Справа № 489/6867/14-ц
Номер провадження 2/489/2758/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,

встановив

У жовтні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовною заявою про розірвання
шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем, посилаючись на те, що
спільне життя між ними не склалося,
вони не мають спільних інтересів,
спільного господарства не ведуть.
Проживають окремо. Спору про поділ
майна, яке набуте подружжям за час
перебування у шлюбі, немає. Мають
неповнолітню доньку, яка проживають
разом з нею і знаходиться на її
утриманні, відповідач гроші на
утримання дитини не надає.

Просить позов задовольнити, розірвати
шлюб укладений між нею та відповідачем
та стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини в розмірі
500 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала позов в повному обсязі,
наполягала на задоволенні позову.

Відповідач позов визнав частково,
проти розірвання шлюбу не заперечував,
не погодився із розміром аліментів,
розмір яких на його думку має складати
300 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для
вирішення спору у правовідносинах щодо
розірвання шлюбу, укладеного з
відповідачем та у правовідносинах щодо
участі того з батьків, що проживає
окремо від дитини в її утриманні.
Правовідносини щодо розірвання шлюбу
регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) за їх
змістом позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя та шлюб може бути розірвано,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, наявність
інших обставин, що мають істотне
значення у правовідносинах.
Правовідносини щодо участі того з
батьків, що проживає окремо від дитини
в її утриманні регулюються ст. ст. 180-183
Сімейного кодексу України (далі - СК
України) за їх змістом батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, у випадку не
досягнення домовленості щодо участі в
утриманні дитини, рішенням суду з того
з батьків, який проживає окремо може
бути стягнуто кошти на утримання
дитини (аліменти) в частці від доходу і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_2, 21 вересня 2007 року Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції зареєстровано шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено
запис за № 1247.

Згідно зі свідоцтвом про народження
серії НОМЕР_3 позивач і відповідач
мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З'ясувавши обставини справи, суд
приходить до висновку про
недоцільність застосування заходів,
передбачених ст. 111 СК України, щодо
примирення подружжя.

Спору про місце проживання
неповнолітньої дитини та про поділ
майна, яке набуте подружжям спільно за
час перебування у шлюбі, на час
розгляду справи не має.

Позивач у позові зазначає, що
домовленості з відповідачем про
добровільну сплату аліментів не
досягнуто, коштів на утримання дітей
відповідач не надає.

Декларація з прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, закріплює, що дитина повинна
мати можливість користуватися благами
соціального забезпечення, повинна бути
забезпечена належним харчуванням,
житлом, розвагами та медичним
обслуговуванням. Найкраще
забезпечення інтересів дитини повинно
бути головним принципом, і
відповідальність за це лежить перш за
все на батьках дитини. Відповідно до ст.
18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989,
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Держава вживає всіх необхідних заходів
щодо забезпечення відновлення
утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Враховуючи те, що з довідки наданої
відповідачем вбачається, що він
отримує пенсію та працевлаштований,
тобто має регулярний дохід, а тому
відсутні правові підстави для
стягнення аліментів в твердій сумі.
Однак, суд приходить до висновку, що
вимоги простягнення аліментів на
утримання дитини все ж підлягають
задоволенню в розмірі 1/4 частки з усіх
видів заробітку (доходів) відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог, відтак з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп., з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60
коп., що були понесені позивачем у
справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 3, 15, 88,
209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, 21 вересня 2007 року Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського
управління юстиції, актовий запис в
книзі № 1247 - розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент.
номер НОМЕР_1, зареєстрованого у
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 щомісячно
аліменти на утримання дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4
частки від усіх видів заробітку
(доходів), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 06 жовтня 2014 року і до
повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 121,8 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 243,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв