РІШЕННЯ

іменем
України

27 жовтня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми,

в с т а н о в и в:

02.07.2014 року від Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до суду надійшла
позовна заява до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №МL700/832/2007 від 10.07.2007 року в
розмірі 1306309 грн. 83 коп., та судового
збору в розмірі 3654 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовної заяви
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" Кудряшова І.А. вказала, що
10.07.2007 року між банком - ПАТ «ОТП Банк»
та позичальником - ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № ML700/832/2007. Згідно з
кредитним договором банк надав ОСОБА_1
кредит в сумі 100000 доларів США.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП
Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
було укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю. Таким чином, до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП
Банк" щодо права вимоги до боржника за
кредитним договором № ML700/832/2007 від
10.07.2007 року.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язався
прийняти, належним чином використати
та повернути банку вказані кредитні
кошти у строки, зазначені в кредитному
договорі, а також сплатити відповідну
плату за користування кредитом, в
порядку та на умовах, що визначені
кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1 з
підпунктами частини 2 кредитного
договору повернення відповідної
частини кредиту та сплата процентів
здійснюється ОСОБА_1 щомісяця у розмірі
та строки визначені у графіку платежів.

В порушення зазначених вище умов
кредитного договору, а також ст. ст. 509,
526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не погашено
належні до сплати суми кредиту та не
сплачені відсотки.

Відповідач ОСОБА_1 умови договору
не виконав, у зв'язку з чим виникла
заборгованість за договором, що станом
на 23.06.2014 року становить: за тілом
кредиту - 23707,10 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ складає 280929 грн. 13
коп.; за несвоєчасне повернення кредиту
нарахована пеня в розмірі 1025380 грн. 70
коп. Загальна сума заборгованості за
кредитним договором складає 1306309 грн. 83
коп.

10.07.2007 року в забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_1 по
кредитному договору було укладено
договір поруки №SR700/832/2007 між ЗАТ "ОТП
Банк" та ОСОБА_2 Відповідно до п. 1.1 ст. 1
договору поруки №SR700/832/2007 ОСОБА_2
прийняла на себе зобов'язання
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником ОСОБА_1 його
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором, в повному обсязі
таких зобов'язань.

Також, п. 1.2 ст. 1 договору поруки
№SR700/832/2007 передбачено, що поручитель та
боржник відповідають як солідарні
боржники, що означає, що кредитор може
звернутись з вимогою про виконання
боргових зобов'язань як до боржника так
і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст. 3 договору
поруки №SR700/832/2007 у випадку невиконання
боржником боргових зобов'язань перед
кредитором за кредитним договором
№ML700/832/2007 має право звернутись до
поручителя з вимогою про виконання
боргових зобов'язань в повному обсязі
чи в частині. Поручитель приймає на
себе зобов'язання, у випадку
невиконання боржником боргових
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором.

Представник позивача Мордак І.С. в
судове засідання не з'явилася, подала
заяву в якій просила задовольнити
позов, справу розглянути за
відсутністю представника позивача.

Належним чином повідомлені
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 повторно в
судове засідання не з'явилися, подали
письмові заперечення проти позову, зі
змісту яких вбачається, що вони
вважають погашеними свої зобов'язання
за кредитним договором.

Зокрема в запереченні зазначено,
що згідно домовленості між позивачем
та відповідачами, позивач гарантував
відповідачам, що у разі добровільного
продажу предмету застави - житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, що розташований за адресою
м. Харків, вул. Волочаївська, буд. 54, та
сплати суми що отримана від продажу
будинку на користь позивача в рахунок
погашення кредитної заборгованості,
його заборгованість буде повністю
погашена.

Відповідачем ОСОБА_1 було
повністю виконано умови вищевказаної
домовленості та 06.01.2012 року був
укладений договір купівлі-продажу
вищевказаного будинку та отримані від
продажу кошти 704 000 гривень пішли на
погашення заборгованості за кредитом.

Вважали, що у даному випадку можливо
застосувати положення ст. 600 ЦК України
та вважати повністю виконаним
зобов'язання відповідачів по
кредитному договору №ML700/832/2007 від
10.07.2007 року.

Крім того, відповідачі не згодні з
твердженням позивача, що на 23 червня 2014
року заборгованість відповідача по
тілу кредиту є 280929 грн. 13 коп., оскільки
остаточний строк повернення кредиту
встановлено до 10 липня 2037 року, тобто на
момент подачі позову відповідач ОСОБА_1
сплачує кредит з опередженням графіку
платежів, що встановлений сторонами та
міститься у матеріалах справи. Тому
пред'явлення позову до суду не
відповідає вимогам діючого
законодавства, оскільки не наступив
строк виконання зобов'язання та права
позивача не порушені.

Також, згідно умов договору позивач
нараховує штрафні санкції (пеню) за
останній рік, тобто з 23.06.2013 року по
23.06.2014 року, тобто позивач вважає що
обов'язок сплатити грошові кошти у
повному обсязі у відповідача наступила
23.06.2014 року.

Таким чином пред'явлення позову до
відповідача ОСОБА_2 не відповідає
вимогам діючого законодавства, а саме
ч. 4 ст. 559 ЦК України - порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно змісту позовної заяви позивач
просить стягнути 1306309 грн. 83 коп., з яких
280929 грн. 13 коп. є заборгованість по тілу
кредиту, 1025380 грн. 70 коп. - пеня за
несвоєчасне повернення кредиту.

Крім того, вважали, що є достатньо
правових підстав для застосування ч. 3
ст. 551 ЦК України та зменшення розміру
неустойки виходячи з наступного:
розмір неустойки що нарахований значно
(в 3,6 рази) перевищує суму боргу
відповідачів, відповідач ОСОБА_1
сплатив значну суму кредиту позивачу -
зі 100000 доларів США сплачено 76292,9
доларів США по тілу кредиту та повністю
сплачено проценти за користування
кредитом; відповідач ОСОБА_1 є
інвалідом ІІ групи, відповідачі мають
на утриманні малолітню дитину
ІНФОРМАЦІЯ_1; відповідач ОСОБА_1 поніс
значні фінансові збитки у зв'язку зі
зростанням курсу валюти кредиту -
долара США більш ніж у два рази у
порівнянні з курсом на момент
отримання кредиту, у той час як у
позивача відсутні будь-які негативні
наслідки пов'язані зі збільшенням
курсу валюти кредиту.

Враховуючи наявність заяв від
представника позивача та відповідачів,
судовий розгляд справи проведено за їх
відсутністю.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
суд розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

10.07.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк"
та позичальником - ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № ML700/832/2007, а 02.02.2009
року та 12.07.2010 року - додаткові договори
№1 та №2 до кредитного договору №
ML700/832/2007 від 10.07.2007 року, згідно з яким
банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 100000 грн.
доларів США, а ОСОБА_1 зобов'язався
повернути кредит та вносити плату за
користування кредитом згідно графіку
платежів.

З наданої позивачем копії графіку
платежів вбачається, що дата
остаточного погашення кредиту
визначена 10.07.2037 року; станом на 23.06.2013
року залишок тіла кредиту - 85326,54
доларів США; станом на 06.01.2012 року
залишок тіла кредиту - 85326,54 доларів США;
станом на 23.06.2014 року залишок тіла
кредиту - 85326,54 доларів США; станом на
27.10.2014 року (день судового розгляду
справи) залишок тіла кредиту - 85326,54
доларів США (а. с. 4-18, 34).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № ML700/832/2007 від
10.07.2007 року, 10.07.2007 року між ЗАТ "ОТП банк"
та ОСОБА_2 був укладений договір поруки
№SR700/832/2007, за умовами якого ОСОБА_2
взяла на себе зобов'язання перед
кредитором відповідати за
зобов'язаннями ОСОБА_1, які виникають з
умов кредитного договору № ML700/832/2007 від
10.07.2007 року у повному обсязі цих
зобов'язань. (а. с. 19).

18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, згідно з яким до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП
Банк" за кредитним договором №
ML700/832/2007 від 10.07.2007 року. (а. с. 24-33).

З розрахунку заборгованості за
кредитним договором, наданого
позивачем, вбачається, що станом на
23.06.2014 року сума заборгованості за
вказаним кредитним договором - 1306309 грн.
83 коп., яка складається: з суми
заборгованості у розмірі: 23707,10 доларів
США - за тілом кредиту (залишилася після
внесення платежу 06.01.2012 року в сумі 61819,44
доларів США); 1025380 грн. 70 коп. - пеня;
заборгованість по відсоткам погашена в
повному обсязі 06.01.2012 року. (а. с. 36).

Порівняльний аналіз зазначених вище
наданих позивачем графіку платежів та
розрахунку заборгованості дає
підстави для висновку, що позивачем
безпідставно вказано в позовній заяві,
що відповідачем не виконується
зобов'язання щодо сплати відсотків за
користування кредитом, оскільки
відсотки в повному обсязі сплачені
06.01.2012 року.

Позивачем у позовній заяві не наведено
обґрунтування правомірності
нарахування пені за період з 23.06.2013 року
по 23.06.2014 року на суму залишку по тілу
кредиту 23707,10 доларів США, оскільки
станом на вказані дати строк платежу
зазначеного залишку тіла кредиту,
згідно графіку платежів, не настав.

Позивачеві було направлено копію
заперечень відповідачів
рекомендованим листом, який був
отриманий позивачем 06.10.2014 року. На ці
заперечення позивач не надав будь-яких
пояснень, а також доказів, якими б
спростовувалися доводи відповідачів
про те, що строк погашення
заборгованості за тілом кредиту на
суму залишку 23707,10 доларів США на час
пред'явлення позову ще не настав, а
відтак є безпідставними вимоги як щодо
стягнення цієї суми, атак і щодо
нарахування та стягнення пені за
прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідністю з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК
України, розмір процентів та порядок їх
сплати за договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

У відповідності зі ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

У відповідністю з ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідністю зі ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України
у разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Позивачем не зазначено в позовній
заяві, а також не підтверджено
відповідними доказами, що відповідач
ОСОБА_1 зобов'язаний здійснювати
погашення кредиту в інші строки та
розмірах, ніж ті, що зазначені в графіку
платежів (Додатку №1) .

А наданими позивачем графіком
платежів (Додатком №1) та розрахунком
заборгованості підтверджуються доводи
відповідачів щодо: відсутності
заборгованості за процентами;
ненастання строку погашення тіла
кредиту в розмірі 23707,10 доларів США;
безпідставності нарахування пені на
суму залишку тіла кредиту.

За таких обставин, в обсязі
наданих позивачем доказів, позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" не підтверджена належними
доказами, є передчасною і не підлягає
задоволенню у зв'язку з недоведеністю
порушень умов кредитного договору з
боку відповідачів.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, ч. 2 ст. 197,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий: