АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н.
Ю.

суддів Савчук
М.В., Бреславського О.Г.

секретаря Давньої
Я.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Чернівецької міської
ради, реєстраційної служби Головного
управління юстиції України в
Чернівецькій області, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в Чернівецькій області, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45,
ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53,

№22ц-629/2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Федіна А.В.

Категорія 2/5
Доповідач Половінкіна Н.Ю.

ОСОБА_54 про виділ в натурі частки із
майна, припинення права спільної
часткової власності, стягнення
грошової компенсації за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 25 лютого 2014 року,

встановила:

ОСОБА_2 у лютому 2013 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про виділення
в натурі частки із спільної часткової
власності, стягнення грошової
компенсації, припинення права спільної
часткової власності

Зазначав, що за час шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 набуто право власності на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування між ОСОБА_55 та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5617 лютого 2003 року.

Посилаючись на чинення ОСОБА_3 перешкод
у користування жилим приміщенням,
просив виділити в натурі ОСОБА_2
приміщення коридору №30-1 площею 8,2 кв.м,
санвузлу №30-2 площею 2,90 кв.м, кухні №30-3
площею 8,7 кв.м, коридору №30-4 площею 2,90
кв.м, кімнати №30-5 площею 12,40 кв.м, комори
№30-6 площею 1,40 кв.м, що становить 40/100
частин та визнати за право власності;
виділити в натурі ОСОБА_3 - приміщення
кімнати №30-7 площею 18,3 кв.м, кімнати №30-8
площею 8,6 кв.м, кімната №30-9 площею 11,4
кв.м, веранди №30-10 площею 17,30 кв.м, що
становить 60/100 частин, та визнати право
власності, стягнувши з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 компенсацію різниці у
вартості майна в сумі 55 552 грн.,
припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги, просив
виділити в натурі ОСОБА_2 із квартири
АДРЕСА_1 приміщення коридору № 30-1(1)
площею 4,2 кв.м, санвузлу №30-2 площею 2,9
кв.м, кухні №30-3 площею 8,7 кв.м, коридору
№30-4 площею 2,9 кв.м, кімнати №30-5 площею
12,4 кв.м, комори №30-6 площею 1.4 кв.м,
кімнати №30-7 площею 10,0 кв.м та визнати
право власності, виділити в натурі
ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 приміщення
кімнати № 30-7 площею 8,3 кв.м, кімнати №
30-8 площею 8,6 кв.м, кімната № 30-9 площею
11,4 кв.м, веранди № 30-10 площею 17,3 кв.м та
визнати право власності, залишивши
приміщення коридору № 30-1 площею2,0 кв.м
у спільному користуванні, стягнути з
ОСОБА_3 на користь позивача компенсацію
різниці у вартості майна в розмірі 8 318
грн., припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на квартиру АДРЕСА_1.

Залучено до участі у справі третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, Чернівецьку
міську раду, реєстраційну службу
Головного управління юстиції України в
Чернівецькій області, Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України в Чернівецькій області, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_57, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46,
ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,
ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54
ухвалою Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 19 квітня 2013 року.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 25 лютого 2014 року у
позові відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 25 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2 про виділ
частки із майна, суд першої інстанції
послався на недоведеність можливості
поділу в натурі квартири АДРЕСА_1 та
порушення вимог, передбачених ст.152 ЖК
України.

Проте, з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

На підставі ст.213 ЦПК України рішення
сулу повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалено з порушенням
наведених норм.

За змістом ч.1 ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набуто
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування між ОСОБА_55 та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_5617 лютого 2003 року.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про виділ у
натурі ? частки із квартири АДРЕСА_1, суд
першої інстанції виходив з оцінки
допустимості такого доказу як довідка
експерта ОСОБА_58 від 20 лютого 2014 року
про варіант поділу майна та фактично
залишив спір не вирішеним.

Відповідно до ст.1 ЦПК України одним із
основних завдань цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня 1991
року №7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» при вирішенні справ про виділ
в натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі, що це можливо,
якщо кожній зі сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
з самостійним виходом (квартиру).

Згідно з пунктом 7 цієї постанови виділ
може мати місце за наявності технічної
можливості переобладнати приміщення в
ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
провадиться за наявності дозволу на це
виконкому місцевої ради /ст.152 ЖК/.

Аналогічні роз»яснення надано у п.14
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року №20 «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
за якими квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення із самостійними виходами,
які можуть використовуватись як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири.

Згідно положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України
рішення Верховного суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правових
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України.

Так, Верховний Суд України в постанові
від 4 грудня 2013 року у справі №6-130цс13
зазначив, що враховуючи те, що після
виділу частки зі спільного нерухомого
майна в порядку стт.364 ЦК України право
спільної часткової власності
припиняється, при виділі частки із
спільного нерухомого майна власнику,
що виділяється, та власнику (власникам),
що залишаються, має бути відхилена
окрема площа, яка повинна бути
ізольованою від приміщення іншого
(інших) співвласників, мати окремий
вихід, окрему систему
життєзабезпечення (водопостачання,
водовідведення, опалення тощо), тобто
складати окремий об»єкт нерухомого
майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10
Порядку присвоєння об»єкту нерухомого
майна реєстраційного номера,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 грудня 2010 року
№1117 «Про ідентифікацію об»єктів
нерухомого майна для реєстрації прав
на них».

За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених законом.

На підставі ч.4 зазначеної норми суд
сприяє всебічному і повному з»ясуванню
обставин справи: роз»яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов»язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, вирішуючи такі
спори, суди з метою всебічного і
повного з'ясування обставин справи та
забезпечення здійснення прав сторін
повинні запропонувати сторонам подати,
зокрема, висновки технічної експертизи
щодо можливих варіантів поділу будинку
в натурі, а в необхідних випадках -
висновки органів державного
архітектурно-будівельного контролю,
пожежної і санітарної інспекцій тощо,
про допустимість пов'язаних із цим
поділом переобладнань і перепланувань;
дані про дозвіл виконавчого комітету
місцевої ради на переобладнання і
перепланування приміщення; дані про
характер робіт і їх вартість, які
необхідно здійснити для відокремлення
виділеної частки приміщення або його
поділу.

Водночас, пославшись на заперечення
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
ОСОБА_19, ОСОБА_59, ОСОБА_5 стосовно
переобладнання та перепланування
квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції
не врахував, що ненадання
співвласниками будинку АДРЕСА_1 згоди
на переобладнання та перепланування
спірного приміщення не є самостійною
підставою для відмови в задоволенні
позову ОСОБА_2 про виділ частки із
квартири АДРЕСА_1.

На підставі п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Тому судове рішення підлягає
скасуванню з підстав, передбачених п.1
ч.1 ст.309 ЦПК України.

Відповідно висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи від 10 липня 2014 року №14067,
призначеної ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 27 травня 2014
року, можливий поділ в натурі квартири
АДРЕСА_1 на дві ізольовані квартири.

Згідно із І варіантом можливо виділити
в натурі із квартири АДРЕСА_1
приміщення ? коридору №30-1-1 площею 1,2
кв.м, коридору №30-1-2 площею 3,0 кв.м,
санвузлу №30-2 площею 3,8 кв.м, кухні №30-3
площею 8,5 кв.м, коридору №30-4 площею 1,5
кв.м, кімнати №30-5 площею 12,4 кв.м, комори
№30-6 площею 1,4 кв.м, кімнати №30-7 площею
18,3 кв.м, що становить 54/100 частки, у І
квартиру, яка складається з ? коридору
№30-1-1 площею 1,2 кв.м, коридору №30-1-2
площею 3,0 кв.м, санвузлу №30-2 площею 3,8
кв.м, кухні №30-3 площею 8,5 кв.м, коридору
№30-4 площею 1,5 кв.м, кімнати №30-5 площею
12,4 кв.м, санвузлу №30-6-1 площею 1,4 кв.м,
кімнати №30-7 площею 18,3 кв.м.

Також виділити в натурі із квартири
АДРЕСА_1 приміщення ? коридору №30-1-1
площею 1,2 кв.м, коридору №30-1-3 площею 4,1
кв.м, кімнати №30-8 площею 8,6 кв.м, кімнати
№30-9 площею 10,9 кв.м, кімнати №30-10-1
площею 8,2 кв.м, кімнати №30-10- 2 площею 9,0
кв.м, що становить 46/100 частки, у П
квартиру, яка складається з ? коридору
№30-1-1 площею 1,2 кв.м, коридору №30-1-3
площею 4,1 кв.м, передпокою №30-8-1 площею
8,6 кв.м, кухні №30-9-1 площею 7,0 кв.м,
санвузлу №30-9-2 площею 3,9 кв.м,кімнати
№30-10-3 площею 17,2 кв.м.

Розмір компенсації різниці вартості
часток становить 28889 грн.

Необхідно виконати
ремонтно-будівельні роботи з
переобладнання квартири АДРЕСА_1 у дві
ізольовані квартири, а саме у І
квартирі влаштувати перегородки з
вхідними дверними блоками в приміщенні
коридору №30-1, розділивши його на
приміщення коридору №30-1-1 площею 1,2 кв.м
та коридору №30-1-1 площею 1,2 кв.м,
коридору №30-1-2 площею 3,0 кв.м, коридору
№30-1-2 площею 4,1 кв.м вартістю 2982 грн., у
П квартирі - влаштувати дверний проріз
між приміщеннями кімнати №30-8 та
кімнати №30-9, перегородку в приміщенні
кімнати №30-9, розділивши на приміщення
кухні №30-9-1 площею 7,0 кв.м та приміщення
санвузлу №30-9-2 площею 3,9 кв.м,
ліквідувати існуючу перегородку між
приміщеннями кімнати №30-10-1 на кімнати
№30-10-2, утворивши приміщення кімнати
№30-10-3 площею 17,2 кв.м, розділити
енергоносії та їх облік вартістю 5795
грн.

Рішенням виконавчого комітету
Першотравневої районної у місті
Чернівці ради Чернівецької області від
15 жовтня 2014 року №83/11 дозволено поділ
квартири АДРЕСА_1 на дві ізольовані
квартири згідно варіантів
передбачених висновком №14067
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи.

За таких обставин підлягають
задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2

Керуючись п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 25 лютого 2013 року
скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, Чернівецької
міської ради, реєстраційної служби
Головного управління юстиції України в
Чернівецькій області, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в Чернівецькій області, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44 ОСОБА_60,

ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54 про виділ в натурі
частки із майна, припинення права
спільної часткової власності,
стягнення грошової компенсації
задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_2 із квартири
АДРЕСА_1 приміщення ? коридору №30-1-1
площею 1,2 кв.м, коридору №30-1-3 площею 4,1
кв.м, кімнати №30-8 площею 8,6 кв.м, кімнати
№30-9 площею 10,9 кв.м, кімнати №30-10-1
площею 8,2 кв.м, кімнати №30-10- 2 площею 9,0
кв.м, що становить 46/100 частки, визнати
право власності.

Виділити в натурі ОСОБА_3 із квартири
АДРЕСА_1 приміщення ? коридору №30-1-1
площею 1,2 кв.м, коридору №30-1-2 площею 3,0
кв.м, санвузлу №30-2 площею 3,8 кв.м, кухні
№30-3 площею 8,5 кв.м, коридору №30-4 площею
1,5 кв.м, кімнати №30-5 площею 12,4 кв.м,
комори №30-6 площею 1,4 кв.м, кімнати №30-7
площею 18,3 кв.м, що становить 54/100 частки,
визнати право власності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
компенсацію різниці вартості майна в
сумі 28889 грн.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_2 ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: