Справа №2-о/489/161/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складів: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М.. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи Друга
миколаївська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з заявою, якою просив встановити факт
належності його померлій дружині
ОСОБА_4 правовстановлюючого документу -
свідоцтва про право власності на житло,
виданого їй Миколаївською міською
радою 11 лютого 2000 року замість договору
дарування від 07 липня 1994 року № 3-2311 в
зв'язку з розбіжністю в написанні
прізвища. Встановлення даного факту
необхідно заявнику для оформлення
спадкових прав.

В судовому засіданні представник
заявника - ОСОБА_6 заяву підтримав.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3
проти задоволення заяви не
заперечували.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому
засіданні пояснили, що у померлої була
помилка в документі на будинок.

Представник заінтересованої особи -
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у її відсутність, згідно
якої просила розглянути справу на
розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника
заявника, заінтересованих осіб,
свідків, дійшов до висновку, що
заявлені вимоги слід задовольнити.

Із копії спадкової справи № 687/2004 року,
заведеної після смерті ОСОБА_4
вбачається, що з заявою про прийняття
спадщини після смерті звернулися
чоловік померлої - ОСОБА_1 та діти:
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Однак постановами
нотаріуса відмовлено у вчинені
нотаріальних дій, оскільки є
розбіжності в написанні прізвища
спадкодавиці (а.с. 35-36, 45-47 )

21 липня 1978 року між заявником ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 укладений шлюб (а.с. 39). Після
укладення шлюбу остання змінила
прізвище на ОСОБА_4, а в подальшому і
паспорт громадянина України і довідка
про присвоєння ідентифікаційного
номеру були їй видані на прізвище
ОСОБА_4 (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_10 (після укладення
шлюбу - ОСОБА_10). Їх батьками є ОСОБА_1 і
ОСОБА_4, у відповідності до копій
свідоцтв про народження (а.с. 39).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37).

На час смерті ОСОБА_4 з нею були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (а.с. 53).

Згідно копії свідоцтва про право
власності, виданого Миколаївською
міською радою 11 лютого 1990 року, 50/100
частини будинку АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_4. Дане свідоцтво видане на
підставі рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської Ради від 28 січня
2000 року № 26 замість договору дарування
від 07 липня 1994 року № 3-2311 (а.с. 43) В
даному документі прізвище власниці
зазначено ОСОБА_4. Однак, у Державному
акті про право власності на землю для
обслуговування індивідуальних
житлових будинків та господарських
споруд за зазначеною адресою, прізвище
власниці вказано як ОСОБА_4 (а.с. 44).

Надані докази, в совокупності з
поясненнями свідків, дають підстави
вважати, що ОСОБА_4 і ОСОБА_4 є однією і
тією самою особою, а за такого, у
відповідності до пункту 6 частини 1
статті 256 ЦПК України, слід встановити
належність заявниці
правовстановлюючих документів.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт належності
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 свідоцтва
про право власності на 50/100 частини
житлового будинку розташованого по
АДРЕСА_1, виданого 11 лютого 2000 р. на ім'я
ОСОБА_4 Миколаївською міською радою.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г.
Губницький