Номер провадження: 22-ц/785/7354/14
Головуючий у першій інстанції Дудник
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Артеменка І.А.,

Суддів: Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго» на ухвалу
Ренійського районного суду Одеської
області від 06 червня 2014 року по справі
за заявою Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго» до ОСОБА_3
про видачу судового наказу,-

встановила:

У травні 2014 року ПАТ «ЕК
«Одесаобленерго» звернулося до суду з
заявою про видачу судового наказу,
посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_3
був укладений договір про користування
електричною енергією № 5/31117 від 13.12.2013
року Оскільки ОСОБА_3 несвоєчасно
сплачує за спожиту електроенергію, у
нього склалася заборгованість у
розмірі 2494,15 грн., тому заявник просив
видати судовий наказ.

Ухвалою Ренійського районного суду
Одеської області від 06 червня 2014 року
відмовлено Публічному акціонерному
товариству «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго» в прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
суду, Публічне акціонерне товариство
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» подало апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати, справу передати на новий
розгляд, посилаючись на порушення
судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити з наступних
підстав.

За правилами ч. 2 п. 4 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню по справі і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Відмовляючи в видачі судового наказу,
суд першої інстанції керувався ст. 100
ЦПК України, а саме, що заявлено вимогу,
яка не передбачена ст. 96 ЦПК України,
виходячи, що між сторонами укладений
договір про користування електричною
енергією, правовідношення, що склалися
між сторонами, є триваючими, а також , що
у боржника у ході розгляду справи
можуть виникнути заперечення щодо суми
заборгованості та якості наданих
послуг.

Проте з таким висновком суду не може
погодитись судова колегія, оскільки
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам по справі, суд порушив норми
процесуального права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно роз'яснень, які викладені в п. 13
постанови № 14 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження», якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 зазначеної Постанови вказано, що
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК).

Заявник, звертаючись до суду про видачу
судового наказу, до заяви надав
відповідний договір про надання послуг
енергопостачання, та докази, що
підтверджують фактичне надання ним та
отримання боржником таких послуг,
розрахунки заборгованості та
показники електричного лічильника, які
вказують на правильність і
безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, на вказане уваги не звернув.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції, відмовляючи в
прийнятті заяви, без дослідження
доводів боржника про оспорювання суми,
що підлягає стягненню, прийшов до
передчасного висновку про відмову в
прийнятті заяви у зв'язку з тим, що між
сторонами існує спір стосовно суми, що
підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції на зазначене уваги не
звернув, що призвело до постановлення
необґрунтованої ухвали, яка підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 311 ч. 1 п. 3, 4,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» задовольнити.

Ухвалу Ренійського районного
суду Одеської області від 06 червня 2014
року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не
підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко