Справа № 286/6650/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської
області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Халімончука
Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Ігнатпільський кар'єр» про
поновлення на роботі, стягнення оплати
за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ
«Ігнатпільський кар'єр» та просить
поновити його на роботі машиністом
конвеєра ЗРЦ 3 розряду у відповідача з 18
вересня 2014 року, стягнути з останнього
на його користь оплату за час
вимушеного прогулу з 18 вересня 2014 року
по день поновлення на роботі та
стягнути з відповідача моральну шкоду
в сумі 10000 грн.. Зазначає, що з 20
листопада 2009 року працював машиністом
конвеєра ЗРЦ 3 розряду у Публічному
акціонерному товаристві
«Ігнатпільський кар'єр», 18.09.2014 року
його звільнили з роботи у зв'язку з
скороченням штату працівників - за п. 1
ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає своє
звільнення незаконним тому, що
відповідач не врахував переважне право
на залишення на роботі оскільки він
проживає з неповнолітнім сином і
являється утриманцем сім'ї. Інша робота
йому офіційно не пропонувалася, і після
його звільнення на роботу приймалися
інші працівники. Вважає свої
звільнення упередженим ставленням з
боку адміністрації. Також йому боляче
переносити дане звільнення, оскільки
працював чесно та добросовісно,
стягнень не мав, а тому втратив спокій,
сон, його звичайний спосіб життя
змінився.

У судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги в повному обсязі,
пояснивши, що при звільненні посаду
слюсара-сантехніка йому не пропонували
і він би погодився на цю роботу.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
посилається на те, що позивача
звільнено з роботи у відповідності до
п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки у ПАТ
скорочено штат працівників, зокрема,
машиністів конвеєра.

Заслухавши пояснення позивача,
представників позивача та відповідача,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 з 20.11.2009 року
працював на посаді машиніста конвеєра
ІІІ розряду
завантажувально-розвантажувального
цеху Публічного акціонерного
товариства «Ігнатпільський кар'єр».

Згідно наказу № 75-к від 18.07.2014 року,
виданого в.о. директора ПАТ
«Ігнатпільський кар'єр», у зв'язку із
суттєвими змінами в організації
виробництва, з метою оптимізації його
структури та ефективного використання
трудових ресурсів на підприємстві,
проведено скорочення чисельності
персоналу, шляхом виведення із
штатного розпису підприємства з 18
липня 2014 року, 22 одиниці, в тому числі і 3
посад машиністів конвеєра
загрузочно-розгрузочного цеху.

Наказом 99-к позивач звільнений з
роботи відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП
України з 18.09.2014 року.

В процесі вирішення питання про
звільнення позивача з роботи,
останньому, було запропоновано у
вигляді акту про оголошення про
вакантні посади на підприємстві певні
посади, про що позивач підтвердив своїм
підписом, письмових зауважень щодо
цього так і при звільненні не
висловлював, лише вказав, що із
звільненням незгоден.

Також суд бере до уваги, що вакантні
посади наявні у відповідача, зокрема
слюсаря-сантехніка, займати позивач не
зміг би через відсутність у останнього
відповідної освіти, а саме спеціальної.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважене право на залишення на
роботі надається працівникам з більш
високою кваліфікацією і
продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці
і кваліфікації перевага в залишенні на
роботі надається, зокрема, особам, в
сім'ї яких немає інших працівників з
самостійним заробітком.

Позивач є одруженим (а.с. 14 зв.), а згідно
із ст. 180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Доводи позивача про неврахування
відповідачем тієї обставини, що він має
переважне право на залишення на роботі
перед іншими працівниками
завантажувально-розвантажувального
цеху, непереконливі, оскільки у справі
відсутні та не надавалися відповідачу
докази відсутності в сім'ї позивача
інших працівників з самостійним
заробітком.

Також суд враховує і те, що право
власника або уповноваженого ним органу
визначати чисельність працівників і
штатний розпис нормативно закріплено
щодо підприємств та їх об'єднань у ч. 3
ст. 64 ГК. І суд при розгляді спору про
поновлення працівника на роботі
зобов'язаний перевірити наявність
підстав для звільнення (чи мало місце
скорочення штату або чисельності
працівників). Але він не вправі
обговорювати питання про доцільність
скорочення чисельності або штату
працівників. Тому посилання
представника позивача щодо цього є
безпідставними.

Оцінивши обставини справи та наявні у
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що звільнення
позивача із займаної посади за
скороченням штату проведено
відповідачем з додержанням норм
законодавства про працю.

Тому суд відмовляє позивачу у
задоволенні вимог про поновлення на
роботі.

Оскільки інші вимоги, зокрема вимоги
про стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу і відшкодування
моральної шкоди є похідними від вимог
про поновлення на роботі, то суд також
відмовляє у їх задоволенні.

Позивач звільнений від сплати судового
збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст. 40 КЗпП України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
до Публічного акціонерного товариства
«Ігнатпільський кар'єр» про
поновлення на роботі, стягнення оплати
за час вимушеного прогулу та стягнення
моральної шкоди.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана через Овруцький районний суд в
апеляційний суд Житомирської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Я. В. Кулініч