У Х В А Л А

"14" листопада 2014 р. Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого Дмитренко А. М.

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі
суду № 1 заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
мотивуючи тим, що з 06.09.2008 року вона з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу
вони придбали наступне майно:
кольоровий телевізор «PHILIPS» діагоналлю
37 дюймів вартістю 4200 грн., посудомийну
машину «Zanussi» вартістю 2900 грн., варочну
поверхню-1500 грн., стіл скляний з 4
стільцями -3400 грн., холодильник «Electrolux»
-7000 грн., пральну машину «Electrolux»-4200 грн.,
бойлер -1000 грн., набір меблів /диван та
крісло/- 13 000 грн., шафу-купе -7000 грн.,
пилесос «PHILIPS» -1800 грн., праску «Tefal» -900
грн., ноутбук HP /отриманий в подарунок
від батьків чоловіка/, автомобіль
«Subaru», всього майна /без врахування
вартості автомобіля/ на суму 46900 грн.,
більшість речей було придбано в кредит,
кредитний договір укладала позивач,
оскільки відповідач тривалий час не
працював, частину майна придбано за
гроші, подаровані на весіллі, 03.09.2013
року вони розлучилися, добровільно
вирішити питання про поділ спільного
майна подружжя не вдалося, в квартирі
відповідача, де вони разом проживали,
залишилися також особисті речі
позивачки: її одяг, DVD-програвач,
коштовні вироби, духовка «Samsung».
Позивач просить суд поділити майно,
набуте сторонами під час перебування в
зареєстрованому шлюбі, виділивши
відповідачу: автомобіль «Subaru»,
стягнувши з нього грошову компенсацію
вартості автомобіля, варочну
поверхню-1500 грн., бойлер-1000 грн., набір
меблів /диван та крісло/- 13 000 грн.,
шафу-купе -7000 грн., стіл скляний з 4
стільцями -3400 грн., на загальну суму 25 900
грн.; виділити їй кольоровий телевізор
«PHILIPS» діагоналлю 37 дюймів вартістю 4200
грн., посудомийну машину «Zanussi»
вартістю 2900 грн., холодильник «Electrolux»
-7000 грн., пральну машину «Electrolux»-4200 грн.,
пилесос «PHILIPS» -1800 грн., праску «Tefal» -900
грн., ноутбук HP /отриманий в подарунок
від батьків чоловіка/, на загальну суму
21 000 грн. На речі, придбані до шлюбу,
визнати особисту приватну власність, а
саме: духовку «Samsung» вартістю 3099 грн.,
DVD-програвач.

За ухвалою судді від 15.10.2014 року було
відкрито провадження по даній
цивільній справі.

В судовому засіданні позивач
звернулася з заявою про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
наступне майно: варочну поверхню,
бойлер, набір меблів /диван та крісло/,
шафу-купе, стіл скляний з 4 стільцями,
кольоровий телевізор «PHILIPS» діагоналлю
37 дюймів, посудомийну машину «Zanussi»,
праску «Tefal», холодильник «Electrolux»,
пральну машину «Electrolux», пилесос «PHILIPS»,
духовку «Samsung» , DVD-програвач, яку
обгрунтовує тим, що спірне майно
знаходиться у квартирі АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_3, яка
знаходиться в родинних стосунках з
відповідачем, а тому позивач має
підстави побоюватись, що відповідач
або власник квартири можуть
розпорядитися цим майном, відчужити
його, що ускладнить або зробить
неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача щодо
задоволення даної заяви заперечує,
вказуючи на те, що зазначена вище
квартира належить на праві власності
не відповідачу, а іншій особі,
відповідач в цій квартирі не проживає,
майно, яке просить поділити позивач,
сторонами взагалі не придбавалося і в
квартирі воно відсутнє.

Вислухавши думку осіб, які приймають
участь у розгляді справи, суд дійшов
висновку про задоволення заяви про
забезпечення позову з наступних
підстав.

За ч.3 ст.151 ЦПК забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов’язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов’язання; зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на це майно або про
виключення його з опису; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа, який оскаржується боржником
у судовому порядку; передачею речі, яка
є предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Згідно ч.ч.2, 3 цієї статті, у разі
необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року за № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» вказується на те,
що забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній.

А як роз’яснено в п.4 вказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні,
між сторонами дійсно виник спір щодо
поділу спільного майна подружжя,
оскільки позов представником
відповідача не визнається повністю,
хоча представник відповідача не
заперечує того факту, що сторони дійсно
після укладення шлюбу проживали деякий
час в квартирі АДРЕСА_2, яка належить на
праві власності ОСОБА_3 –матері
відповідача.

Оскільки позивач не має доступу до
вказаної квартири, то дійсно вона
позбавлена можливості забезпечити
збереження цього майна до вирішення
спору судом, тоді як відповідач має
змогу розпорядитися майном, яке може
знаходитися у вказаній вище квартирі,
що може утруднити в подальшому або
зробити неможливим виконання рішення
суду по даній справі.

Суд також виходить з того, що заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і стосуються тільки того
майна, яке є предметом спору.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Забезпечити позов по справі шляхом
накладення арешту на наступне майно:
варочну поверхню, бойлер, набір меблів
/диван та крісло/, шафу-купе, стіл
скляний з 4 стільцями, кольоровий
телевізор «PHILIPS» діагоналлю 37 дюймів,
посудомийну машину «Zanussi», праску «Tefal»,
холодильник «Electrolux», пральну машину
«Electrolux», пилесос «PHILIPS», духовку «Samsung»
, DVD-програвач, яке знаходиться у
квартирі АДРЕСА_1.

Копію ухвали надати для виконання до
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції.

Ухвала про забезпечення позову
підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали.

Суддя
ОСОБА_4