Справа № 347/1205/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2217/2014
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І. В.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів : Беркій О.Ю.,
Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: представника апелянта
Рокетської С.В., представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Косівського районного суду від 15
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернулося з суд з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 28.03.2007 року між ним
та ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір №57859, згідно якого відповідачу
було надано кредит на суму 3000 доларів
США зі сплатою 24 % річних за
користування кредитом терміном до
28.03.2011 року. Однак відповідач належним
чином не виконував умов кредитного
договору, внаслідок чого виникла
заборгованість по кредитному договору,
яка станом на 16.04.2014 року становила 1601,20
доларів США, з яких 451,76 доларів США -
заборгованість по кредиту, 1149,44 доларів
США - заборгованість по процентах за
користування кредитом. Від вказаної
суми заборгованості позивач відняв
суму в розмірі 572,54 доларів США, яка була
стягнута з відповідача на користь
позивача рішенням Косівського
районного суду від 10.12.2009 року.
Посилаючись на наведене банк просив
стягнути на свою користь з відповідача
1028,66 доларів США, що в еквіваленті
складає 11716,44 грн.

Рішенням Косівського районного суду
від 15 вересня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено за спливом
позовної давності.

На дане рішення ПАТ КБ "ПриватБанк"
подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
неналежне дослідження судом доказів по
справі та невідповідність висновків
суду обставинам справи. Зокрема,
апелянт зазначає про те, що судом не
враховано положень Умов та правил
надання банківських послуг, згідно
яких строк дії договору та строк дії
картки не сплив, а тому висновок суду
про пропущення позивачем строку
позовної давності є помилковим. З цих
підстав апелянт просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримала
з наведених у ній мотивів та просила
скаргу задовольнити.

Представник відповідача заперечила
проти задоволення апеляційної скарги,
просила її відхилити, оскільки рішення
суду є законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається із
матеріалів справи, що 28.03.2007 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір №57859 cred,
відповідно до якого відповідачу було
надано кредит на суму 3000 доларів США зі
сплатою 24 % річних за користування
кредитом терміном до 23.03.2011 року (а.с.8-12).

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав, надавши відповідачу
кредитні кошти. Відповідач же своїх
зобов'язань по кредитному договору
належним чином не виконував, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка станом на 16.04.2014 року становила 1601,20
доларів США, з яких 451,76 доларів США -
заборгованість по кредиту, 1149,44 доларів
США - заборгованість по процентах за
користування кредитом, що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.5-6).

Рішенням Косівського районного суду
від 10 грудня 2009 року позов ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за вищезазначеним
кредитним договором задоволено. З
відповідача на користь позивача
стягнуто 4574,59 грн. заборгованості за
кредитним договором №57859 cred від 28.03.2007
року (а.с.23-25).

Позивач просив, враховуючи раніше
стягнуту суму заборгованості в розмірі
4574,59 грн., стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 1028,66 доларів США, що складає
11716,44 грн.

Аналіз матеріалів справи дає підстави
вважати, що позовні вимоги ПАТ КБ
"ПриватБанк" є доведеними, однак позов
пред'явлено поза межами позовної
давності.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у справі,
зробленого до винесення ним рішення.

Частиною 4 статті 267 ЦК України
визначено, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Частиною 5 статті 267 ЦК України
передбачено, якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору
термін погашення кредиту - 23 березня 2009
року, а рішенням Косівського районного
суду від 10 грудня 2009 року позов ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за вищезазначеним
кредитним договором задоволено. Саме з
цього моменту слід обчислювати
трирічний строк позовної давності щодо
стягнення заборгованості по процентах
за користування кредитом та штрафних
санкцій за невиконання грошового
зобов'язання.

Позивач же звернувся до суду з даним
позовом 20.05.2014 року, тобто поза межами
строку позовної давності. При цьому у
матеріалах справи відсутні докази
переривання строку позовної давності
(сплата відповідачем боргу тощо).

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції представник відповідача -
ОСОБА_3 заявила про застосування
позовної давності (а.с.52).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
вірного висновку про те, що позивачем
пропущено строк звернення до суду і не
надано доказів пропущення такого
строку з поважних причин, а тому
правильно відмовив в задоволенні
позову на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
є надуманими та голослівними і жодним
чином не впливають на правильність
висновків суду.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення судом
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Косівського районного суду від
15 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук