Справа № 133/1127/14-ц Провадження №
22-ц/772/3190/2014Головуючий в суді першої
інстанції Сорока Д. В.Категорія
50Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Голоти Л.О., Луценко В.В.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 26 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину у зв'язку із навчанням, -

встановила:

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 26 вересня
2014 року позов ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі в розмірі 250 грн., щомісячно,
починаючи стягнення від дня
пред'явлення позову до суду і до
закінчення сином навчання, але не
більше як до досягнення ним 23 років,
починаючи з 02.04.2014 року.

Не погодившись із даним рішенням
сторони - позивач ОСОБА_2 та відповідач
ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення, його
ухвалення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
постановити нове про задоволення її
вимог.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована
тим, що рішення суду не відповідає
фактичним обставинам справи, ухвалене
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому він
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
вимоги своєї апеляційної скарги
підтримала і просила задовольнити.
Апеляційну скаргу відповідача просить
залишити без задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник -
адвокат ОСОБА_5 вимоги апеляційної
скарги відповідача підтримали,
просили задовольнити, проти вимог
апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечують.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися в судове засідання,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляції та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційних скарг з
наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони по справі є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
(а.с.3).

Як вбачається із свідоцтва про зміну
імені серія серії НОМЕР_1 ОСОБА_2
змінила своє прізвище на «ОСОБА_2»
(а.с.5).

Із довідки виданої Національним
технічним університетом України
«Київський політехнічний інститут»
від 14 серпня 2014 року за №444 вбачається,
що ОСОБА_4 є студентом ІІ курсу групи
ЛА-31 інженерно-хімічного факультету
НТУУ «КПІ» денної форми навчання і
закінчує університет 30 червня 2017 року.
ОСОБА_4 навчається за державним
замовленням, стипендію не отримує,
забезпечується підручниками з
бібліотеки безкоштовно, проживає у
гуртожитку №13, вартість проживання в
якому становить 219 гр. на місяць (а.с.51).

Статтею 180 СК України визначено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, а у
випадках, передбачених статтями 198, 199
цього Кодексу, батьки зобов'язані
утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, які
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги, до
досягнення ними двадцяти трьох років
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітню дитину в твердій грошовій
сумі та (або) у частці від заробітку
(доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 СК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.20 Постанови від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина, які продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права
законодавець пов'язує обов'язок
батьків утримувати своїх повнолітніх
дітей, які продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, до досягнення ними двадцяти
трьох років за умови, коли батьки
можуть надавати таку матеріальну
допомогу і цей обов'язок покладено на
обох батьків.

Оцінивши зібрані й досліджені в
судовому засіданні докази та
врахувавши обставини справи, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач зобов'язаний та може
надавати на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,
щомісячно аліменти в твердій грошові й
сумі у розмірі 250 грн. і саме такий
розмір аліментів не суперечитиме як
інтересам дитини, так і відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 10, статті
60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_2 не надала суду належних
та допустимих доказів які б свідчили
про спроможність відповідача
сплачувати аліменти у заявленому нею
розмірі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що він взагалі не може надавати
матеріальну допомогу на повнолітнього
сина, оскільки має кредитну
заборгованість перед банком, в той час
коли ніде не працює, має на утриманні
інших непрацездатних утриманців -
неповнолітнього сина та вагітну
дружину, а також здійснює догляд за
хворою матір'ю, колегія суддів
відхиляє, так як суд першої інстанції,
задовольняючи позов частково, врахував
ці обставини.

Крім того, посилання апелянта ОСОБА_3 на
той факт, що повнолітній син на даний
час проживає в гуртожитку, а не з
позивачкою, є безпідставними виходячи
з наступного.

Проживання сина в гуртожитку, про що
свідчить надана учбовим закладом
довідка, обумовлене саме навчанням і не
є його постійним місцем проживання.
Проживання в гуртожитку потребує
відповідної оплати і не свідчить про
фінансову самостійність сина від
позивачки. Вищий навчальний заклад, в
якому навчається ОСОБА_4, знаходиться в
м. Києві в той час, як позивачка
проживає в м. Козятині Вінницької
області, що вимагає від останньої
додаткових витрат на проїзд сина до
місця навчання та назад.

ОСОБА_2 має обмежені можливості
самостійно утримувати повнолітнього
сина, який продовжує навчання, так як на
її утриманні знаходяться також двоє
малолітніх дітей, дочки ОСОБА_7 і
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на яких вона
отримує допомогу по догляду до
трирічного віку в розмірі 260 грн. на
місяць.

Таким чином доводи апеляційних скарг
висновків суду першої інстанції не
спростовують, суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст. 304, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 26 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.Судді:
З оригіналм вірно: Суддя
апеляційного суду /підпис/ Голота
Л.О. /підпис/ ОСОБА_10
Стадник І.М.