"10" листопада 2014 р.
№ 642/8696/14ц
№ 2/642/1926/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого - судді Іванісової
Л. О., за участю секретаря Сластінової Я.
О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа - Комунальне
підприємство "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації", про
звільнення майна з-під арешту,-

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції (далі -
Московський ВДВС ХМУЮ), третя особа -
Комунальне підприємство "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
(далі - КП "Харківське міське БТІ"), про
звільнення майна з-під арешту,
посилаючись на те, що їй - ОСОБА_1 (до
шлюбу - ОСОБА_1) та її матері ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 10.01.1999 року належить
квартира АДРЕСА_1, в якій постійно
мешкає вона з матір'ю та двома
неповнолітніми дітьми. Оскільки ОСОБА_3
мала намір подарувати належну їй
частину квартири позивачці, вона
звернулася з метою отримання довідки
до КП "Харківське міське БТІ", де
дізналася, що квартира АДРЕСА_1
знаходиться під арештом, накладеним
постановою відділу Державної
виконавчої служби Московського району
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 24.06.2002
року на підставі виконавчого листа
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 23.08.1998 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3697,00 грн.

Вищезазначений арешт був накладений на
підставі довідки КП "Харківське міське
БТІ", наданої на запит державної
виконавчої служби від 29.01.2002 року, де
пропонується надати інформацію щодо
належності нерухомості фізичним
особам та вказано шість прізвищ, імен
та по-батькові, в тому числі ОСОБА_1, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Запит
державної виконавчої служби не містить
повних анкетних даних ОСОБА_1, а тому КП
"Харківське міське БТІ" надало
помилкову інформацію про майно іншої
особи, прізвище, ім'я та по -батькові
якої збігаються з боржником за
виконавчим провадженням, яке не має
відношення до позивачки..

Оскільки ОСОБА_1 з 1980 року, тобто з
дворічного віку, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, накладений арешт
порушує та безпідставно обмежує її
права, тому вона змушена звернутися до
суду з зазначеним позовом.

Представник позивача в судове
засідання з'явилася, надала до суду
уточнену позовну заяву, в якій уточнила
імя позивачки, яке було помилково
зазначено як "ОСОБА_1" замість
правильного "ОСОБА_1".

Представник Московського ВДВС ХМУЮ в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи був
повідомлений своєчасно належним чином,
причини неявки суду не повідомив, заяви
про розгляд справи за відсутності
свого представника не надав.

Представник третьої особи - КП
"Харківське міське БТІ" в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи був повідомлений
своєчасно належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК
України суд вважає можливим
постановити заочне рішення по справі
зі згоди позивачки. Неявку відповідача
в судове засідання суд розцінює як
байдуже ставлення до розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про
народження НОМЕР_2, виданого 01.04.1978 року
Палацом новонароджених "Жовтневий",
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою ОСОБА_5 та
ОСОБА_3. (а. с. 8).

Зі свідоцтва про право власності на
житло, виданого Центром (відділом)
приватизації державного житлового
фонду Управління комунального майна та
приватизації Харківської міської ради
від 10.01.1999 року вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
(а. с. 6).

Постановою відділу Державної
виконавчої служби Московського
районного управління юстиції про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 24.06.2002 року на
підставі виконавчого листа
Комінтернівського районного суду м.
Харкова № 1-120 від 23.08.1998 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
3697,00 грн. на підставі відповіді БТІ м.
Харкова від 10.06.2002 року накладено арешт
на все майно, що належить ОСОБА_1, а саме:
частину квартири АДРЕСА_1. (а. с. 5).

23.11.2002 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклала
шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу
прізвище дружини змінено на "ОСОБА_1" (а.
с. 9).

Згідно паспорту громадянина України
НОМЕР_1, виданого 18.03.2003 року Ленінським
РВ ХМУ УМВС України в Харківській
області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з
04.12.1995 року (а. с. 7).

Як вбачається з відповіді КП
"Харківське міське БТІ" від 13.05.2014 року в
матеріалах інвентаризаційної справи
за адресою: АДРЕСА_1, міститься
постанова відділу Державної
виконавчої служби Московського
районного управіління юстиції від
24.06.2002 року про арешт майна ОСОБА_1 (без
дати народження), а саме: на квартиру
АДРЕСА_1, та оголошення заборони на його
відчуження; запит відділу Державної
виконавчої служби Московського
районного управіління юстиції від
29.01.2002 року щодо зареєстрованого права
власності на ім'я ОСОБА_1 (без дати
народження), зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_2. (а. с. 4).

Згідно відповіді Комунального
підприємства "Жилкомсервіс" від 16.05.2014
року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
та проживають: ОСОБА_3, зареєстрована з
06.08.1980 року; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована з 04.12.1995 року;
неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8
зареєстровані з 14.05.2014 року (. а с. 10).

Відповідно до ст. ст. 317, 321 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений свого права, чи обмежений у
його здійсненні, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

В силу ч. 5 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» у всіх випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму
Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року №6
«Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним. Відповідачами в справі
суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт па
майно, і в необхідних випадках - особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки арешт накладнено
на майно особи, прізвище, ім'я та
по-батькові збігаються з даними
боржника, але місцем реєстрації даних
осіб є різні місця, томму позов
підлягає задоволенню, так як арешт
накладено на майно особи, що не є
стороною у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 317, 321 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, третя особа - Комунальне
підприємство "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації", про
звільнення майна з-під арешту
задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
накладений постановою відділу
Державної виконавчої служби
Московського районного управління
юстиції про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 24.06.2002 року, скасувавши заборону на
її відчуження.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області
через Ленінський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -
Л. О. Іванісова