АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2084/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Костенко А. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. УХВАЛА
06 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоХрапка В. Д.суддівНовікова
О. М. , Дмитренка М. І. при
секретаріЯремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Маньківського
районного суду Черкаської області від
11 березня 2014 року по справі за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості , -
в с т а н о в и л а :
В грудні 2013 року позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» пред'явив позов до ОСОБА_6
про стягнення боргу. В обґрунтування
своїх вимог вказував, що 06.05.2005 року між
сторонами було укладено кредитний
договір № б/н , відповідно умов якого
ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 6 500 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування у розмірі 36,00
% на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» свої зобов'язання за
договором виконав в повному обсязі,
надавши відповідачу кредит у розмірі,
встановленого договором. Проте, ОСОБА_6
не повернув своєчасно банку грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
тобто не виконав взяті на себе
зобов'язання, тому станом на 30.09.2013 року
має заборгованість 27 657 грн. 42 коп. З
таких підстав, ПАТ КБ «ПриватБанк»
просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його
користь заборгованість у розмірі 27 657
Рішенням Маньківського районного
суду Черкаської області від 11 березня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість по
кредитному договору № б/н від 06
травня 2005 року в сумі 27 657 грн. 42 коп. та
276 грн. 57 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
постановлене з грубим порушенням норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити по справі нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 06 травня 2005 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6
укладено кредитний договір № б/н,
відповідно умов якого банк надав
відповідачу кредит в розмірі 6 500 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом 36,00
% на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, а відповідач
зобов'язувався повернути кредит із
відповідними відсотками.

При оформленні кредитної картки
відповідач був ознайомлений і
погодився з умовами і правилами
надання банківських послуг, тарифами
банку, що підтверджується його
підписом на заяві про видачу кредиту.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до п. 9.12 Умов і
правил надання банківських послуг, які
є невід'ємною частиною договору,
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий же
термін.

Таке свідчить про те, що
сторони, укладаючи зазначений договір,
досягли згоди, що по закінченню строку
його дії відповідна картка
продовжується банком на новий строк,
якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) не поступило
письмової заяви держателя про закриття
картрахунку, а відтак продовжується
строк дії кредитного договору, тобто,
момент досягнення домовленості
вважається таким, що настав. Цим самим
кредитор погодився на умова договору
та тарифи, що є невід'ємною частиною
договору.

Таким чином, на підставі умов
кредитного договору, строк дії картки
та строк дії кредитного договору
поновлюється кожного разу зі спливом
терміну дії карти.

Із матеріалів справи вбачається, що з
моменту укладення кредитного договору
06 травня 2005 року, ніхто зі сторін до
цього часу не заявив про намір його
припинити. У свою чергу відповідач не
надав банку письмової заяви про
закриття картрахунку.

Через невиконання відповідачем своїх
зобов'язань перед позивачем по
кредитному договору рахується
заборгованість на загальну суму 27 657
грн. 42 коп., яка складається з : тіло
кредиту 14 733 грн. 25 коп., заборгованість
за відсотками 11 130 грн. 96 коп., штраф
(відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг) - штраф
(фіксована частина) 500 грн., штраф
(процентна складова) 1 293 грн. 21 коп.

Уклавши з банком кредитний договір та
отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності ,
відповідач порушував свої договірні
зобов'язання, що призвело до виникнення
заборгованості.

На підставі ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позичальник неналежно виконував свої
обов'язки по кредитному договору,
своєчасно не погашав кредит та не
сплачував відсотки за користування
ним, внаслідок чого у нього перед
банком виникла заборгованість по
кредиту.

Крім того, доводи апеляційної скарги на
той факт, що апелянт не користувався
кредитними коштами, а кредитними
коштами скористалися інші особи, які
обманним шляхом змусили апелянта
перерахувати кошти на інші рахунки та
по вказаному випадку прокурором
Ленінського району м. Кіровоград,
постановою від 22.02.2012 року порушено
кримінальну справу по факту
заволодіння грошовими коштами в сумі 14
811 грн. 97 коп.., за ч. 1 ст. 190 КК України
внаслідок перерахування коштів
кредитної картки «ПриватБанк» виданої
на ім'я ОСОБА_6 на інші рахунки та
постановою від 23.02.2012 року його визнано
потерпілим по кримінальній справі не
можуть бути підставою для задоволення
апеляційної скарги по наступних
підставах.

Відповідно до п. 6.1, 6.10 Умов і правил
надання банківських послуг клієнт
зобов'язаний не передавати картки, ПІНу
третім особам, не використовувати
картку чи нанесені на неї дані в цілях
не передбачених цим договором чи
суперечить діючому законодавству;
вжити заходів щодо запобігання втрат
(викраденню) картки ПІНа, або
інформації, нанесеної на картку і
магнітну смугу, чи їх незаконного
використання.

Також згідно пп. 8.1, 8.3, 8.4 Умов і правил
надання банківських послуг держатель
несе відповідальність за операції,
використані з кредитною карткою, в тому
числі наданих Банком його довіреним
особам; у випадку, якщо клієнт дає згоду
на проведення операцій з карткою або
нанесеними на неї даними поза полем
його зору, він несе повну
відповідальність за їх можливе
шахрайське використання в подальшому,
клієнт несе відповідальність за
операції, що супроводжується введенням
ПІНа; клієнт несе відповідальність за
всі операції, що супроводжуються
авторизацією, до моменту письмової
зави про блокування коштів і
картрахунку і за всі операції, що не
супроводжуються, до моменту постановки
картки в СТОП-ЛИСТ платіжної системи.

Але відповідач вказані умови і правила
банківських послуг не виконав, хоча із
ними був повністю згоден при укладенні
договору 06.05.2005 року про що свідчить
його власноручний підпис.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
задоволення позову ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Маньківського районного суду
Черкаської області від 11 березня 2014
року відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :