АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2014
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М.,
Владичана А.І.

секретар: Скрипник С.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, державного нотаріуса
Сторожинецької державної нотаріальної
контори Хоміцької Наталії Григорівни,
третя особа ОСОБА_5, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, за апеляційною
скаргою ОСОБА_5, в інтересах якого діє
ОСОБА_6, на рішення Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 22 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, державного
нотаріуса Сторожинецької державної
нотаріальної контри Хоміцької Н. Г.,
третя особа ОСОБА_5, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом.

Посилався на те, що він з відповідачем
ОСОБА_3 являються рідними братами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_7

Після його смерті відкрилася спадщина
на будинок АДРЕСА_1. Після смерті батька
він постійно проживав у спірному
будинку, а тому вважається таким, що
прийняв спадщину. Проте, під час
розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до
нього про звільнення будинку, йому
стало відомо, що його брат - відповідач
по справі ОСОБА_3 оформив в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за законом, при цьому
вказав, що інших спадкоємців немає.

Просив визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 11.12.2013 року, видане на ім.»я
ОСОБА_3

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 22 серпня
2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 11.12.2013 року,
зареєстроване в реєстрі з №2543, яке
видано на ім.»я ОСОБА_3 в частині ?
спадкового майна, яке складається із
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходяться в АДРЕСА_1, що належали
ОСОБА_7.

На дане рішення суду ОСОБА_5, в
інтересах якого діє ОСОБА_6, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими.

Зокрема, посилався на те, що в
матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, а його реєстрація місця
проживання не може бути умовою для
реалізації права спадкоємця на
прийняття та оформлення права на
спадщину.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції керувався нормами
ст..1268 ЦК України і виходив з того, що
позивач під час та після смерті батька
проживав у спірному будинку та прийняв
спадщину померлого батька. При
оформленні відповідачем ОСОБА_3
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті батька було
порушено інтереси позивача, оскільки
факт прийняття позивачем частини
спадщини батька було приховано його
братом. За таких обставин, позовні
вимоги є доведеними і підлягають
задоволенню.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судом, і відповідають вимогам закону.

Як убачається з матеріалів справи й не
оспорюється сторонами, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 (спадкодавець)
відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходяться в АДРЕСА_1. Спадкоємцями
за законом є діти ОСОБА_7 - сторони у
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Із копії спадкової справи вбачається,
що 22 листопада 2013 року представник за
довіреністю ОСОБА_3 - ОСОБА_8 звернувся
до Сторожинецької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, в якій зазначив, що
інших спадкоємців немає.

11 грудня 2013 року на ім.»я ОСОБА_7 було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має особисто подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1
зазначав, що після смерті батька в 2006
році він фактично прийняв спадщину,
оскільки на час смерті останнього
постійно проживав разом із ним у
спірному будинку.

Суд першої інстанції, встановивши, що
ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги
після смерті свого батька ОСОБА_7,
фактично прийняв спадщину, оскільки
постійно проживав з батьком на час його
смерті; видачею свідоцтва про право на
спадщину за законом на ім.»я ОСОБА_3
порушується право позивача на
оформлення спадщини, дійшов
обґрунтованого висновку про визнання
спірного свідоцтва про право на
спадщину за законом частково
недійсним.

Доводи апеляційної скарги про
недоведеність постійного проживання
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини є безпідставними та
спростовуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається і
сторонами не оспорюється, що позивач
ОСОБА_1 на час відкриття спадщини був
зареєстрований в будинку АДРЕСА_1.

В заперечення на апеляційну скаргу
позивач надав акт обстеження
постійного місця проживання ОСОБА_1 від
02.10.2014 року, складеного комунальним
підприємством «Сторожинецьке
житлово-комунальне господарство», за
участю депутатів міської ради та
опитуванням сусідів про те, що позивач
з кінця дев»яностих років постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно визначив характер
правовідносин між сторонами,
застосував норми матеріального права,
що їх регулюють, надав оцінку усім
доказам, зібраним у справі та дійшов
вірного висновку про те, що позивач
прийняв спадщину як спадкоємець першої
черги, оскільки на час відкриття
спадщини проживав та був
зареєстрований разом із спадкодавцем.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах
якого діє ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 22 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
вступу її в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи