Справа № 190/901/13-ц
Провадження 2/190/6/14
УХВАЛА

03 листопада 2014
року

м. П'ятихатки

П’ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді Резніченка
М.С.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання ОСОБА_2 про
призначення повторної комплексної
судово-медичної експертизи у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного
нотаріуса П’ятихатського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4,
третя особа – П’ятихатська державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним (нікчемним) та
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

04.06.2013 р. ОСОБА_2 пред’явив
до суду позов до ОСОБА_3, приватного
нотаріуса ОСОБА_4, вимоги по якому
уточнював, в якому просить визнати
недійсним заповіт його батька ОСОБА_5
від 23.10.2008 р., укладеного на користь його
сина ОСОБА_3 та визнати його єдиним
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5, визначити
додатковий строк для прийняття
спадщини у три місяці, стягнути на його
користь понесені судові витрати,
посилаючись на те, що його батько
ОСОБА_5 помер 24.09.2010 р. в м. П’ятихатки.
Державний нотаріус, до якого він
звернувся 16.02.2011 р. з метою оформити
після смерті батька спадщину, відмовив
йому та ознайомив із заповітом,
посвідченим 23.10.2008 р., яким батько
заповів онуку ОСОБА_3 усе належне йому
майно, а також частину житлового
будинку з надвірними будівлями по вул..
Олександрійська, 104 в м. П’ятихатки, а
його, свого сина, спадщини позбавив.
Вважає, що нотаріус ОСОБА_4 не мала
права вчиняти нотаріальні дії лише на
ім’я і лише від імені працівників
даної нотаріальної контори, так як мати
відповідача, а його колишня дружина
ОСОБА_6, являється секретарем
П’ятихатської державної нотаріальної
контори, тому має матеріальну
зацікавленість в забезпеченні сина, що
викликає у нього сумніви щодо
законності заповіту. Заповіт завірений
нотаріусом ОСОБА_4, але батько протягом
останніх 10 років хворів і мав значні
вади зору, хірургічним шляхом йому
видалялося око у зв’язку з глаукомою,
на інше око він майже не бачив
(катаракта). Оскільки батько мав у
власності автомобіль, то за 2007-2008 р.р.
медична довідка на право керування
транспортним засобом йому не
видавалася. Вважає, що батько не міг сам
прочитати заповіт, зрозуміти його
зміст. Поведінка ОСОБА_5 була
неадекватною, оскільки у 2001 р., у 2004 р.
він спричиняв йому тілесні ушкодження,
відвідував секту «Церква Христа», тому
підписуючи заповіт він цілком не міг
реально не сприймати і оцінювати його
зміст в реальному стані і часі.

За клопотанням позивача
ОСОБА_2 судом залучався спеціаліст –
лікар-офтальмолог П’ятихатської ЦРЛ
ОСОБА_7Л, допитані свідки, проведені і
одержані висновки КЗ
«Дніпропетровське обласне бюро
судово-медичної експертизи « ДОР» № 67
від 14.05.2014 р. судово-медичної експертизи
(а.с. 214-221 т. 1), № 121-Д від 23.09.2014 р.
комплексної комісійної
судово-медичної експертизи (а.с. 28-38 т. 2).

Згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи № 67 від
14.05.2014 р. станом на кінець 2003 р. у ОСОБА_5
мались захворювання у вигляді
ішемічної хвороби серця: кардіосклероз
атеросклеротичний з періодичним
порушенням ритму по типу поодинокої
шлуночкової екстрасистолії,
симптоматична артеріальна гіпертензія
атеросклеротичного ґенезу, серцева
недостатність 1-2 А стадії (1-2-й
функціональний клас по NYНА), анофтальм
правого ока, глаукома лівого ока з
гостротою зору 0,6, з корекцією 0,9.
Враховуючи стан зору ОСОБА_5 на 2007 р. (0,9
діоптрій), враховуючи незначне
зниження гостроти зору з 2000 р. по 2007 р.
комісія експертів прийшла до висновку,
що ОСОБА_5 міг самостійно прочитати
текст на аркуші форматом А4, у тому
числі і заповіт від 23.10.2008 р., як з
допомогою окулярів, допоміжних
оптичних засобів чи пристроїв, так і
без них. Після видалення правого ока
14.03.2000 р., зір лівого ока піддавався
корекції лінзами і згідно медичної
документації був: у березні 2000 р. 0,4, з
корекцією 1,0, в 2007 р. гострота зору 0,9, не
корегує, тобто після оперативного
втручання ліве око мало зір. Аналіз
медичної документації показав, що за
період з 2000 по 2007 р.р. зір на ліве око
декілька погіршився, знизився з 0,9-1,0 в
2000 р. до 0,9 в 2007 р., однак функція зору
зберігалась. В інший час (з 2007 р. по 2010 р.)
дані про гостроту зору лівого ока в
медичних документах відсутні.
Видалення правого ока могло призвести
до косметичного дефекту, внаслідок
чого й було проведено протезування
орбіти правого ока.

З висновку комплексної комісійної
судово-медичної експертизи № 121-Д
слідує, що видалення у ОСОБА_5 правого
очного яблука не призводить до
порушення функції м'язів мімічної
мускулатури обличчя, а призводить до
косметичного дефекту, внаслідок чого й
було проведено протезування орбіти
правого ока. Відсутність правого
очного яблука може бути помітним для
сторонньої особи. Враховуючи стан зору
ОСОБА_5 на 16.02.2009 р. (0,9), враховуючи
незначне зниження гостроти зору з 2000 р.
по 2009 р., комісія експертів прийшла до
висновку, що ОСОБА_5 міг самостійно
прочитати текст на аркуші форматом А4, у
тому числі і заповіт від 23.10.2008 р., як з
допомогою окулярів, допоміжних
оптичних засобів чи пристроїв, так і
без них. Встановлена гострота зору на
період з 2000 р. 0,4 до 0,9 у 2009 р. (з березня
2008 р. по лютий 2009 р. гострота зору була в
межах 0,8 з корекцією - 0,9 і 0,9 не корегує),
свідчить про наявність функції зору на
ліве око і коригування зору чи не
коригування зору, не лишало можливості
ОСОБА_5 самостійно прочитати текст на
аркуші форматом А4. На решту питань
експерта комісія дала відповідь, що при
аналізі наданої медичної документації
у ОСОБА_5 з 1998 р. до настання смерті були
встановлені захворювання: ішемічна
хвороби серця - кардіосклероз
атеросклеротичний з періодичним
порушенням ритму по типу поодинокої
шлуночкової екстрасистолії,
симптоматична артеріальна гіпертензія
атеросклеротичного ґенезу, серцева
недостатність 1-2 А стадії (1-2-й
функціональний клас по NYHA); анофтальм
правого ока; захворювання кардіального
відділу шлунка зі стенозом стравоходу
(встановлене в 2010 р.). Стан здоров'я
ОСОБА_5 не виявляє ніяких психічних
захворювань та соматичних захворювань,
які могли впливати на його психічний
стан. За весь період аналізу наданої
медичної документації в нього не було
встановлено діагнозу психічної
хвороби. ОСОБА_5 є дієздатною людиною і
на період складання заповіту (23.10.2008 р.)
вважається особою, яка повністю
відповідає за свої дії.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявив
клопотання про призначення повторної
комплексної судово-медичної
експертизи, посилаючись на те, що він не
погоджується з висновком експертів №
121-Д, оскільки на його думку експерти не
відповіли повністю на його питання, у
висновках маються розбіжності у
визначенні років відсутності медичної
документації, однак експерти врахували
стан зору на 16.02.2009 р., судом не було
постановлено заявлене ним питання «на
підставі чого експертами було
встановлено, що ОСОБА_5 міг самостійно
прочитати текст формату А4, у тому числі
і заповіт від 23.10.2008 р., якщо з 2007 р. по 2010
р. дані про гостроту зору лівого ока в
медичній документації відсутні?», а
відповідаючи на 4, 5 і 6 питання
експертна комісія не встановила
захворювання церебросклероз, не
відповіла на ці питання і не виявила
ніяких психічних та соматичних
захворювань, хоча хвороба була
встановлена за медичною амбулаторною
карткою. Вважає висновок
необ’єктивним, висловив повну
недовіру експертній комісії. Поставив
на вирішення експертам бюро СМЕ м.
Харкова ті ж питання, що виносилися на
розгляд ухвалою суду від 26.08.2014 р. (а.с.
20-23 т. 2).

Відповідач ОСОБА_3 заперечив
проти призначення експертизи,
пояснивши, що попередня експертиза
дала вичерпні відповіді на всі
поставлені позивачем питання.

Відповідач - приватний
нотаріус ОСОБА_4 про місце і час
розгляду справи повідомлена належним
чином, в судове засідання не з’явилася
і подала заяву про можливість розгляду
справи за її відстуності, заперечує
проти позову (а.с. 72-75, 260).

Третя особа - П’ятихатська
державна нотаріальна контора про місце
і час розгляду справи повідомлена
належним чином, в судове засідання
свого представіника не направила і
подала заяву про можливість розгляду
справи за його відсутності.

Заслухавши думку сторін у
справі суд вважає за необхідне
відхилити клопотання з наступних
підстав.

У матеріалах цивільної справи № 2-675/11
(провадження № 2/434/18/12) та окремо від
справи наявні медичні документи щодо
стану здоров’я ОСОБА_5, а саме копії
виписок з історії хвороби, виписні
епікризи, медичні картки, надані КЗ
«Дніпропетровська обласна клінічна
лікарня імені ОСОБА_8» (а.с. 120-126),
амбулаторні картки ОСОБА_5, у тому числі
копія амбулаторної картки ОСОБА_5, на
яку посилається в цьому клопотання
позивач (а.с. 231-233 т. 1), довідка
П’ятихатської ЦРЛ (а.с. 79). Крім того, в
справі мається копія заповіту,
посвідченого 23.10.2008 р., реєстровий № 2169
(а.с. 29 справи № 190/901/13-ц), який, на думку
позивача, не міг з вадами зору
прочитати ОСОБА_5, довідка від 13.01.2005 р.
(а.с. 15).

Вирішуючи питання про призначення
повторної комплексної комісійної
судово-медичної експертизи суд вважає,
що в необхідності її призначення немає
підстав.

Відповідно до ст. 150 ч. 2 ЦПК України
повторна експертиза призначається,
коли є сумніви у правильності висновку
експерта, пов’язані з його
недостатньою обґрунтованістю чи з тим,
що він суперечить іншим матеріалам
справи, а також за наявності істотного
порушення процесуальних норм, які
регламентують порядок призначення і
проведення експертизи.

Оскільки в ухвалі суду від 26.08.2014 р.
викладені всі питання, які були
поставлені перед експертами ОСОБА_2, у
судовому засіданні позивач не
висловлював будь-яких заперечень чи
доповнень по заявлених питаннях,
експертам були надані для дослідження
всі без виключення медичні документи і
матеріали справи, у тому числі і копія
амбулаторної картки ОСОБА_5, про яку
йдеться в клопотанні, експертна
комісія встановила перелік
захворювань і дійшла висновку, що стан
здоров'я ОСОБА_5 не виявляє ніяких
психічних захворювань та соматичних
захворювань, які могли впливати на його
психічний стан, не було встановлено
діагнозу психічної хвороби і він
вважається особою, яка повністю
відповідає за свої дії та є дієздатним,
з чим категорично не може погодитися
позивач. Обставин, які б свідчили про
необ’єктивність чи необґрунтованість
висновку, суперечливість висновку
матеріалам справи позивачем не
наведено. Суд звертає увагу сторін на
положення ст. 147 ч. 6 ЦПК України, яка
визначає, що висновок експерта для суду
не є обов’язковим і оцінюється судом
за правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 143, 150, 209, 210 ЦПК України,
суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
призначення повторної комплексної
судово-медичної експертизи у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного
нотаріуса П’ятихатського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4,
третя особа – П’ятихатська державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним (нікчемним) та
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відмовити.

Ухвала не підлягає окремому від
рішення суду оскарженню, заперечення
на ухвалу включаються до апеляційної
скарги на рішення суду.

Суддя