справа № 166/1147/14-ц
провадження № 2/166/270/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
смт.
Ратне

Ратнівський районний суд Волинської
області в складі:

головуючої судді - Фазан О.З.,

з участю секретаря - Приймачук
О.М.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі в смт. Ратне справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ
спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1 про поділ майна.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з ОСОБА_1 25 травня 1996 року
зареєстровано шлюб, який розірвано 20
квітня 2010 року.Просить поділити між нею
та відповідачем в натурі,автомобіль
марки Газ "Волга",державний номерний
знак НОМЕР_1 - виділивши їй ? автомобіля.

15.09.2014 року позивачем подано
заяву про уточнення позовних вимог , а
саме : поділити між нею та
відповідачем в натурі будинок АДРЕСА_1
- виділивши їй ? частину будинку;
поділити між нею та відповідачем інше (
рухоме чи нерухоме ) майно - виділивши
їй ? частину усього набутого за час
перебування у шлюбі з відповідачем
майна; судові витрати покласти на
відповідача; в порядку підготовки
справи досудового розгляду накласти
арешт на все майно відповідача ОСОБА_1;
витребувати від відповідача ОСОБА_1
відомості та докази про майно, окрім
зазначеного нею у позовній заяві, яке
відповідач придбав та зареєстрував на
своє ім'я в період перебування у шлюбі
із нею .

03.10.2014 року позивачка звернулася до
суду із письмовою заявою про розгляд
справи за відсутності сторони, де
прохає розгляд справи здійснювати без
її участі відповідно до строків ,
встановлених статтею 157 ЦПК України ,
позовні вимоги підтримує повністю,
просить задовольнити повністю.

28.10.2014 року позивач подала до суду
особисті письмові пояснення по суті
позовної заяви, де зазначила, що
відповідач ОСОБА_1 набув інше рухоме
чи нерухоме майно, яке зареєстрував на
себе, а можливо вже й і реалізував, без
її відома та без згоди . Вважає, що
оскільки , а ні домовленістю між ними , а
ні шлюбним договором не встановлено
нерівності часток у спільному майні
подружжя, то їх частки є рівними.
Ствердила, що під час сумісного
проживання відповідач не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
витрачав майно та грошові кошти на
шкоду інтересам сім'ї. Вказує, що двічі
подано клопотання про забезпечення
доказів, а саме про витребування
доказів, що свідчить про наявність
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя. Також доказом
наявності спільного майна є те, що у
приміщенні апеляційного суду
Волинської області 06 листопада 2014 року
відбудеться розгляд апеляційної
скарги на ухвалу Ратнівського
районного суду Волинської області від
06 жовтня 2014 року про відмову у
задоволенні клопотання про
забезпечення доказів. Просить позовну
заяву задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просить
відмовити у їх задоволенні повністю.
Додатково пояснивши, що позивачка
майно, яке спільно нажили в період
шлюбу вивезла і забрала, в тому числі :
меблі, холодильник, пральну машину,
газову плиту,

посуд, особисті речі, золото і гроші.
Іншого майна немає. Будинок , в якому
проживала їх сім'я, по АДРЕСА_1
будувався за кошти його батьків :
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Рішенням Ратнівської
селищної ради матері надано земельну
ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку ,
господарських будівель і споруд.
ОСОБА_4 зареєстрована в будинку з 2003
року по даний час. Право власності на
жилий будинок , господарські будівлі і
споруди не реєстрували.

Свідок ОСОБА_5, який є
неповнолітнім сином сторін, допитаний
в присутності представника органу
опіки і піклування служби у справах
дітей Ратнівської районної державної
адміністрації Ятчук Надії Миколаївни
показа суду , що його мама ОСОБА_2 разом
із своїм братом ОСОБА_7 вивозили з
будинку по АДРЕСА_1 речі та меблі.:
ліжко, шкаф, холодильник, пральну
машину, частину посуду : тарілки,
каструлі. Даних речей було повний бус
та прицеп. Йому не відомо про спільне
майно батьків.Також не знає хто є
власником будинку.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що
проживає по сусідству сторін по справі
. Ствердив, що не пам'ятає коли, але
бачив, як жовтим бусом ОСОБА_2 із своїм
братом ОСОБА_7 виносили з будинку по
АДРЕСА_1 меблі, коробки зранку і
аналогічно це робили другий раз під
обід.

Суд, заслухавши відповідача, допитавши
свідків, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю.

Як встановлено у судовому засіданні
сторони зареєстрували шлюб 25 травня 1996
року , який розірвано 04 травня 2010 року
відповідно до рішення Ратнівського
районного суду Волинської області від
20 квітня 2010 року.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Статтею 68 СК України, розірвання шлюбу
не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.

Комунальне підприємство " Волинське
обласне бюро технічної інвентаризації"
повідомило , що технічна документація
на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутня,
що стверджується листом № 2361 від 26
вересня 2014 року.

Крім того, дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу ( ст. 69
СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 право власності
на новостворене нерухоме майно (
житлові будинки , будівлі, споруди тощо
) виникає з моменту завершення
будівництва ( створення майна).

Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Частиною 3 цієї статті визначено, що до
завершення будівництва ( створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва( створення майна).

Згідно із п. 15 Постанови пленуму ВССУ
від 07.02.2014 року " Про судову практику в
справах про захист права власності та
інших речових прав" законом не
передбачено можливість визнання права
власності на новостворене майно та
об'єкт незавершеного будівництва в
судовому пороядку , якщо право
власності на таке майно не було
зареєстроване раніше в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ст.55 Конституції
України права та свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Статтею 4 ЦПК України визначено, що,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст.. 57 - 60 ЦПК України.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог.

Як встановлено у судовому засіданні
позивачка не надала доказів про обсяг
спільно нажитого майна, наявного на
час припинення спільного ведення
господарства .

На житловий будинок по АДРЕСА_1
Волинської області , який просить
поділити позивачка , відсутня технічна
документація , що стверджено
повідомленням комунального
підприємства " Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації" за вих. № 2361
від 26 вересня 2014 року та позивачкою не
доведено, що він є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.
Крім того, відповідач заперечив, що
будинок збудований за кошти подружжя ,
а також ствердив , що право власності
на нього не зареєстровано.

Отже, судом оцінено надані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному ,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до глибокого переконання
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю .

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати не підлягають відшкодуванню
позивачці, оскільки у задоволенні
позовних вимог відмовляється.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 3,4,10,11, 57-60,212,213,215 ЦПК
України, ст. ст. 60, 68,69,70 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 331, 372 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ спільного
сумісного майна подружжя,

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ратнівський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення апеляційних
скарг, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засідання, - з дня отримання копії
рішення.

Головуюча підпис
Фазан О.З.

Оригіналу відповідає

Суддя Ратнівського

районного суду
О.З.Фазан