Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року Черкаський
районний суд Черкаської області у
складі

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Кисленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовом ПАТ "А-Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором кредиту, -

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року ПАТ "А-Банк" звернувся
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що 14.05.2008 року між ПАТ "А-Банк" та
ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір, відповідно до якого ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 4600,80 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Банк свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором. Проте
відповідач не надавав своєчасно
позивачу грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору. У зв'язку з
чим станом на 15.05.2013 року останній має
заборгованість по кредиту на загальну
суму 53339 грн. 94 коп., яку банк і просив
стягнути на свою користь.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала просила
задовольнити.

Відповідач та його представник проти
позову заперечили, зазначили, що
відповідач договір з позивачем не
укладав, кредит не брав.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Частиною 1 статті 11 ЦК України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, а п.1 ч.2 вказаної статті
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи свої
вимоги по поверненню кредитних коштів
Банк обґрунтував наявністю Заяви
відповідача на видачу кредиту, як
кредитного договору б/н від 14 травня 2008
року між сторонами. Тобто у відповідача
виник обов'язок згідно договору
повернути кредит ( ст. 1049 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
факт укладення такого договору
заперечив, пояснивши, що не підписував
дану угоду.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України
передбачено, що кредитний договір
укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно частини 2 статті 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до висновку експерта по
результатам проведення почеркознавчої
експертизи № 1/469 від 25.07.2014 року підпис
від імені ОСОБА_1 на лицевій та
зворотній стороні Заяви позичальника
від 14.05.2008 року - виконаний не ОСОБА_1, а
іншою особою.

Приймаючи до уваги, що позивач у своїй
позовній заяві спирався на вказану
вище Заяву як єдиний доказ укладення
кредитного договору, суд вважає, що
даний кредитний договір є неукладеним
і у ОСОБА_1 не виникло зобов'язань перед
банком які витікають з договору
кредиту, а тому відсутні правові
підстави стягнення коштів з
відповідача.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Посилання представника позивача на
недоліки у проведенні судової
почеркознавчої експертизи
непереконливі і спростовуються
матеріалами справи. Проведена
експертиза сумніву у суду не викликає.

Посилання представника позивача на те,
що відповідно до висновку експерта по
результатам проведення почеркознавчої
експертизи № 1/469 від 25.07.2014 року підпис
від імені ОСОБА_1 на лицевій двох копіях
паспорту, копії довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду, в заяві про
особисті дані та в довідці про умови
кредитування з використанням кредитки
«Універсальная, 30 дней льотного
периода» від 14.05.2008 року виконані самим
ОСОБА_1, суд до уваги не приймає,
оскільки позивач у своїй позовній
заяві чітко зазначив, що лише Заява
разом з Умовами надання кредиту
«Розстрочка» складає
кредитно-заставний договір, а вказані
представником позивача копії
документів на яких містяться підписи
відповідача договором не являються.

Таким чином , позовні вимоги позивача
не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
передбачено, що сторони, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.3,10, 11,57-61, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ПАТ
"А-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за договром кредиту - відмовити
повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції, а особою, яка не була
присутня під час проголошення судового
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: Є. П. Тептюк

повний текст рішення виготовлено та
підписано 06.11.2014 року