22-ц/775/112/2014(м)
10 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
головуючого Ігнатоля Т.Г.,
суддів Кочегарової Л.М.,
при секретарі Макаровій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» ( далі ПАТ « ММК
імені Ілліча») про визнання
незаконними умов трудового договору,
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, треті особи:
Профспілковий комітет первинної
організації профспілки ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», Комунальна
лікувально-профілактична установа
«Міський наркологічний диспансер
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 14
листопада 2013 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з даним позовом. Посилався на
те, що працював слюсарем по ремонту
автомобілів в АТЦ-1 ПАТ «ММК ім.
Ілліча». 23 листопада 2012 року о 19-00
годині приступив до виконання трудових
обов'язків. Приблизно о 21-00 годині
контролери відділення охорони
підприємства, з метою проведення
процедури тестування на виявлення
ознак алкогольного сп'яніння, відвезли
його до медичного пункту підприємства,
де за допомогою трубки «Контроль
тверезості» провели перевірку, але
стан алкогольного сп'яніння не
підтвердився. Незважаючи на результати
такого аналізу, його у супроводі
контролерів охорони та механіка АТЦ-1
ОСОБА_3 було доставлено до міського
наркологічного диспансеру, де без його
письмової згоди було здійснено
хіміко-токсикологічне дослідження,
після чого він повернувся на роботу та
продовжив працювати. 19 лютого 2013 року
він разом із представником ОСОБА_4 був
присутнім на засіданні профспілкового
комітету АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» на
якому було прийнято рішення про
відмову у наданні згоди на його
звільнення. 22 лютого 2013 року на
засіданні профспілкового комітету
АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» повторно
було розглянуто подання про надання
згоди на звільнення його з роботи на
підставі довідки, виданої КЛПУ «МНД м.
Маріуполя», якою встановлено
перебування його в стані наркотичного
сп'яніння 23 листопада 2012 року та
надана згода на звільнення його з
роботи. 22 лютого 2013 року видано наказ
про його звільнення за п.7 ст.40 КЗпП
України за порушення трудової
Просив визнати незаконними умови
трудового договору, які надають право
працівникам охорони збирати дані про
перебування працівників підприємства
в стані алкогольного або наркотичного
сп»яніння, оскільки це є порушенням
Закону України «Про захист
персональних даних»; визнати
незаконним наказ про звільнення;
поновити його на роботі та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 27 421,92 грв. та у
відшкодування моральної шкоди - 2000 грв.
Рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області
від 14 листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення, а також на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Зокрема, апелянт посилається
на те, що суд не вирішив його
клопотання про приєднання до
матеріалів справи аудиозапису
засідання профспілкового комітету від
19 лютого 2013 року, на якому було
прийнято рішення про відмову у наданні
згоди на його звільнення з роботи. В
порушення норм процесуального права,
під час розгляду справи суд прийняв
від представника третьої особи витяг з
протоколу засідання профспілкового
комітету АТЦ ПАТ «ММК імені Ілліча» від
19 лютого 2013 р., хоча вказані дії повинні
були мати місце до початку розгляду
справи по суті. Суд не прийняв до уваги,
що рішення виборчого органу первинної
профспілкової організації про відмову
в наданні згоди на розірвання договору
від 19 лютого 2013 року є мотивованим та
обґрунтованим, а тому, ПАТ «ММК імені
Ілліча» не мав права приймати рішення
про його звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_4, які підтримали доводи
апеляційної скарги та просили її
задовольнити, заперечення проти скарги
представника ПАТ « ММК імені Ілліча»
Яблонської С.І., яка просила скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
зміни, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК У
країни апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає , що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 працював у ПАТ «ММК імені
Ілліча» з 05 червня 1990 року до 22 лютого
2013 року. Згідно записів трудової
книжки, з 01 березня 1995 року ОСОБА_1
працював слюсарем по ремонту
автомобілів в АТЦ-1 ( а.с. 60-62)..

Згідно з наказом директора по
персоналу та соціальним питанням ПАТ
«ММК імені Ілліча» №13-ку від 22 лютого
2013 року ОСОБА_1 звільнено за порушення
трудової дисципліни, яке виразилося в
появі його на роботі 23 листопада 2012
року у стані наркотичного сп'яніння, на
підставі п.7 ст.40 КЗпП України ( а.с. 10).

Від ознайомлення з випискою з
наказу №13-ку від 22 лютого 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 відмовився, що
зафіксовано в акті №2 від 22 лютого 2013
року. В день звільнення ОСОБА_1 отримав
трудову книжку, що підтверджено його
підписом у книзі обліку руху трудових
книжок.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову, суд виходив з того, що
правомірність накладеного на ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення за
порушення трудової дисципліни -
знаходження на роботі у стані
наркотичного сп»яніння, у вигляді
звільнення, доведена належними
доказами. Порушення норм трудового
законодавства при звільненні позивача
з роботи відповідачем не допущено.

З висновками суду, як такими,
що ґрунтуються на обставинах справи та
вимогах закону, не можна не погодитись.

Згідно з п.7 ч.1 ст.40 Кодексу законів
про працю України, трудовий договір,
укладений на невизначений строк, може
бути розірваний власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках: появи на роботі в нетверезому
стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння.

Відповідно до положень ст.43 цього
Кодексу, розірвання трудового
договору з підстав, передбачених
пунктом 7 ст.40 цього Кодексу, може бути
проведено лише за попередньою згодою
виборного органу первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник. У випадках, передбачених
законодавством про працю виборний
орган первинної профспілкової
організації, розглядає у
п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване
письмове подання власника або
уповноваженого ним органом про
розірвання договору з працівником.
Подання має розглядатися у присутності
працівника, на якого воно внесено. За
бажанням працівника від його імені
може виступати інша особа, у тому числі,
адвокат. Виборний орган первинної
профспілкової організації повідомляє
власника або уповноважений ним орган
про прийняте рішення у письмовій формі
в триденний строк після його прийняття.
Рішення про відмову в наданні згоди на
розірвання трудового договору повинно
бути обґрунтованим. Власник або
уповноважений ним орган має право
розірвати трудовий договір не пізніш
як через місяць з дня одержання згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації.

Відповідно до роз»яснень, які
містяться у п.25 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 6
листопада 1992 року, з наступними змінами
та доповненнями, «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
вирішуючи справи про поновлення на
роботі осіб, трудовий договір з якими
розірвано на підставі п.7 ст.40 КЗпП
України, суди повинні мати на увазі, що
з цих підстав можуть бути звільнені з
роботи працівники за появу на роботі в
нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння
в будь-який час робочого дня, незалежно
від того, чи були вони відсторонені від
роботи, чи продовжували виконувати
трудові обов'язки. Нетверезий стан
працівника або наркотичне чи токсичне
сп'яніння можуть бути підтверджені як
медичним висновком, так і іншими видами
доказів, яким суд має дати відповідну
оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з актом № 063467 від 23 листопада 2012
року, складеним командиром відділення
ОО №6 «Охрона-Рівне» Марченко І.А. про
встановлення факту порушення та акту
№5 зміни №3 цього відділення про
виявлення та відсторонення від роботи
особи, яка знаходиться в стані
алкогольного, наркотичного або
токсичного сп'яніння від 23 листопада 2012
року, працівник АТЦ-1 ПАТ «ММК ім.
Ілліча» ОСОБА_1 був затриманий на
території підприємства в робочий час
за підозрою перебування у стані
алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 пройшов
медичний огляд в медпункті на ЛПЦ-3000 за
допомогою приладу «Алкотест» і стан
сп'яніння не підтвердився. Оскільки
мали місце візуальні ознаки розладу
психічної діяльності, йому було
запропоновано пройти медичний огляд на
стан наркотичного сп'яніння в
наркологічному диспансері, куди
ОСОБА_1 супроводжував механік АТЦ-1
ОСОБА_3, який відсторонив його від
роботи в 22:05 години ( а.с. 33-34).

Відповідно до акту медичного
огляду, з метою встановлення факту
вживання психоактивної речовини та
стану сп'яніння, № 1730 від 23 листопада 2012
року, складеним КЛПУ «МНД м. Маріуполя»,
у ОСОБА_1 виявлена гостра інтоксикація,
зумовлена вживанням канабіноідів,
неускладнена, яка підтверджена
висновками хіміко-токсикологічного
дослідження ( а.с. 36,39-41).

01 грудня 2012 року начальник відділу
режиму, контролю та профілактики
управління безпеки ПАТ «ММК імені
Ілліча» направив на адресу начальника
АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» матеріали
за фактом затримання працівниками
охорони 23 листопада 2012 року о 21:20 годині
автослюсаря ОСОБА_1, який перебував у
стані наркотичного сп'яніння.

12 лютого 2013 року начальником АТЦ-1
ПАТ «ММК імені Ілліча» на адресу
керівництва підприємства спрямоване
подання про порушення трудової
дисципліни слюсарем з ремонту
автомобілів ОСОБА_1 з пропозицією
звільнити з роботи на підставі п.7 ст.40
КЗпП України за появу на роботі у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння
(а.с.25)

Відповідно до виписки з протоколу
засідання профспілкового комітету
АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» від 19
лютого 2013 року, проведеного за участю
ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4,
про надання згоди на звільнення на
підставі п.7 ст.40 КЗпП України за появу
на роботі в нетверезому стані - у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння
та роздруківки технічного запису
цього засідання, постановлено
відмовити у наданні згоди на
звільнення ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.40
КЗпП України, оскільки в наданих
документах відсутнє чітке визначення
стану сп'яніння ( а.с. 77, 51-52).

Згідно з відповіддю головного
лікаря КЛПУ «МНД м. Маріуполя» від 21
лютого 2013 року на запит начальника АТЦ-1
ПАТ «ММК імені Ілліча» медичний
висновок: «Гостра інтоксикація
внаслідок вживання канабіноідів,
неускладнена», винесений згідно МКБ №10
перегляду і відповідає згідно
транслейтера МКБ №9 наркотичному
сп»янінню внаслідок вживання канабісу
( а.с. 73).

У відповідності з протоколом №104
засідання профспілкового комітету
АТЦ-1 ПАТ «ММК імені Ілліча» від 22
лютого 2013 року, за результатами
розгляду подання про надання згоди на
звільнення ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.40
КЗпП України, за появу на роботі в
нетверезому стані - у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння,
постановлено надати згоду на
звільнення ОСОБА_1 за появу на роботі у
стані наркотичного сп'яніння, на
підставі п.7 ст.40 КЗпП України ( а.с. 35).

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, повно всебічно та
об»єктивно перевірив доводи сторін, їм
та наданим доказам дав належну оцінку,
правильно встановив фактичні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини і дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки
звільнення позивача на підставі п.7
ст.40 КЗп П України відповідає
встановленим обставинам і не
суперечить діючому трудовому
законодавству. При звільненні ОСОБА_1
відповідачем були дотримані всі
вимоги процедури звільнення і трудові
права позивача порушені не були.
Факт порушення ОСОБА_1 трудової
дисципліни та Правил внутрішнього
трудового розпорядку, які виразилися у
знаходженні на роботі в стані
наркотичного сп»яніння, виявлено та
зафіксовано у встановленому законом
порядку, що підтверджено, як
матеріалами даної справи, так і
рішенням Орджонікідевського
районного суду м. Маріуполя від 18
жовтня 2013 року, яке набрало законної
сили, яким відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1 до КЛПУ «МНД м.
Маріуполя» про визнання протиправними
дій щодо видачі довідки за наслідками
медичного огляду і лабораторного
дослідження біологічних зразків ( а.с.
81-82).

В апеляційній скарзі
позивачем не наведено доводів та
фактів, які б не були предметом
дослідження суду першої інстанції, або
які б вплинули на правильність його
висновків та належали б до тих підстав,
з якими процесуальне законодавство
пов»язує прийняття апеляційним судом
рішення щодо скасування або зміни
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції.

Посилання в скарзі на
незаконність дій відповідача щодо
направлення його на медичний огляд для
проведення лабораторного
хіміко-токсикологічного дослідження
на предмет знаходження у стані
наркотичного сп'яніння, є
безпідставним, оскільки стан
наркотичного сп'яніння можливо
виявити тільки шляхом
хіміко-токсикологічного дослідження,
факт направлення позивача на медичний
огляд і його проходження не є
лікарською таємницею для роботодавця
та розголошенням персональних даних,
оскільки, відповідно до п.п.2 ч.2 ст.7
Закону України «Про захист
персональних даних», не забороняється
обробка персональних даних, у тому
числі, даних, що стосується стану
здоров»я, якщо обробка персональних
даних необхідна для здійснення прав та
виконання обов»язків володільця у
сфері трудових правовідносин.

З урахуванням зазначеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для його скасування та задоволення
апеляційної скарги позивача немає.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-314 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 14 листопада 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді