Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/2532/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Русіна А. А.
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2014 р. колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів -Дьомич Л.М., Єгорової
С.М.,

при секретарі - Лазаренко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який представляє інтереси ОСОБА_3, на
рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 21
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет позову, Новоукраїнської
районної державної нотаріальної
контори, про встановлення юридичного
факту, визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом та визнання права власності, -

Встановила :

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 , за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову,
Новоукраїнської районної державної
нотаріальної контори, яким просив
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_3 з його батьком, ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття
спадщини та визнати право власності в
порядку спадкування за законом 12
частину житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а
також стягнути з відповідача понесені
судові витрати.

Мотивуючи позов тим, що він з 1974 року
проживав разом зі своїм батьком,
ОСОБА_5, та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_5
Після смерті батька, спадщину прийняла
ОСОБА_6, мати ОСОБА_3

Про прийняття спадщини ОСОБА_6 позивачу
стало відомо після її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Все майно, яке належало ОСОБА_6, вона
заповіла своєму онуку ОСОБА_4

Рішенням Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 07.10.2013
року позовні вимоги були задоволені
частково. Встановлено факт постійного
проживання ОСОБА_3 з його батьком
ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. В
решті позовних вимог відмовлено та
вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, якою просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду
Кіровоградської області від 27.11.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено і
рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 07.10.2013
року залишено без змін.

У грудні 2013 року представник позивача
звернулася з касаційною скаргою до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, якою просила скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, мотивуючи свої
вимоги тим, що судами порушенні норми
процесуального права та неправильно
застосовані норми матеріального права.

09.04.2014 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справкасаційну скаргу ОСОБА_7
представника ОСОБА_4, задоволено
частково. Скасовано рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області та ухвалу
Апеляційного суду Кіровоградської
області від 27.11.2013 року та направлено
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

24.06.2014 року до Новокраїнського
районного суду Кіровоградської
області надійшла заява ОСОБА_2,
представника ОСОБА_3, про зміну
предмета позову, якою він просив
розглянути його позов та задовольнити
такі позовні вимоги: встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті
його батька, ОСОБА_5, шляхом фактичного
вступу у володіння та управління
майном. Визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 01.11.1994 року № 2657, видане
державним нотаріусом Новоукраїнської
державної нотаріальної контори
Кіровоградської області на ім'я ОСОБА_6,
на ? частину житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_3 право власності у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, на ? частину
вищезазначеного житлового будинку.

21.08.2014 року Новоукраїнським районним
судом Кіровоградської області у
задоволенні позовних вимог відмовлено
у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, якою просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, який підтримав
апеляційну скаргу, відповідача, який
заперечував проти апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах встановлених ст. 303
ЦПК України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає вказаним вимогам виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК УРСР, що діяв
на момент виникнення спірних
правовідносин, для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

За правилами ст. 549 ЦК УРСР, визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позовної
вимоги про визнання юридичного факту
прийняття спадщини після померлого в
1994 році ОСОБА_5 ОСОБА_3, суд послався на
відсутність будь-яких доказів, які б
свідчили про прийняття останнім
спадщини.

Разом з тим, суд не врахував, що згідно
чинних на час прийняття спадщини норм,
зокрема, Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Мінюсту
України від 18.06.1994 року №18/5, доказом
вступу в управління чи володіння
спадковим майном може бути запис у
паспорті спадкоємця або в будинковій
книзі, який свідчить про те, що
спадкоємець був постійно прописаний в
спадковому будинку в період шести
місяців після смерті спадкодавця.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з
1974 року, на день смерті ОСОБА_5, і
протягом 6 місяців після його смерті
постійно проживав та був
зареєстрований в спірному
домоволодінні по АДРЕСА_1, номер якого
згідно довідки виконавчого комітету
Новоукраїнсьткої міської ради був
змінений з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 (т.2 а.с. ).

Таким чином, ОСОБА_3 згідно ст. 549 ЦК УРСР
вважається таким, що фактично вступив в
управління або володіння спірним
спадковим майном. Відповідно, він
вважається таким, що прийняв спадщину.

З огляду на вказане, очевидно, що
свідоцтво про право на спадщину на ім'я
ОСОБА_6 після померлого ОСОБА_5 на цілий
житловий будинок по АДРЕСА_1, було
видане без врахування прав та законних
інтересів ОСОБА_3, і відповідно до ст.1301
ЦК України може бути визнано недійсним.

Аналізуючи текст заяви ОСОБА_6 про
прийняття спадщини після померлого
ОСОБА_5 (т.1 а.с. 95) вбачається, що за життя
ОСОБА_5 був власником цілого
домоволодіння по АДРЕСА_1, тоді як
ОСОБА_6 не мала права власності на
нього. Відповідно, ОСОБА_6 по закінченню
6-ти місячного терміну після смерті
ОСОБА_5 прийняла цілий будинок.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується з твердженням позивача,
що він має право на ? частину спірного
будинку, оскільки інша ? частина
належала б його матері ОСОБА_6

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
пропущений позивачем строк позовної
давності зважаючи на те, що про
порушене право ОСОБА_3 дізнався в 2012
році після смерті матері - ОСОБА_6

Враховуючи встановлені судом
обставини на підставі досліджених
доказів, колегія суддів дійшла
висновку про можливість задоволення
позову.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неправильно встановлені
фактичні обставини справи, що полягає у
неповному з'ясуванні судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи
(стаття 309 ЦПК України).

Із матеріалів апеляційної скарги, а
також змісту оскаржуваного судового
рішення вбачається, що апеляційна
скарга є обґрунтованою і наведені в ній
доводи дають підстави для висновку
щодо неправильності рішення суду
першої інстанції, тому воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від
21 серпня 2014 року скасувати.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_3 після смерті його батька,
ОСОБА_5, шляхом фактичного вступу у
володіння та управління майном.

Визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом від
01.11.1994 року № 2657, видане державним
нотаріусом Новоукраїнської державної
нотаріальної контори Кіровоградської
області на ім'я ОСОБА_6, на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: