22-ц/772/972/2014Головуючий в суді першої
інстанції Дернова В. В.Категорія
27Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина
В.П., Зайцева А.Ю.

при секретарі:
Кирилюк Л.М.

за участю
представника позивача - Олішевського
Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором, за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Вінницького міського суду від 30 січня
2014 року,

В с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
договором, посилаючись на те, що 15.07.2007
року між ним та відповідачем було
укладений договір №VIXRRX05150196, згідно
умов якого останній отримав кредит у
розмірі 5320,43 грн. зі сплатою 12% на рік за
користування кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана ним заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам (
«Розстрочка») (Стандарт) складає
кредитно-заставний договір.
Зобов'язання за даним договором
відповідач виконував не належним
чином, чим допустив заборгованість
станом на 02.04.2013 року в розмірі 55722,45
грн., з яких: 5320,44 грн. - заборгованість
за кредитом; 23064,78 грн. - заборгованість
по відсоткам за користування кредитом;
646,47 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 23561,12 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина); 2629,64 грн. - штраф (процентна
частина), яку банк просить стягнути з
відповідача.

Рішенням Вінницького міського суду від
30.01.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 15.07.2007 року у
розмірі 33385,22 грн., з яких: 5320,44 грн. -
заборгованість за кредитом; 23064,78 грн. -
заборгованість за відсотками; 5000 грн. -
неустойка. В іншій частині позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» 333,85 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить вказане рішення
суду змінити в частині відмови в
стягненні комісії та зменшення розміру
неустойки, і в цій частині ухвалити
нове рішення, яким комісію та неустойку
стягнути повністю. Зазначив, що суд
помилково застосував ст.551 ЦК України,
тоді як відповідач заяви про зменшення
розміру неустойки до суду не подавав.
Крім того, суд безпідставно відмовив у
стягненні комісії, оскільки її
щомісячна сплата в розмірі 71,83 грн.
передбачена заявою на отримання
кредиту, що підписана ОСОБА_3 особисто.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_3 вважає
її доводи безпідставними, а рішення
суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб ,що
беруть участь в справі, перевіривши
матеріали справи, рішення суду та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Зі змісту ст.1054 ЦК України вбачається,
що за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Суд першої інстанції встановив, що
15.07.2007 року сторони уклали кредитний
договір, згідно якого відповідач
ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 5320,44
грн. зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік строком до 13.05.2008 року, включно.
Однак, відповідач умови договору не
виконав, станом на 02.04.2013 року має
заборгованість в розмірі 55722,45 грн., з
яких: 5320,44 грн. - заборгованість за
кредитом; 23064,78 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
646,47 грн. - заборгованість по комісії;
23561,12 грн. - пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором; 500,00
грн. - штраф (фіксована частина); 2629,64
грн. - штраф (процентна частина).

Ухвалюючи рішення про стягнення
заборгованості за кредитом та
відсотками суд виходив з того, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконував,
повернення кредиту та відсотків не
здійснював, чим допустив
заборгованість, яка підлягає стягненню
в повному обсязі. Щодо стягнення
комісії та неустойки суд вважав, що
комісія за користування кредитом є
платежем, який встановлений банком за
дії здійсненні на його користь, тому, в
силу п.3.6 постанови НБУ «Про
затвердження Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту» №168 від 10.05.2007 року,
стягненню не підлягає. Стягуючи
неустойки в сумі 5000 грн., суд першої
інстанції застосував ст.551 ЦК України
та зменшив її розмір до вказаної суми,
врахувавши значне перевищення
неустойкою розміру збитків, обставини
перебування відповідача з 2009 року у
місяцях позбавлення волі і його
перебування на диспансерному обліку з
приводу психічних захворювань.

Суд вірно встановив обставини по
справі, належним чином перевірив їх
доказами, які оцінив в порядку ст.212 ЦПК
України, правильно застосував норми
матеріального права та дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Відповідно п.п.5,6 ч.1 ст.3 ЦК України
загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема, судовий
захист цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням
положень ст.3 ЦК України дає право суду
зменшити розмір неустойки.

Доводи скарги про порушення судом ч.3
ст.551 ЦК України в частині її
застосування без відповідної заяви
відповідача не заслуговують на увагу,
оскільки колегія суддів вважає, що в
силу перебування в місцях позбавлення
волі, лікування від психічного
захворювання та юридичної
необізнаності, ОСОБА_3 не мав
можливості повноцінно скористатись
юридичною допомогою та реалізувати
свої права.

Доводи скарги про те, що суд
безпідставно відмовив у стягненні
комісії за користування кредитом,
оскільки її щомісячна сплата в розмірі
71,83 грн. передбачена заявою ОСОБА_3 на
отримання кредиту, є необґрунтованими.

Відповідно до п.3.6 Постанови НБУ «Про
затвердження Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту» №168 від 10.05.2007 року, банки не
мають права встановлювати платежі, які
споживач має сплатити на користь банку
за дії, які банк здійснює на власну
користь (ведення справи, договору,
облік заборгованості споживача тощо),
або за дії, які споживач здійснює на
користь банку (прийняття платежу від
споживача тощо) або що їх вчиняє банк
або споживач з метою встановлення,
зміни або припинення правовідносин
(укладення кредитного договору,
унесення до нього змін, прийняття
повідомлення споживача про
відкликання згоди на укладення
кредитного договору тощо).

Враховуючи, що комісія за користування
кредитом є платежем, що встановлений
банком за дії, які останній здійснює на
власну користь, то встановлення даного
платежу не допускається.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_3 на
отримання кредиту вбачається ,що
останній за користування кредитом
зобов'язався сплачувати банку : 1% на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячну винагороду за
надання фінансового інструменту у
розмірі 71, 83 грн. та єдиноразову
винагороду за надання фінансового
інструменту у розмірі 886,74 грн. (а.с.4)

Як вбачається з вказаного, умовами
договору сплата комісії не
передбачена.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
кодексом. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі.

Позивач не вказав та не надав суду
доказів законності нарахування
комісії за користування кредитом, чим
допустив недоведення обставин, що
мають значення для справи.

Тому доводи скарги щодо вказаного не
заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи і вимогам закону, постановлене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від
30 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: