Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2014 Справа №607/13513/14-ц 31 жовтня 2014 року

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Мандзія В.П.,

прокурора
Яциків О.П.,

представника
позивача Вовк Г.М.,

представника
третьої особи Григораш Н.А.,

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради до ОСОБА_3, третя особа -
КУТОР «Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини», про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Служба у справах неповнолітніх та
дітей Тернопільської міської ради
звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3, третя особа - КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини», про
позбавлення батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на
її користь, починаючи з дня подання
заяви і до повноліття дитини, в твердій
грошовій сумі не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму. В обґрунтування
позовних вимог позивачем зазначено, що
Органом опіки і піклування розглянуто
матеріали про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3 стосовно
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_3
написала заяву про відмову забрати
дитину з лікувальної установи, на
засідання опікунської ради вона не
з'явилася. Рішенням виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
від 10 липня 2014 року №663 малолітню
дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштовано
у комунальну установу Тернопільської
обласної ради «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини» та надано соціальний статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування. Згідно інформації
адміністрації комунальної установи
Тернопільської обласної ради
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» мати
та рідні не цікавилися станом здоров'я
та вихованням дитини. Орган опіки та
піклування дійшов висновку про те, що
ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, не піклується
про дитину, не проявляє щодо неї
материнської уваги і турботи. На
підставі викладеного, позивач просить
суд позов задовольнити, позбавити
ОСОБА_3 батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути аліменти на її
користь, починаючи з дня подання заяви
і до повноліття дитини, в твердій
грошовій сумі не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з мотивів,
викладених у позовній заяві, просить
позбавити відповідача ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути аліментів на
її користь, починаючи з дня подання
заяви і до повноліття дитини, в твердій
грошовій сумі не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася по невідомій
суду причині, хоча про день і час
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та
час розгляду справи повідомлена
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомила, а тому,
відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України,
справу слід вирішити на підставі
наявних доказів та постановити заочне
рішення.

Прокурор в судовому засіданні
заявлені Службою у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради позовні вимоги до ОСОБА_3
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів підтримала, вважає
за доцільне позбавити відповідача
батьківських прав щодо малолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути
з відповідача аліменти.

Представник третьої особи просить
позовні вимоги задовольнити, позбавити
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача
аліменти.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази по справі, встановив
наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 03 липня 2014 року,
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції
Тернопільської області, батьками
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

ОСОБА_3 10 червня 2014 року звернулась до
головного лікаря Тернопільської
комунальної міської лікарні №2 із
заявою, в якій повідомила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 год. її доставлена
швидкою допомогою в пологове
відділення лікарні №2. Цього числа об 11
год. вона народила дитину - дівчинку. На
обліку не перебувала, не працює ніде.
Проживає за адресою: АДРЕСА_1 з
громадянином ОСОБА_6, який ніде не
працює. У вказаній заяві ОСОБА_3
відмовилась забрати дитину, бо не має
можливості її утримувати.

10 червня 2014 року Тернопільською
комунальною міською лікарнею №2
Тернопільської міської ради складено
акт №700 про дитину, яку відмовилися
забрати батьки чи інші родичі з
пологового відділення Тернопільської
комунальної міської лікарні №2. Згідно
даного акту 10 червня 2014 року о 20.00 год. в
Тернопільській комунальній міській
лікарні №2 встановлено, що мати
відмовилась забрати дитину жіночої
статі, ІНФОРМАЦІЯ_1, з причини: не має
можливості її утримати. Відомості про
мати: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає
АДРЕСА_1, безробітна. Співжитель ОСОБА_6,
дата народження не відома, адреса
проживання АДРЕСА_1. Документи, що
посвідчують особу ОСОБА_3, ОСОБА_6, не
пред'явлені. Відомості записані зі слів
ОСОБА_3 З історії пологів №01749 - стан
здоров'я дитини - задовільний.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 написала заяву про
відмову забрати з лікарні свою
новонароджену дитину додому,
відмовилась годувати, доглядати та
опікуватись нею.

13 червня 2014 року головний лікар
Тернопільської комунальної міської
лікарні №2 звернувся до Служби у
справах неповнолітніх та дітей із
повідомленням про те, що в пологовому
відділенні лікарні №2 перебуває дитина
ОСОБА_4 (жіночої статі). Мати
новонародженої дитини ОСОБА_3, яка
проживає в АДРЕСА_1, паспорт не
пред'явила, не одружена, не працює.
Адміністрація лікарні просить
вирішити питання про передачу дитини
ОСОБА_4 у Будинок дитини на повне
державне утримання.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов проживання за
адресою: АДРЕСА_1 (ОСОБА_3 проживає без
реєстрації), складеного працівниками
служби у справах неповнолітніх та
дітей, затвердженого начальником
служби у справах неповнолітніх та
дітей 12 червня 2014 року,
санітарно-гігієнічні умови даного
житла незадовільні. Для виховання,
розвитку та проживання дитини не
створено умови: двокімнатна квартира
без ремонту у занедбаному стані. Є
старе ліжко, де спить власник, інші
особи сплять на землі; стіл, шафа
трьохдверна. У старому серванті на
поличках запас памперсів на один день.
Одяг для новонародженої відсутній. За
даною адресою проживає та має постійне
місце реєстрації: власник ОСОБА_8, 1942
року народження. Проживають без
реєстрації: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, не працює; ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, останніх 5 років не
працювала, доходу не має, фінансових
заощаджень не має. Згідно висновку
даного обстеження, умови для
проживання та розвитку новонародженої
дитини відсутні.

