У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Черняхівського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 23 вересня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в якому зазначило, що 20 червня 2006 року
між позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 4 000 грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну карту зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням умов договору,
ОСОБА_2 станом на 13 березня 2014
року має заборгованість у розмірі 21 196,49
грн, яка складається з: 2 777,51 грн -
заборгованість за кредитом; 16 933,43 грн -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн - штраф
(фіксована складова); 985,55 грн - штраф
(процентна складова).

Позивач вважає, що ОСОБА_2 у строк,
вказаний в кредитному договорі своїх
зобов'язань не виконала, у зв'язку з чим
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 21 196,49 грн.

Рішенням Черняхівського районного
суду Житомирської області від
31 липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного
суду Житомирської області від 23
вересня 2014 року, позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 21 196,49
грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Черняхівського районного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 23 вересня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович