розмірі ? частки була спричинена
матеріальна шкода. Іншими власниками
зазначеного автомобіля, є ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, вказані обставини
підтверджуються наявною в матеріалах
справи копією свідотства про право на
спадщину за законом (а. с. 11, 27, 29).

Встановлено, що постановою
Амур-нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 29.01.2014 року
ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340
грн., що підтверджується копією
постанови від 29.01.2014 року наявною в
матеріалах справи (а. с. 7)

Встановлено, що 07.05.2014 року позивач
ОСОБА_2 письмово повідомила ТзДВ
«Стархову компанію «ПРОВІТА» про
настання страхового випадку та надала
усі необхідні документи для вирішення
питання про виплату страхового
відшкодування, однак страхова компанія
свої зобов’язання передбачені законом
не виконала, про прийняте рішення не
повідомила. Позивач направила скаргу
до МТСБУ стосовно зволікань ТзДВ «СК
«Провіта» про виплату страхового
відшкодування, за результатами
розгляду скарги позивач отримала лист
від 07.05.2014 року в якому зазначено, що
ТзДВ «Стархова компанія «ПРОВІТА»
позбавлена членства в МТСБУ, у зв’язку
з чим МТСБУ не може застосувати до
даного страховика заходи впливу, що
підтверджується копією листа МТСБУ на
запит від 07.05.2014 року (а. с. 8).

У судовому засіданні було встановлено,
що на момент подання позову
пошкоджений транспортний засіб не
відремонтований, внаслідок чого
позивач долучила до матеріалів справи
копію звіту автотоварознавчого
експертного дослідження про оцінку
вартості матеріального збитку № 01/06/14
від 03.06.2014 року відповідно до якого
матеріальний збиток транспортного
засобу складає 38 128, 62 грн. з
врахуванням суми франшизи у розмірі 1000
грн., що підтверджується копією звіту
про оцінку вартості матеріального
збитку транспорту № 01/06/14 від 03.06.2014
року (а. с. 47-51).

Правовідносини між сторонами
врегульовані нормами Цивільного
Кодексу України, Закону України «Про
страхування», «Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, є: договори та інші
правочини, завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі.

Відповідно до ст. ст. 526 , 530 ЦК України
зобов’язання маються виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлені строки.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов’язується у разі
настання події (страхового випадку)
виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов’язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відносини у сфері
обов’язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України, ЗУ
«Про страхування», цим та іншими
законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров’ю та/або
майну потерпілого.

Згідно з ст. 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальностістраховик
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 35.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо - транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно ст. 37 Закону Україна «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» виплата страхового
відшкодування здійснюється протягом
одного місяця з дня отримання
страховиком визначених документів.

Суд критично оцінює посилання
представника відповідача на те, що
відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України,
звіт про оцінку вартості матеріального
збитку не є належним доказом
визначення вартості матеріального
збитку, так як він був складений через
півроку після настання страхового
випадку, оскільки аналізуючи звіт про
оцінку вартості матеріального збитку
№ 01/06/14 від 03.06.2014 року та висновок
спеціаліста № 2600 експертного авто
товарознавчого дослідження від 17.01.2014
року суд приходить до висновку, що
розбіжність у вартості виконаних
робіт, куплених деталей та матеріалів
зумовлена зміною курсу долару США на
момент оцінки вартості збитків, а саме:
08.01.2014 року вартість 1$ = 7, 993 грн., а на
02.06.2014 року 1$ = 11, 8775. Отже суд вважає, що
фактичні данні встановлені у звіті
№01/06/14 від 03.06.2014 року підтверджують
розмір завданих позивачу збитків та
актуальну вартість відшкодування
пошкодженого майна.

Суд вирішуючи результат справи,
виходить з того, що 28 грудня 2013 стався
страховий випадок та було пошкоджено
автомобіль позивача, з вини ОСОБА_5,
автомобіль якого застраховано у ТзДВ
«Страхова компанія «ПРОВІТА». Після
зазначеного ДТП, позивач вчасно
виконала покладені на неї обов’язки,
та направила 24 лютого 2014 року до ТзДВ
«Страхова компанія «Провіта» заяву про
виплату страхового відшкодування
разом із повним пакетом необхідних
документів, але відповідач у
встановлений законом строк не виплатив
страхове відшкодування, що змусило
позивача звернутися до суду та
долучити повторно складений звіт про
оцінку вартості матеріального збитку,
відповідно до якого сума необхідна для
відшкодування даного збитку
відрізняється від попередньої, та який
з позиції суду є таким, що відображає
актуальну вартість завданих збитків,
тому суд вважає необхідним позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повій
мірі, шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача 37 128, 62 грн. у рахунок
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка мала місце 28.12.2013 року.

Вирішуючи питання, щодо розподілу
судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК
України, враховуючи норми закріплені в
ст. 79 ЦПК України, щодо судових витрат,
пов'язаних з витратами на правову
допомогу, на проведення експертного
дослідження та приймаючи до уваги
надані позивачем до позовної заяви
письмові докази, суд приходить до
висновку, що необхідно стягнути з
відповідача на користь позивача у
рахунок повернення витрат на правову
допомогу – 1250 грн.; у рахунок
повернення витрат на проведення
експертного дослідження – 300грн. та у
рахунок повернення судових витрат – 387,
29 грн., а разом 39 065, 89 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 530, 979 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60,
88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю «Стархова
компанія «ПРОВІТА» () на
користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_5) у рахунок
відшкодування шкоди завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди яка мала місце 28 грудня 2013 року
– 37 128, 62 грн., витрати на проведення
експертного дослідження – 300 грн.,
витрати на правову допомогу – 1250 грн.
та у рахунок повернення судових витрат
– 387, 29 грн., а разом 39 065, 89 грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення, яка може
бути подана відповідачем протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем протягом 10 днів з
дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя

Ф.Ф. Маймур