Справа № 758/2946/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 жовтня 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача заборгованість за
договором позики від 24.09.2010 року у
розмірі 1138775,00 грн. та заборгованості за
договором позики від 19.10.2010 року у
розмірі 1428420,00 грн. посилаючись на
невиконання відповідачем умов
договорів позики та не повернення
коштів.

В судовому засідання представник
позивача позов підтримав, збільшив
розмір позовних вимог, враховуючи
інший курс валют НБУ, який змінився на
день розгляду справи. Просив
стягнути з відповідача суму боргу
відповідно до умов договору позики від
24.09.2010 року з врахуванням офіційного
курсу НБУ щодо долара США, що станом на
13.10.2014 р. становить 1165500,00 грн., три
проценти річних, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК
України - 34965,00 грн. Суму неустойки за
іншим договором позики від 19.10.2010 року
за період з 20.04.2011 року по 13.10.2014 року,
яка складає 2503870,00 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, місце та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. Тому суд
вважає за можлдиве розглянути справу
за відсутності відповідача з
ухваленням заочного рішення.

Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши письмові докази, прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного..

Відповідно до ч. 1 ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Судом встановлено, що 24.09.2010 р. ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 в позику грошові кошти у
сумі 712458,00 гривень, що станом на на день
позики за курсом НБУ еквівалентно 90
000,00 доларів США. Позичальник
зобов'язувався повернути вказані кошти
в повному обсязі до 24.03.2011р.. При цьому
сторони погодили, що , що у разі зміни
курсу НБУ позичальник зобов»язується
повернути суму в гривнях еквівалентну
90 000,00 доларам США. У разі неповернення
боргу в сумі і в строки, передбачені
даним договором, позичальник
зобов»язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст..625 ЦК України. Даний
договір позики посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстровано в реєстрі за №581. (а.с. 6).

По другій розписці 19.10.2010 року позивач
передав ОСОБА_2 в позику грошові кошти у
сумі 197500,00 гривень, що є еквівалент 25
000,00 долара США на день укладання
договору, і відповідач до 19.04.2011 року
зобов'язувався повернути вказані кошти
в повному обсязі. Згідно п.4.7 цього
договору у випадку прострочення
виконання зобов'язань з повернення
суми позики або невиконання
зобов»язання в повному обсязі,
позичальник зобов»язується сплатити
неустойку у розмірі 1 % від суми боргу
за кожен день прострочення
платежу.Даний договір позики також
посвідчений нотаріально, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстровано в реєстрі за №727. (а.с.5).

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Вимоги законодавства щодо форми
договору сторонами дотримано.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У передбачені договорами строки
позика відповідачем повернута не була,
тому у відповідності до ч.1 ст. 1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 ЦК України.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач взяті на себе зобов»язання
не виконав, гроші не повернув, тому має
сплатити заборгованість за всіма
визначеними умовами договорів.

Так, по першому договору позики від
24.09.2010р. позичальник зобов'язується
повернути суму в гривнях еквівалентну
90000,00 доларів США. Отже, враховуючи
офіційний курс валют, які встановлені
Національний банком України станом на
13.10.2014 р.( 1 долар США дорівнює 12,95
гривень), стягненню підлягають кошти в
сумі 1165500,00 грн.

Крім того, оскільки цим договором
розмір процентів не встановлено, суд
вважає вірним розрахунки представника
позивача щодо стягнення 3% річних від
простроченої суми в порядку ст.625 ЦК
України, які вираховуються з дня
виникнення права вимоги - з 25.04.2011р і
складають - 34965,00 грн. ( 90000 доларів США *
12,95 грн. = 1165500,00 грн. * (3:100) = 34965,00 грн.) .А
всього - 1200465,00 грн.

По другому договору позики від 19.10.2010
року ОСОБА_2 не пізніше 19.04.2011 року
повинен був повернути позивачу кошти у
сумі 197500,00 грн. , тому ця сума підлягає
стягненню.

Крім того, пунктом 4.7. договору від
19.10.2010 року стягненню підлягає
встановлена сторонами неустойка 1% від
простроченої суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Станом на 13.10.2014 р. прострочення платежу
складає 1272 дні (з 20.04.2011 р. по 13.10.2014 р.).
Отже, відповідач має сплатити крім
основної суми боргу наступну
неустойку: 197500*1272 (1:100) = 2503870,00 грн. А
всього за другим договором позики від
19.10.2010р. - 2701370,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими, а позов підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають
відшкодуванню понесені та
документально підтверджені вимоги
позивача про стягнення судового збору
у сумі 3654 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись.
ст.ст. 625, 1046-1050 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10,11,60, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2)
заборгованість за договором позики від
24.09.2010 року основну суму боргу в розмірі
1165500,00 грн., а також три проценти річних -
34965,00 грн. від простроченої суми, а
всього за цим договором - 1200465, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2)
заборгованість за договором позики від
19.10.2010 року основну суму боргу в розмірі
197500,00 грн., а також передбачену умовами
договору неустойку за період з 20.04.2011 р.
по 13.10.2014 р. в сумі 2503870,00 грн., а всього -
2701370,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) понесені
судові витрати у розмірі 3654, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун