№ 233/5227/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцька О.
В.

при секретарі
Теліціній О.О,

за участю

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача -

представника Органу опіки та

піклування Костянтинівської

міської ради -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
надання дозволу на виїзд дитини за
кордон без згоди та супроводу одного з
батьків,

В С Т А Н О В И
В:

17 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача, в
якому з урахуванням поданих уточнень
зазначила, що від спільного проживання
з відповідачем мають малолітню дитину -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З лютого 2013 року
припинили мешкати однією сім*єю, при
цьому дитина залишилась проживати
разом з нею. ОСОБА_3 ніякої участі у
вихованні та утриманні сина не приймає.
У зв*язку з подіями, які в теперішній
час відбуваються на Донбасі та
збройним протистоянням, позивачка
бажає разом з дитиною виїхати за межі
країни - до м.Новомоськовська Тульської
області, де в теперішній час проживає
її батько і родичі, які мають
можливість надати житло та допомогу.
Позивач неодноразово зверталась до
відповідача з проханням надати
нотаріально посвідчену згоду на
тимчасовий виїзд малолітнього сина за
кордон, але кожного разу отримувала
немотивовану відмову. Позивач просить
надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без
дозволу і супроводу його батька -
ОСОБА_3 виїздити з України за кордон -
до держави Російська Федерація в її
супроводі терміном з дати набрання
чинності рішенням суду по 06 листопада
2015 року.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали заявлений
позов, посилаючись на викладені в ньому
обставини. ОСОБА_1 зазначила, що з метою
забезпечення безпеки дитини у зв*язку з
проведенням антитерористичної
операції, вона бажає тимчасово поїхати
із сином до м.Новомосковська, де
мешкають її родичі, які готові надати
їй житло та допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з*явився, про час і місце його
проведення був повідомлений належним
чином у порядку ст. 74 ЦПК України. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Представник Органу опіки та
піклування Костянтинівської міської
ради звернувся до суду із заявою про
розгляд справи за його відсутності, в
якій просив ухвалити рішення у справі
на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
судовому засіданні пояснили, що
позивачка у зв*язку з проведенням на
території Донецької області
антитерористичної операції хоче
поїхати разом із малолітнім сином -
ОСОБА_4 до родичів в м.Новомосковськ,
але позбавлена такої можливості,
оскільки батько дитини не надає на це
нотаріально посвідченої згоди.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1
та її представника, допитавши свідків,
дослідивши письмові докази по справі,
суд встановив наступні факти на
відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 (а.с.3,4) та відповідач
ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1
(а.с.5).

Відповідно довідки Іллічівської
сільської ради від 11 вересня 2014 року №
587 (а.с.6) та виписки з будинкової книги
(а.с.7) ОСОБА_4, 2009 року народження
зареєстрований та мешкає разом із
матір*ю - ОСОБА_1

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про
права дитини передбачено, що в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Дитині
забезпечується такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 року дитині
законом або іншими засобами повинен
бути забезпечений спеціальний захист і
надані можливості та сприятливі умови,
які б дозволяли їй розвиватися фізично,
розумово, морально, духовно та у
соціальному розумінні здоровим та
нормальним шляхом і в умовах свободи та
гідності.

Згідно зі ст.150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

У статті 141 Сімейного кодексу України
визначена рівність прав і обов'язків
батьків відносно дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Статтею 313 Цивільного кодексу України
передбачено, що фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів), опікунів і в
їхньому супроводі чи у супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок оформлення документів для
виїзду громадян України за кордон
визначається Законом України "Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України", який у статті 4
передбачає, що оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків. У клопотанні
зазначаються відомості про дитину. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно з п.2 Правил перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадян України, які не
досягли 16- річного віку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 57 від 27 січня 1995 року виїзд за межі
України громадян України, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або в супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
оригіналу або нотаріально посвідченої
копії рішення суду про надання дозволу
на виїзд за межі України громадянина,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Пунктом 22 ч. 1 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, встановлено, що виїзд за межі
України громадян, які не досягли
16-річного віку, у супроводі одного з
батьків або у супроводі осіб, які
уповноважені одним із батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням держави прямування та
відповідного часового проміжку
перебування у цій державі, якщо другий
з батьків не перебуває у пункті
пропуску через державний кордон.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог як таких, що грунтується
на законі та узгоджуються із
батьківськими правами та обов*язками,
покладеними на позивачку як та матір,
оскільки в даному випадку в умовах
проведення антитерористичної
операції, надання дозволу на виїзд
дитини - ОСОБА_4 за кордон без згоди та
супроводу батька відповідає інтересам
діитини, жодних обставин, що обмежують
згідно з законодавством право виїзду
дитини за кордон, судом не встановлено.

Керуючись ч.ч.1, 2 статті 3 Конвенції про
права дитини, Принципом 2 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року, ст.8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст. 150, 141 СК України, ст.313
ЦК України, ст.4 Закону України "Про
порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України", п.п. 1,2 Правил
перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадян
України, ст.ст. 3,10, 60, 80, 212-215, 224-226 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання
дозволу на виїзд дитини за кордон без
згоди та супроводу одного з батьків
задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України
громадянину України ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серія НОМЕР_1) до Російської Федерації
на термін від дня набрання рішенням
суду законної сили по 06 листопада 2015
року у супроводі матері - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди та супроводу
батька - ОСОБА_3, .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати, пов*язані із сплатою судового
збору у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені в судовому засіданні 11
листопада 2014 року, повний текст рішення
по справі виготовлений 12 листопада 2014
року.

Суддя