Справа № 277/739/14-ц
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" жовтня 2014 р.
смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді:
Греська В.А.

при секретарі:
Сорока М.М.

з участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

представника позивачів

ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника відповідача
Яценко О.В.

представника третьої особи
ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Ємільчине справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Яблунецької селищної ради
Ємільчинського району, третя особа
ОСОБА_8 про визнання заповіту
недійсним, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до Яблунецької селищної ради
Ємільчинського району, в якому просили
визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 на
користь ОСОБА_10, посвідчений
секретарем виконавчого комітету
Яблунецької селищної ради
Ємільчинського району Житомирської
області 10.02.1987 року, зареєстрованого в
реєстрі за №7. Вимогу мотивують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_11,
яка проживала разом з батьком ОСОБА_9 у
власному будинку за адресою АДРЕСА_1.

Після смерті матері, батько ОСОБА_9,
залишився проживати в даному будинку
із своїм сином ОСОБА_10.

11.12.1984 року батько ОСОБА_9 отримав
свідоцтво №158 про право особистої
власності на житловий будинок, який
розташований в АДРЕСА_1, видане
Яблунецькою селищною радою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачів, ОСОБА_9,
помер.

Після смерті батька ОСОБА_9, в будинку
по АДРЕСА_1 залишився проживати їх брат
ОСОБА_10, який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. На день
смерті ОСОБА_10 в шлюбі не перебував.

Після смерті ОСОБА_10 залишилось майно:
житловий будинок в цілому з усіма
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
яке належало батьку ОСОБА_9, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.

19.06.2014 року позивачі звернулись до
Ємільчинської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за законом в 1/4 частці на
вказане спадкове майно після смерті
рідного брата ОСОБА_10

Від державного нотаріуса дізнались, що
батьком, ОСОБА_9, був складений заповіт
на будинок і все майно, посвідчений
секретарем виконавчого комітету
Яблунецької селищної ради
Ємільчинського району Житомирської
області 10 лютого 1987 року
зареєстрований в реєстрі за № 7, на ім'я
ОСОБА_10

11 квітня 2014 року до Ємільчинської
державної нотаріальної контори
надійшла заява дочки померлого ОСОБА_10,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2
про прийняття спадщини після смерті
батька.

За таких умов, нотаріусом
Ємільчинської державної нотаріальної
контори Піскуном О.С, позивачам було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом в 1/4 частці
кожному на спадкове майно після смерті
рідного брата ОСОБА_10, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачі вважають заповіт недійсним,
оскільки за час свого життя батько
говорив, що будинок залишиться всім
дітям. Розмов про заповіт батько ніколи
не вів. Також після смерті батька, брат
ОСОБА_10 говорив, що будинок належить їм
всім. Заповіт від 10.02.1987 року батьком
ОСОБА_9 не підписувався, тобто
розпорядження щодо свого майна за
заповітом він нікому не давав.

Позивачі також зазначили, що заповіт
надрукований на старому бланку аркуша
паперу формату А4, який змінив свій
колір на темніший, а друкований текст і
печатка в заповіті має такий вигляд,
ніби його друкували і завіряли
сьогодні.

Таким чином позивачі вважають, що
заповіт складений з порушенням вимог
щодо його посвідчення, і стверджують,
що він є недійсним.

В судовому засіданні позивачі,
представник позивачів позов
підтримали та просили його
задовольнити, зіславшись на обставини
викладені в позовній заяві, додатково
зазначивши, що вважають заповіт
недійсним по причині, що їм не було
відомо про його наявність. Позивач
ОСОБА_4 також зазначила, що не вірить
заповіту та підпису в заповіті і що
батько ОСОБА_9 перебував у м. Києві з
грудня 1986 року по березень 1987 року по
місцю її проживання та не міг скласти
заповіт.

Під час судових дебатів
представник позивачів ОСОБА_5 також
просив визнати заповіт нікчемним та
закрити провадження у справі в зв'язку
зі смертю ОСОБА_9, ОСОБА_10

Представник відповідача Яценко О.В.
позов не визнала, зазначивши, що під час
посвідчення заповіту секретарем
виконавчого комітету Яблунецької
селищної ради ОСОБА_13 не було допущено
порушення вимог законодавства і
заповіт складено відповідно до вимог
ЦК.

Представник третьої особи ОСОБА_7
заперечив проти задоволення вимог
позивачів, пояснивши, що заповіт
складено у відповідності з вимогами
закону і під час його посвідчення
порушень законодавства не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13
дала показання про те, що 10.02.1987 року
працювала секретарем виконавчого
комітету Яблунецької селищної ради,
була наділена повноваженнями вчиняти
та реєструвати нотаріальні дії. В
зазначений день до неї звернувся
ОСОБА_9, який попросив посвідчити
заповіт, складений ним на випадок його
смерті, відповідно до якого він зробив
розпорядження, яким будинок і все
майно, належавше йому, заповідав сину
ОСОБА_10 Посвідчивши заповіт вона
оригінал передала заповідачу, зробила
запис за №7 в журналі реєстрації
нотаріальних дій виконавчого комітету
Яблунецької селищної ради за 1987 рік,
другий екземпляр заповіту залишила в
селищній раді. Про складання заповіту
нікому не повідомляла, зберігаючи
тайну заповідача. Заповіт ОСОБА_9 було
зроблено добровільно без будь-якого
стороннього тиску, оскільки він
звертався у селищну раду сам.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду
пояснили, що їм не відомо про наявність
заповіту ОСОБА_9 ОСОБА_15 зазначила, що з
травня 1987 року проживала по сусідству з
ОСОБА_9 до часу його смерті.

Дослідженим в судовому засіданні
журналом для реєстрації нотаріальних
дій виконавчого комітету Яблунецької
селищної ради народних депутатів
Ємільчинського району 1987 рік
стверджується, що за реєстрованими із
№1 по №18, за №7 нотаріальної дії
мається запис 10.02.1987 ОСОБА_9,
посвідчення серія П №118051 17.05.1976 р.
складено і посвідчено заповіт, підпис.

У відповідності до заповіту від 10.02.1987
року виконаного на аркуші Житомирської
обласної друкарні, Зам. 4048-20000 10.07.1985 він
зареєстрований в реєстрі за №7
завірений печаткою Радянського Союзу з
гербом, на якому маються серп та молот з
відбитком «Яблунецкий поселковый
Совет народных депутатов
Емильчинского района Житомирской
области».

Таким чином суд вислухавши пояснення
сторін, допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, прийшов до висновку,
що позов не обгрунтований та не
підлягає задоволенню, оскільки спірний
заповіт зроблений ОСОБА_9, відповідає
вимогам закону, відображає дійсну волю
спадкодавця.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі;
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачі, представник позивачів в
судовому засіданні не довели та не
надали суду належних, допустимих
доказів, що під час складання заповіту
ОСОБА_9 були порушені вимоги закону і що
даний заповіт не відображає дійсну
волю спадкодавця.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Яблунецької селищної
ради Ємільчинського району, третя
особа ОСОБА_8 про визнання заповіту
ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Яблунецької селищної ради
Ємільчинського району Житомирської
області 10.02.1987 року, зареєстрованого в
реєстрі за №7, недійсним - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через
Ємільчинський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько