Провадження №2-н/761/723/2014
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви

24 жовтня 2014 року суддя Шевченківського
районного суду м. Києва Гриньковська
Н.Ю., розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства
«Експериментальний механічний завод»,
боржник: ОСОБА_1 про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року заявник звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
із заявою про видачу судового наказу
про стягнення з ОСОБА_1 на його користь
заборгованості за комунальні послуги
та послуги з утримання будинків, споруд
та прибудинкових територій в розмірі
1861,66грн. та судового збору.

Розглянувши матеріали заяви та
документи, долучені до неї, суддя
дійшов висновку, що у прийнятті заяви
необхідно відмовити, виходячи з
наступного.

Так, згідно з п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Відповідно до п.9. Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23.12.2011 року "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження", наявність
спору про право, яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України.
Разом із тим лише той факт, що договірні
зобов'язання (наприклад, у частині
оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Звертаючись до суду із заявою про
видачу судового наказу, заявник
вказував, що гр.ОСОБА_1 мешкає у
квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем
послуг ПАТ «Експериментальний
механічний завод», оскільки останній є
балансоутримувачем житлового будинку
АДРЕСА_1

Однак, на підтвердження викладених
обставин, заявником не надано жодного
доказу, а саме: що ПАТ
«Експериментальний механічний завод»
є балансоутримувачем вказаного
житлового будинку.

Крім того, заявник зазначав, що між ним,
як балансоутримувачем вказаного
житлового будинку та гр.ОСОБА_1, як
споживачем послуг, встановилися
фактичні договірні відносини з приводу
надання житлово-комунальних послуг на
підставі відкритого рахунку.

Натомість, в матеріалах заяви відсутні
докази того, що саме ПАТ
«Експериментальний механічний завод»
має право вимоги до ОСОБА_1 щодо
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Крім того, як вбачається з довідки
форми №3 ПАТ «Експериментальний
механічний завод» № 86 від 21.10.2014,
власником особового рахунку з 1997 року є
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак, на вказаній
житловій площі, також, проживають та
зареєстровані її чоловік - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. та дочка - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3

Таким чином, оскільки із заяви про
скасування судового наказу і поданих
до неї документів вбачається спір про
право, вважаю за необхідне у прийнятті
заяви про видачу судового наказу
відмовити.

Роз'яснити, що за змістом ч.2 ст.101 ЦПК
України, відмова у прийнятті заяви
унеможливлює повторне звернення з
такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 97, 100, 101, 109 ЦПК України,
суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного
акціонерного товариства
«Експериментальний механічний завод»,
боржник: ОСОБА_1 про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя