У х в а л а

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Канівського міськрайонного
суду Черкаської області
від 10 червня 2014 року та рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 21 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із позовом, в обґрунтування якого
зазначала, що з 08 жовтня 2011 року по 24
жовтня 2013 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 січня 2013
року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь
аліменти у розмірі ј частини від усіх
видів його заробітку (доходу) щомісячно
до досягнення дочкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку починаючи
з 14 січня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області відповідач має
заборгованість по сплаті аліментів на
дружину у розмірі 2 955 грн.

Посилаючись на наведене, з урахуванням
уточнених позовних вимог просила суд
стягнути з ОСОБА_4 на її користь пеню за
прострочення сплати аліментів на
дружину за період з 14 січня 2013 року по 30
квітня 2014 року у розмірі 6 232 грн. 33 коп.

Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від
10 червня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 пеню за прострочення
сплати аліментів на дружину за період з
14 січня 2013 року по 30 квітня 2014 року у
сумі 816 грн. 58 коп.

Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 21 липня 2014
року рішення суду першої інстанції
змінено.

Збільшено розмір
стягнутої суми з ОСОБА_4 неустойки
(пені) на користь ОСОБА_3 з 816 грн. 58 коп.
до 6 232 грн. 33 коп.

В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, апеляційний суд
виходив з того, що відповідач рішення
суду щодо сплати аліментів на дружину
належним чином не виконує, тому
відповідно до ст. 196 СК України
позивачка має право на стягнення з
відповідача пені за несвоєчасну
виплату аліментів.

З таким висновком суду погодитись не
можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин

Зазначеним вимогам ухвалене у справі
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судом установлено, що сторони з 08
жовтня 2011 року по 24
жовтня 2013 року перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 24 січня 2013
року стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 аліменти у розмірі ј частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку,
починаючи з 14 січня 2013 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з розрахунком відділу державної
виконавчої служби Канівського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області відповідач має
заборгованість по сплаті аліментів на
дружину у розмірі 2 735 грн. 34 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Вказана стаття міститься у Главі 15 СК
України «Обов'язок матері, батька
утримувати дитину та його виконання», а
відтак регулює відносини з приводу
сплати неустойки у випадку
прострочення виплати аліментів саме на
дитину.

У порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК
України суд апеляційної інстанції на
зазначене уваги не звернув, не
перевірив чи може вказана правова
норма слугувати підставою для
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів на дружину.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного
суду Черкаської області від 21 липня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко