Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2676/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Драний
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

06.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.,

при секретареві: Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у
своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 20
травня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Мегабанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у
справах дітей Кіровоградської міської
ради, про виселення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року публічне
акціонерне товариство «Мегабанк» (далі
по тексту - банк) звернулося в суд із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи його
тим, що 17.09.2007 року між банком, який є
правонаступником ВАТ «Мегабанк», та
ОСОБА_5 і ОСОБА_7 було укладено кредитні
договори №141-04П/2007 та №142-04П/2007,
відповідно до яких останні отримали
кредит на споживчі цілі. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
даними договорами 17.09.2007 року між
банком та ОСОБА_5 було укладено
договори іпотеки №№1398 та 1400, за
умовами яких відповідач ОСОБА_5 надала
в іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований по АДРЕСА_1. У
зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 і ОСОБА_7
взятих на себе зобов'язань рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 04.02.2010 року в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором було звернуто стягнення на
вказане домоволодіння. У подальшому
відповідачам направлялися вимоги про
добровільне виселення, які ними не
виконані. Посилаючись на те, що
відповідачі у добровільному порядку
спірний будинок не звільняють, позивач
просив їх виселити.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 20
травня 2014 року позов задоволено.
Виселено відповідачів зі спірного
будинку. Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі, поданій у
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, ОСОБА_2 просить рішення суду
першої інстанції скасувати з підстав
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У судове засідання відповідачі не
з'явились. Про час та місце слухання
справи повідомлені належним чином.
Свого представника у судове засідання
не направили. Причини неявки суду не
повідомили.

Третя особа направила до суду
клопотання про розгляд справи без її
участі (а.с.228).

Колегія суддів ухвалила слухати
справу без участі відповідачів та
третьої особи на підставі ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача,
представника позивача, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах встановлених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Частиною 1 ст.40 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

За змістом ч.2 ст.40 Закону України
«Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК України
після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя
(кредитора) або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У п.43 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке.

Згідно з ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України,
статей 39,40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Як установлено судом першої
інстанції та підтверджено письмовими
доказами у справі, рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 04.02.2010 року та рішенням
апеляційного суду Кіровоградської
області від 24.12.2013 року в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором було звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований по АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_5 на праві власності (а.с.16-19,81-84).

28 травня 2013 року банк направив
ОСОБА_5 вимогу про усунення порушень
умов кредитного договору, отриману нею
07.06.2013 року (а.с.29).

07 червня 2013 року банк направив
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, та їм, як законним
представникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вимогу
про добровільне звільнення спірного
будинку разом з усіма членами сім'ї
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, отримані відповідачами
05.07.2013 року (а.с.30-31). Однак, у зазначений
позивачем строк спірний будинок
звільнений не був.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про задоволення позову та необхідності
виселення відповідачів зі спірного
будинку у примусовому порядку.

Доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313- 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану
в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 20
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: