Номер провадження: 22-ц/785/9053/14
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ТОВ «Родеф», ПАТ «Комерційний
банк «Надра» про визнання договору
поруки припиненим за апеляційною
скаргою ПАТ «Комерційний банк «Надра»
на рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 16 вересня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання припиненим
договору поруки, укладеного 20.07.2007 року
між ним та ПАТ «Комерційний банк
«Надра».

Позивач посилався на те, що 20.07.2007 року
між ВАТ КБ «Надра» /тепер ПАТ КБ
«Надра»/ та ТОВ «Родеф» був укладений
кредитний договір, за умовами якого
банк надав позичальнику ліміт
кредитування в 5 000 000 грн. на строк до
20.07.2009 року зі сплатою 17% річних, якщо
строк користування траншем не
перевищує 45 днів та 18,9% річних, якщо
строк користування траншем перевищує
110 днів.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору 20.07.2007 року між КБ
«Надра» та ОСОБА_2 був укладений
договір поруки.

З метою забезпечення виконання
зобов»язань ТОВ «Родеф» за кредитним
договором від 21.07.2007 року між КБ «Надра»
та ОСОБА_3 укладено договір поруки.

З рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 14.05.2013 року по справі за
позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 20.07.2007 року
позивач дізнався про наявність
додаткових угод № 24 від 09.04.2008 року та №
25 від 26.06.2008 року, відповідно до яких
було збільшено відсоткову ставку за
користування кредитною лінією до 20,9% та
23% відповідно.

Позивач посилається на те, що
збільшення обсягу його
відповідальності як поручителя
додатковими угодами, про які його банк
не повідомив, є підставами для визнання
договору поруки припиненим.

Представник відповідача вважав
вимоги безпідставними, оскільки
позивач як керівник підприємства
особисто підписував додаткову угоду,
тому був усвідомлений про зміну
процентної ставки, тому просив у
вимогах відмовити повністю.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 16 вересня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Родеф» та ПАТ
«Комерційний банк «Надра» про визнання
договору поруки припиненим задоволені.

Визнано припиненим з 09.04.2008
року договір поруки від 20.07.2007 року,
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Комерційний банк «Надра».

Вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Комерційний
банк «Надра» просить рішення суду
скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим
суд першої інстанції посилався на те,
що позивач як фізична особа поручитель
не знав та не давав згоди на збільшення
відсоткової ставки за кредитним
договором, укладеним між банком та ТОВ
«Родеф».

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду першої інстанції не
погоджується, оскільки вини не
відповідають обставинам справи та
судом неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права,
що, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, є підставами для скасування
рішення суду з ухваленням нового.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 20.07.2007 року між
ТОВ «Родеф» та ВАТ КБ «Надра» / тепер
ПАТ КБ «Надра»/ був укладений
кредитний договір про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування у 5 000 000 грн. строком
користування до 20.07.2009 року зі сплатою
17% річних, якщо користування траншем не
перевищує 45 днів та 18,9% річних, якщо
строк користування траншем не
перевищує 110 днів.

В забезпечення умов кредитного
договору 20.07.2007 року між ПАТ КБ «Надра»
ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено два
окремих договори поруки.

Додатковими угодами № 24 від 09.04.2008 року
та № 25 від 26.06.2008 року, укладеними між
ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Родеф», про
внесення змін до кредитного договору
від 20.07.2007 року було збільшено
відсоткову ставку за користування
кредитною лінією відповідно до 20,9% та
23%. Додаткові угоди підписані сторонами
договору: представником ПАТ КБ «Надра»
та Генеральним директором ТОВ «Родеф»
ОСОБА_2

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 14 травня 2013 року з
поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «Надра» стягнута заборгованість
за кредитним договором від 20.07.2007 року у
розмірі 1607450,34 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Зобов"язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК, інших актів законодавства.

У разі порушення боржником
зобов"язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову /субсидіарну/
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки / стаття
554 ЦК України/.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому обсязі, що і боржник,
включаючи оплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, якщо інакше не встановлено
договором поруки. Особи, які спільно
дали поруку, відповідають перед
кредитором солідарно, якщо інше не
встановлено договором поруки.

За положеннями ч. 2 ст. 543 ЦК України, що
солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у
повному обсязі, а відповідно до ст. 599
ЦК України, передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення поруки пов'язується зі
зміною забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя.

Як роз'яснено в п. 22 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
відповідно до частини першої статті 559
ЦК припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а, отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо у договорі поруки не узгоджені
умови щодо можливості зміни розміру
процентів за основним зобов'язанням і
строків їх виплати тощо без
додаткового повідомлення поручителя
та укладення окремої угоди, то
відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК
України порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя.

Кредитний договір від 27 липня 2007 року
та додаткова угода до цього кредитного
договору від 09 квітня 2008 року про
збільшення відсоткової ставки
підписані однією ж і тією особою:
особисто генеральним директором
ОСОБА_2, що свідчить про його
обізнаність про збільшення
відсоткової ставки за кредитним
договором.

Підписання особисто ОСОБА_2 ще 09 квітня
2008 року додаткової угоди про
збільшення відсоткової ставки за
кредитним договором свідчить про те, що
він як поручитель був обізнаний про
збільшення розміру процентів.

Звернення ОСОБА_2 з позовом про
припинення договору поруки на підставі
ч. 1 ст. 559 ЦК України з підстав того, що
він як поручитель не давав згоди на
збільшення процентної ставки, тільки у
травні 2014 року, свідчить про те, що він
не тільки був обізнаний із збільшенням
розміру процентів за користування
кредитом, а й дав на це згоду.

Встановивши такі фактичні обставини,
колегія суддів прийшла до висновку про
відмову в задоволенні позову про
визнання поруки припиненим.

Така правова позиція також міститься в
судовій практиці Верховного Суду
України, що є обов»язковою для всіх
судів України відповідно до ст. 360-7 ЦПК
України / Постанова ВСУ №6-11цс14 від 26
березня 2014 року/.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний
банк «Надра» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Одеси від 16 вересня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ТОВ «Родеф», ПАТ «Комерційний банк
«Надра» про визнання договору поруки
припиненим.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна