Справа № 369/9071/14-ц
Провадження № 4-с/369/72/14
УХВАЛА

17.10.2014
року

м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
державного виконавця Євко Ігор
Володимирович, Парабик Тетяна Петрівна
про скасування постанови та
зобов’язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даною скаргою. Свої вимоги
мотивував тим, що на виконанні у
відділі ДВС перебуває виконавчий лист
по стягненню заборгованості з ОСОБА_2
боргу. За постановою державного
виконавця було накладено арешт на
спадкове майно. Він неодноразово
звертався до державного виконавця з
заявами про проведення опису майна та
передання йому, як стягувану, на
зберігання дане майно, що відповідає
Закону України «Про виконавче
провадження». Разом з тим, виконавець
не призначає його зберігачем майна.

Просив суд зобов’язати державного
виконавця в межах виконавчого
провадження №38277354 від 22 травня 2013 року
повторно здійснити опис та арешт,
реалізацію майна та призначити його
зберігачем арештованого майна, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, м.
Боярка, вул. Хрещатик, 97а-2.

При розгляді скарги ОСОБА_1
неодноразово уточнював та доповнював
вимоги. Остаточно просив суд
зобов’язати державного виконавця в
межах виконавчого провадження №38277354
від 22 травня 2013 року повторно здійснити
опис та арешт майна, призначити його
зберігачем арештованого майна, що
знаходиться за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, м.
Боярка, вул. Хрещатик, 97а-2; виселити
злодіїв з арештованого будинку;
скасувати постанову від 21 березня 2013
року про повернення виконавчого
документу; провести реалізацію
спадкового майна, а в разі неможливості
передати йому в рахунок боргу будинок
та земельну ділянку площею 0,1989 га.

У судове засідання ОСОБА_1М не
з’явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Надав суду заяву про розгляд скарги у
його відсутність.

У судове засідання державний
виконавець Євко І.В., представник
відділу ДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області не з’явились. Про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Причини
неявки суду не повідомили. Клопотань
про відкладення розгляду справи до
суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
за скаргою ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
державного виконавця Федоренко
Катерини Валеріївни про скасування
постанови та зобов’язання вчинити дії,
суд вважає, що у задоволенні скарги
слід відмовити з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов’язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутись до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

При розгляді скарги встановлено, що
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
листопада 2006 року стягнено на користь
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 заборгованість в
розмірі 257 000 грн..

17 листопада 2006 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області видано виконавчий
лист за рішенням суду.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 05
серпня 2009 року замінено боржника
ОСОБА_3 її правонаступником ОСОБА_2 у
виконавчому провадженні.

13 березня 2012 року до відділу ДВС
Києво-Святошинського РУЮ Київської
області надійшов за належністю
виконавчий лист №2-2816/06 від 17 листопада
2006 року та постановою ВП №31710060
державного виконавця Федоренко К.В. від
15 березня 2012 року відкрито виконавче
провадження.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлюються гарантії
прав фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні: державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

З матеріалів за скаргою ОСОБА_1 за 2013
рік встановлено, що постановою ВП
№31710060 від 21 березня 2013 року державного
виконавця Федоренко К.В. повернено
виконавчий лист №2-2816, виданий 17
листопада 2006 року, на підставі п.2 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження». При цьому роз’яснено
стягувачу право на повторне
пред’явлення виконавчого документа
для виконання в строк до 21 березня 2014
року. Дана постанова ухвалою
Києво-Святошинського районного суду
Київської області скасована.

Оскільки постанова державного
виконавця про повернення виконавчого
документу скасована, ухвала суду
набрала законної сили, виконавче
провадження було поновлено, тому
вимоги про скасування постанови від
21березня 2013 року додатково,
задоволенню не підлягають.

П.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Постановою ВП №382277354 від 15 вересня 2014
року державного виконавця Євко І.В.
повернено виконавчий лист №2-2816,
виданий 17 листопада 2006 року, на
підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження». При цьому
роз’яснено стягувачу право на
повторне пред’явлення виконавчого
документа для виконання в строк до 15
вересня 2015 року.

Оскільки на час розгляду скарги
виконавчий документ провернутий
стягувачу, зобов’язання вчинення дій
за відсутності відкритого виконавчого
провадження чинним законодавством не
передбачено, тому у задоволенні скарги
суд відмовляє.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Разом з тим вимоги заявника щодо
виселення злодіїв з арештованого
будинку також не підлягають
задоволенню, оскільки доказів на
підтвердження цим обставинам суду не
подано та вимоги про виселення
підлягають розгляду в порядку
позовного провадження за зверненням
особи, права якої порушені.

На підставі зазначеного та керуючись
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02 квітня 2012 року, ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 10
Закону України від «Про державну
службу» Постанови Пленуму ВСУ від
26.12.2003 №14, інформаційним лист Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13,
ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом пяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом пяти днів з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Н.С.
Пінкевич