Справа № 305/2068/14-ц
Провадження по справі 2/305/1014/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року. Рахівський районний
суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

з участю секретаря -
Вербещука В.А.

представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Рахів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, як
представника за довіреністю в
інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє як представник
довіреністю в інтересах ОСОБА_4
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
осіб, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що її
довірительці ОСОБА_4 на праві приватної
власності належить житловий будинок
АДРЕСА_1. В цьому будинку, окрім ОСОБА_4 є
зареєстрованими відповідачі: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджено записами
будинкової книги. Підставою для
звернення до суду із даним позовом є те,
що відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 з моменту реєстрації і по
даний час не проживають за адресою
своєї реєстрації: АДРЕСА_1 натомість
відповідачі в дійсності проживають за
адресою: АДРЕСА_2. Зняти з реєстрації
місця проживання відповідачів: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
добровільному порядку для її
довірительки, ОСОБА_4 являється
неможливим, оскільки відповідачі від
цього відмовляються, що змушує її
звернутися до суду за вирішенням
даного спору шляхом прийняття
відповідного судового рішення. У
зв'язку із реєстрацією в даний час
відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_6 у житловому будинку, належного
ОСОБА_4 на праві приватної власності,
порушується її право приватної
власності на саме житло, як на
власність, так і на право його вільного
та безперешкодного використання,
володіння та розпорядження за цільовим
призначенням. Відповідачі: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 членами сім'ї
ОСОБА_4 не являються, спільне
господарство ними не ведеться, витрати
по утриманню житла відповідачі не
несуть. Договору найму житла між ОСОБА_4
та відповідачами не укладалося.
Відповідачі були прописані до будинку
нині покійним чоловіком ОСОБА_4 -
ОСОБА_7, без відома її довірительки. На
підставі наведеного просила винести
рішення за яким визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованих за
адресою: АДРЕСА_1, такими, що втратили
право користування житловими
приміщеннями будинку АДРЕСА_1. Судові
витрати просила залишити за
позивачкою.

В судовому засіданні представник
позивачки, ОСОБА_1, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі з підстав
наведених у позовній заяві. На
задоволенні позову наполягає.

Відповідачка, ОСОБА_2 в судовому
засіданні зазначила, що вона та її діти:
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прописані у
житловому будинку, який належить
позивачці ОСОБА_4. Однак у даному
будинку вони ніколи не проживали. Не
заперечує проти задоволення позову.

Відповідач, ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав, також
не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд, приходить до
наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Право власності позивачки, ОСОБА_4, на
житловий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом
про закінчення будівництва та вводу в
експлуатацію індивідуального
домоволодіння та довідкою виданою
виконавчим комітетом Ясінянської
селищної ради за № 5148 від 01.10.2014 року.

Інший співвласник житлового будинку,
чоловік позивачки, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5
року помер, що стверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
25 лютого 2009 року.

У відповідності до ст. 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до будинкової книги, у
житловому будинку АДРЕСА_1 прописані
також відповідачі по справі: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

В ході судового розгляду відповідачка
ОСОБА_2, визнала, що вона та її діти:
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проживають
та не проживали у зазначеному будинку з
моменту реєстрації. Ця обставина
підтверджується також актом
обстеження від 02.10.2014 року.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Закон України "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" в ч.5 ст.3 визначає, що місцем
проживання є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік. При цьому, формальна наявність
реєстрації місця проживання не є
підставою для збереження права
користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено,
що власник житла має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником. З
цих норм вбачається, що, по-перше, саме
власник визначає коло осіб, які будуть
користуватися належним йому жилим
приміщенням, а по-друге, право
користуванням жилим приміщенням мають
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним. Член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Позивачка довела, що з відповідачами,
договору найму житла не укладала,
членом сім'ї позивачки, відповідачі:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не
являються, що стверджується довідкою
виконавчого комітету Ясінянської
селищної ради за № 5240 від 28.10.2014 року, за
місцем своєї реєстрації відповідачі не
проживають та ніколи не проживали, а
отже врахувавши всі зазначені
обставини суд вважає, що відповідачі
втратили право на користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

Суд вважає, що наведені в судовому
засіданні обставини на підтвердження
позовних вимог є доведеними, тому
позов слід задовольнити у повному
обсязі.

Питання про відшкодування судових
витрат позивачкою не ставилося.

На підставі наведеного, керуючись
положеннями ст.ст.10, 58, 60, 209, 212, 213, 223 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованих за
адресою: АДРЕСА_1, такими, що втратили
право користування житловим
приміщеннями будинку АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Марусяк М.О.

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду:

Марусяк М.О.