02 липня 2014 року Виконавчим комітетом
Тернопільської міської ради винесено
рішення №636 «Про реєстрацію
новонародженої дитини», згідно якого
вирішено Відділу ДРАЦСу реєстраційної
служби Тернопільського міського
управління юстиції в Тернопільській
області провести реєстрацію
новонародженої покинутої дитини;
присвоїти дитині прізвище - ОСОБА_4, ім'я
- ОСОБА_4, по-батькові - ОСОБА_4; вказати
місце народження - м.Тернопіль, дату
народження - ІНФОРМАЦІЯ_1; матір'ю
дитини записати - ОСОБА_3, батьком -
ОСОБА_5.

Згідно повідомлення Відділу ДРАЦСу
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції в
Тернопільській області №01/08.1-03-10 від 03
липня 2014 року на підставі рішення
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради від 02 липня 2014 року, за №636,
було проведено реєстрацію
новонародженої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №1552,
складений 03 липня 2014 року, покинута
дитина.

Рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради винесено
рішення №663 від 10 липня 2014 року надано
малолітній дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
соціальний статус дитини, позбавленої
батьківського піклування. Вказаним
рішення вирішено влаштувати малолітню
дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
комунальну установу Тернопільської
обласної ради «Тернопільський
обласний спеціалізований будинок
дитини» на повне державне утримання.

Рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради №871 від 03
вересня 2014 року затверджено висновок
про позбавлення батьківських прав гр.
ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до
висновку органу опіки та піклування,
який є додатком до вказаного рішення,
гр. ОСОБА_3 написала заяву про відмову
забрати дитину з лікувальної установи,
про що складено акт про дитину, яку
відмовилися забрати батьки чи інші
родичі з пологового відділення
Тернопільської комунальної міської
лікарні №2. На засідання опікунської
ради ОСОБА_3 не з'явилася. Згідно
інформації адміністрації комунальної
установи Тернопільської обласної ради
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» мати
та рідні не цікавилися станом здоров'я
та вихованням ОСОБА_4. Наявні документи
вказують на те, що гр.ОСОБА_3 не виконує
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання доньки ОСОБА_4,
самоусунулася від її виховання. А тому,
захищаючи інтереси дитини, орган опіки
і піклування вважає за доцільне
позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3
стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту, складеного працівниками
КУТОР «Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини» та
затвердженого 04 вересня 2014 року в.о.
головного лікаря КУТОР
«Тернопільський обласний
спеціалізований будинок дитини»
Гурською Л.Є., мати та рідні не
цікавилися станом здоров'я та
вихованням дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ні усно, ні письмово з часу поступлення,
а саме з 14 липня 2014 року.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права
дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Законом України «Про охорону
дитинства» передбачено, що кожна
дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України (ст.8).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК
України однією з правових підстав для
позбавлення батьківських прав є
ухилення батька від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з подружжя, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК
України).

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
батьківськими обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 свідомо
нехтує своїми батьківськими
обов'язками, відмовилась забрати
дитину з лікувальної установи, про що
подала письмову заяву, не цікавився її
життям, станом здоров'я, не виконує
батьківських обов'язків щодо виховання
та утримання дочки, не створює умов для
розвитку, у зв'язку з чим, враховуючи
інтереси малолітньої дитини, суд
вважає позов Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради в частині позбавлення
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, підставним та таким, що
підлягає до задоволення.

Водночас, позовні вимоги Служби у
справах неповнолітніх та дітей
Тернопільської міської ради в частині
стягнення аліментів слід задовольнити
частково, виходячи з наступного.

Як слідує із ч.2 ст.166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. Частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватись як аліменти на дитину,
визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Змістом ст.184 СК України
визначено, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову (ч.1 ст.191 СК України).

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є працездатною, однак не працює,
її стан здоров'я задовільний, даних про
аліментні обов'язки та інших
утриманців відповідача в судовому
засіданні не здобуто. Таким чином,
стягнення аліментів з ОСОБА_3 на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити у твердій
грошовій сумі, в розмірі 350 грн.
щомісячно, починаючи з 12 серпня 2014 року
до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць слід
допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.18
Конвенції про права дитини, Законом
України «Про охорону дитинства»,
Постановою Пленуму ВСУ від 30 березня 2007
року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст.164, 165, 166, 180, 183,
184, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 213, 215, 218, 223,
224-226, 228, 232-233, 367 ЦПК України, суд, -

в
и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає в АДРЕСА_1 (зареєстрована в
АДРЕСА_2), аліменти в користь
малолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн.
щомісячно, починаючи з 12 серпня 2014 року
до досягнення нею повноліття.

Стягнути із відповідача ОСОБА_3 в
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят)
коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити рішення
суду в загальному порядку. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча
О.Герчаківська