АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2014
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д.,
Чупікової В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання
неправомірними дій та бездіяльності
державного виконавця за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду
м.Чернівців від 10 вересня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернувся в суд із скаргою про визнання
неправомірними дій та бездіяльності
державного виконавця.

Скаржник зазначав, що старший
державний виконавець Шевченківського
ВДВС Чернівецького МУЮ Сарахман П.М.
при примусовому виконанні судового
наказу від 29.10.2012р., виданого
Шевченківським районним судом
м.Чернівців про стягнення з ОСОБА_2
грошових коштів, порушив вимоги Закону
України «Про виконавче провадження».

17.08.2011р. державний виконавець
виніс постанову про поновлення
виконавчого провадження про звернення
стягнення на кв.АДРЕСА_1, яка є
власністю боржника.

22.08.2011р. державний виконавець виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №28259435 про стягнення
коштів з боржника.

30.04.2013р. державний виконавець виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №37745554 про стягнення
коштів з боржника.

29.05.2013р. державний виконавець виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №38162296 про стягнення
коштів з боржника.

18.11.2013р. держвиконавець виніс
постанову по виконавчому провадженню
№38702829 про утримання з доходів
боржника.

11.08.2014р. під час ознайомлення з
документами виконавчих проваджень
боржник отримав фотокопію постанови
про утримання із доходів боржника.

22-ц/794/1517/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції
Дудаков С.Є.

Категорія 81
доповідач Перепелюк
І.Б.

Скаржник просив визнати бездіяльність
державного виконавця Шевченківського
ВДВС Чернівецького МУЮ Сарахмана П.М. в
частині ненадіслання боржнику
постанови про відкриття виконавчого
провадження №38702829 неправомірною;
визнати бездіяльність державного
виконавця Шевченківського ВДВС в
частині необ'єднання всіх відкритих
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з ОСОБА_2 у зведене виконавче
провадження неправомірною; визнати дії
державного виконавця в частині
винесення 18.11.2013р. постанови про
проведення утримання із заробітної
плати ОСОБА_2 неправомірними та
скасувати цю постанову.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Чернівців від 10 вересня 2014 року в
задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій
та бездіяльності державного виконавця
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, просить ухвалу скасувати та
постановити ухвалу про задоволення
скарги в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу
незаконною та необґрунтованою,
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, ухвалу -
скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції посилався на те, що
державним виконавцем при проведенні
виконавчих дій дотримано вимог Закону
України «Про виконавче провадження».

Такий висновок суду зроблений
безпідставно, оскільки суд першої
інстанції не з»ясував всі обставини
справи, не дослідив надані суду докази,
та не розглянув скаргу по суті
заявлених вимог, що є порушенням норм
процесуального права і підставою для
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

17.08.2011р. державний виконавець виніс
постанову по виконавчому провадженню
№ 23048137 про поновлення виконавчого
провадження та звернення стягнення на
АДРЕСА_1, яка є власністю боржника
ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи,
22.08.2011р. державним виконавцем
Шевченківського ВДВС Чернівецького
МУЮ було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№28259435 про стягнення коштів з боржника
ОСОБА_2

30.04.2013р. державний виконавець виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №37745554 на виконання
судового наказу про стягнення коштів з
боржника ОСОБА_4

29.05.2013р. державний виконавець виніс
постанову про відкриття виконавчого
провадження №38162296 про стягнення
коштів з боржника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах
загальної суми стягнення, виконавчого
збору і можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Відповідно до Наказу Міністерства
Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. «Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень»
виконання зведеного виконавчого
провадження розпочинається постановою
про об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження. Про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження
виноситься постанова, копія якої
зберігається у зведеному виконавчому
провадженні. Виконавчі провадження
щодо одного боржника об'єднуються у
зведене виконавче провадження або
приєднуються до зведеного виконавчого
провадження не пізніше наступного
робочого дня після закінчення строку,
наданого боржнику для самостійного
виконання.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, виконавчі провадження були
відкриті Шевченківським ВДВС
Чернівецького МУЮ на виконання судових
наказів про солідарне стягнення
коштів.

Відповідно до положень ч.1 ст.68
Закону України «Про виконавче
провадження» стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші
доходи боржника звертається у разі
відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних
до стягнення сум, а також у разі
виконання рішень про стягнення
періодичних платежів та стягнення
на суму, що не перевищує трьох
мінімальних розмірів заробітної плати.

17.08.2011р. державний виконавець виніс
постанову по виконавчому провадженню
№ 23048137 про поновлення виконавчого
провадження та звернення стягнення на
АДРЕСА_1, яка є власністю боржника
ОСОБА_2

Однак, доказів на підтвердження
встановлення оцінки майна та його
реалізацію, суду не представлено. Крім
того немає доказів того, що у власності
боржника відсутнє інше рухоме чи
нерухоме майно, на яке може бути
звернуто стягнення.

18.11.2013р. державний виконавець виніс
постанову по виконавчому провадженню
№38702829 про проведення утримання з
доходів боржника за місцем їх
отримання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.68 Закону
України «Про виконавче провадження»,
стягнення на заробітну плату можливе
лише в разі відсутності, або
недостатності майна боржника для
покриття належних до стягнення сум.

Таким чином, проведення утримання із
доходів боржника за місцем їх
отримання, якою звернуто стягнення на
частину заробітної плати ОСОБА_2, є
передчасним.

Враховуючи зазначені обставини, дії
державного виконавця, щодо винесення
ним постанови про проведення
утримання із заробітної плати боржника
ОСОБА_2, не відповідають вимогам
чинного законодавства.

Доказів на підтвердження того, що на
адресу боржника була направлена копія
зазначеної постанови від 18.11.2013р. та
отримана ним, суду не представлена.
Отже, доводи апеляційнорї скарги в цій
частині є обгрунтованими. Інші доводи
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції не відповідають матеріалам
справи, судом порушені норми
процесуального права, що відповідно до
п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Керуючись ст. 307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Чернівців від 10 вересня 2014 року
скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій та
бездіяльності державного виконавця
задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції Сарахмана
П.М. в частині винесення 18 листопада 2013
року постанови про проведення
утримання із заробітної плати ОСОБА_2
неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Сарахмана П.М. від 18 листопада
2013 року про проведення утримання із
заробітної плати ОСОБА_2.

Зобов'язати державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції Сарахмана
П.М. усунути визнані судом порушення
норм законодавства.

В іншій частині скаргу залишити без
задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :