АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2469/2014 Головуючий
в І інстанції:Мусулевський Я.А.
Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 26 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє
від імені ОСОБА_6, на заочне рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 14 квітня 2014 року за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 08 вересня 2010 року рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона її було визнано такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 у м.
Херсоні, та знято з реєстраційного
обліку за вказаною адресою. ОСОБА_6
після цього приватизував вказану
квартиру АДРЕСА_1.

25 січня 2011 року рішенням колегії
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Херсонської області
скасовано рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 08 вересня
2010 року та ухвалено нове, яким в
задоволенні позовних вимог ВАТ
«Херсонський завод карданних валів та
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням відмовлено, як
неналежним позивачам.

Позивач вважає, що в зв'язку зі
скасуванням рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 08 вересня
2010 року приватизаційне свідоцтво про
право власності від 31 січня 2012 року,
видане на ім`я ОСОБА_6 повинно бути
визнано судом недійсним. Посилаючись
на ст.203, 207,215 ЦК України просила суд
визнати вказане приватизаційне
свідоцтво недійсним.

Заочним рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 14 квітня
2014 року позов задоволено, визнано
приватизаційне свідоцтво про право
власності від 31.01.2012 року на квартиру
АДРЕСА_2, видане Управлінням
комунальної власності Херсонської
міської ради на ім`я ОСОБА_6 недійсним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6,
в апеляційній скарзі зазначає, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, оскільки підставою
для приватизації квартири слугувало не
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08.09.2011 року, а ордер
виданий ОСОБА_6 та рішення про
приватизацію, прийняте відповідним
органом приватизації. Посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_7
відмовити в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Позивач ОСОБА_7 до суду не з'явилась, про
розгляд справи була повідомлена
належним чином, що підтверджується
підписом в повідомчому листі суду. За
таких обставин, колегія суддів, вважає
за можливе розглянути справу за її
відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
приватизаційне свідоцтво про право
власності від 31.01.2012 року, видане на ім`я
ОСОБА_6, повинно бути визнано недійсним,
оскільки рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 08.09.2011
року на підставі якого відповідач
отримав приватизаційне свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_3,
було скасовано в апеляційному порядку.
Однак з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи слідує, що рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 08 вересня 2010 року в справі
за позовом ВАТ «Херсонський завод
карданних валів» та за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, було визнано
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 у м.
Херсоні (а.с.7).

25.01.2011 року рішенням апеляційного суду
Херсонської області рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 08 вересня 2010 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ВАТ
«Херсонський завод карданних валів» та
ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_7 відмовлено, як
неналежним позивачам (а.с.8,9).

10 листопада 2009 року ВАТ «Херсонський
завод карданних валів» видано ордер
сер.ВЖ № 135 ОСОБА_6 на житлове
приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_4
(а.с.68).

Відповідно до свідоцтва про право
власності, виданого 31 січня 2012 року
квартира АДРЕСА_4 приватизована згідно
з ЗУ «Про приватизацію державного
житлового фонду» та належить на праві
приватної власності ОСОБА_6 (а.с.49).

Задовольняючи позов про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності від 31.01.2012 року, суд першої
інстанції керувався положеннями ст.215
Цивільного кодексу України щодо
недійсності правочину, однак не
звернув уваги на те, що свідоцтво про
право власності не є правочином, а
видане на підставі розпорядження
органу приватизації, яке ніким не
оспорювалось та не було визнане
недійсним. Орган приватизації до
участі у справі не залучався,
правомірність винесення розпорядження
судом не досліджувалось. Матеріали
справи також не містять даних про те, що
будь-ким був оспорений ордер, на
підставі якого ОСОБА_6 був вселений в
спірну квартиру. Доводи апеляційної
скарги в цій частині є юридично
обґрунтованими та такими, що
заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до хибного висновку що
скасування рішення суду про визнання
ОСОБА_9 такою, що втратила право на
користування квартирою, автоматично
скасовує право власності ОСОБА_6 на
спірну квартиру та поновлює права
ОСОБА_7 на користування та приватизацію
вказаної квартири.

Таким чином, переглядаючи судове
рішення в апеляційному порядку в межах
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні заявлених позовних
вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.203,215 ЦК
України, п.4ст.5,ст.8 ЗУ «Про приватизацію
державного житлового фонду», ЗУ «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» та керуючись
ст.ст.303, 307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_6, задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 14 квітня
2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: