Справа № 2-4902/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в
суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, в
якому просили визнати за ОСОБА_1 право
власності на нежитлове приміщення
АДРЕСА_2 загальною площею 91,4 кв.м., та ?
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на
нежитлове приміщення АДРЕСА_1
загальною площею 60,8 кв.м. та ?
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м.

Позивачі просили справу розглядати за
їх відсутності, позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
їх задовольнити.

Відповідач просив справу розглядати у
його відсутність, проти задоволення
позову заперечував та просив у його
задоволенні відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 16.09.2009 року та ?
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м. та
позивач ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
03.09.2009 року та ? нежитлового офісного
приміщення АДРЕСА_3 загальною площею
216,0 кв.м.

Квартири позивачів знаходяться на
останньому поверсі багатоповерхового
житлового будинку по АДРЕСА_1.
Внаслідок неякісного оздоблення даху
будинку в квартирах позивачів постійно
затікали ливневі води, що призвело до
погіршення умов їх проживання.

Актом «Обстеження технічного стану
несучих та захисних конструкцій даху
житлового будинку по АДРЕСА_1» від
05.02.2013 року встановлено, що несучі і
огороджувальні конструкції даху
обстежуваного будинку знаходяться в
непридатному для нормальної
експлуатації технічному стані, частина
елементів знаходиться в аварійному
стані. При безремонтній експлуатації
та додаткових снігових навантаженнях
окремі ділянки системи даху існує
вірогідність втрати несучої здатності.
Для попередження виникнення аварійної
ситуації і приведення в належний
технічний стан конструкції даху
будинку рекомендується виконати його
заміну або реконструкцію.

У зв'язку з чим позивачі уклали 08.04.2013
року договір про капітальний ремонт
даху з улаштуванням мансардного
поверху та ремонту офісного приміщення
з відповідачем ОСОБА_3

Предметом договору було проведення
відповідачем капітального ремонту
даху з улаштуванням мансардного
поверху над квартирами позивачів за
адресою: 03027, АДРЕСА_1 та НОМЕР_1,
проведення капітального ремонту
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м. у
відповідності до проектно-кошторисної
документації за рахунок відповідача.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що
відповідач забезпечує закінчення
будівництва у строк 12 календарних
місяця, тобто до 08.04.2014 року, за умови
повного та своєчасного фінансування
будівництва замовником - позивачами.

Пунктом 2.3. Договору визначено, що
вартість будівництва складає 400000
(чотириста тисяч) грн. 00 коп.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що
позивачі проводять фінансування
будівництва в рівних частка кожний за
наступним графіком: протягом 10
календарних дня після підписання
договору сплачує 40 % від вартості
будівництва; решта 60 % від вартості
будівництва сплачується рівними
частками протягом 3 місяців.

Після підписання Договору, 08.04.2013 року
позивачами було сплачено авансовий
внесок в розмірі 80000 грн. 00 коп., що
підтверджується відповідною
розпискою. Відповідач одразу ж
розпочав роботи з реконструкції даху,
але через декілька місяців зупинив
роботи, вимагаючи від позивачів
сплатити усю суму по договору та
збільшити її у декілька разів, оскільки
ринкова вартість будівельних
матеріалів суттєво збільшилась.

Позивачі відмовилась від вимог
відповідача ОСОБА_3 та направили 03.03.2014
року йому додаткову угоду про
розірвання договору та самостійно
завершили капітальний ремонт даху з
улаштуванням мансардного поверху над
квартирами позивачів за адресою: 03027,
АДРЕСА_1 та ремонт нежитлового офісного
приміщення АДРЕСА_3 загальною площею
216,0 кв.м.

Також, судом встановлено, що позивачами
закінчено капітальний ремонту даху з
улаштуванням мансардного поверху над
квартирами НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 та ремонт
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м. за
власні кошти та отримано технічні
паспорти на влаштовані приміщення.

Так, пунктом 5.1. Договору визначено, що
після належного виконання сторонами
своїх зобов'язань замовники (позивачі)
отримують 100 (сто) відсотків збудованої
загальної площі за актом
приймання-передачі, що підписується
належним чином уповноваженими
представниками сторін, а саме ОСОБА_1
отримує нежитлове приміщення АДРЕСА_2
загальною площею 91,4 кв.м., та ?
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м.,
ОСОБА_2 отримує нежитлове приміщення
АДРЕСА_1 загальною площею 60,8 кв.м. та ?
нежитлового офісного приміщення
АДРЕСА_3 загальною площею 216,0 кв.м.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.

Цивільний кодекс України розкриває
поняття права власності як сукупність
трьох правомочностей власника: права
володіння, права користування та права
розпорядження. У відповідності до
статті 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 331 Цивільного кодексу України
встановлено, що право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові
будинки, будівлі, споруди тощо) виникає
з моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Відповідно до статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного
кодексу України визначено, що визнання
права власності на майно є одним із
способів захисту права власності.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оскаржене або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу
України до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу
України, власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Враховуючи викладене та оцінюючи всі
докази в сукупності, суд вважає, що
позивачами доведено факт набуття права
власності на нежитлові приміщення
АДРЕСА_2, а тому в цій частині позов
підлягає задоволенню. В решті позовних
вимог позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 88, 169, 212, 213, 214,
215, 218 ЦПК України на підставі ст.ст. 16, 321,
328, 331, 376, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нежитлове приміщення АДРЕСА_2
загальною площею 91,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
нежитлове приміщення АДРЕСА_1
загальною площею 60,8 кв.м.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.І. Кізюн