Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:

Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, Дніпровський районний відділ
Головного управління в м. Києві
Державної міграційної служби України
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом
про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач є її старшою донькою, яка з
2007 року в квартирі не проживає, участі у
комунальних витратах не приймає, своїх
особистих речей в квартирі не зберігає
та за наявною у позивачки інформацією
на даний час виїхала до Росії.

Позивач пояснила, що вона та її молодша
донька - третя особа у справі ОСОБА_3 є
співвласниками квартири, в свій час
відповідач була зареєстрована в
квартирі, оскільки розлучилася зі
своїм чоловіком.

Позивач просила врахувати, що вона є
пенсіонеркою, її молодша донька ОСОБА_3
є інвалідом ІІ групи, її онук ОСОБА_4
інвалідом ІІ групи і утримуючи житло,
вони, як власники, зобов»язані нести
витрати на його утримання, а оскільки
реєстрація відповідачки в квартирі
створює складнощі у користуванні
квартирою, сплаті квартплати та плати
за житлово-комунальні послуги,
відповідач в квартирі не проживає
понад шість років, на підставі ст. 405 ЦК
України, і визнати відповідачку такою,
що втратила право користування
квартирою.

Відповідач - ОСОБА_2 в судові засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи вважається повідомленою
належним чином, - відповідно до вимог ч.
5 ст. 74 ЦПК України.

Третя особа - Дніпровський РВ ГУ в м.
Києві Державної міграційної служби
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи, направила
письмову заяву про розгляд справи у
відсутність її представника.

Третя особа - ОСОБА_3 підтримала
обставини, викладені позивачем,
просила задовольнити позов.

За згодою позивача суд ухвалив
провести заочний розгляд справи, на
підставі наявних в справі доказів,
відповідно до ст. 224 ЦПК України - через
неявку відповідача в судові засідання
без поважних причин.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, допитавши в судовому
засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
письмові заяви третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності, дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про право власності на житло
від 17.06.1993р. та свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 12.11.2010р.,
позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 - по ?
частці.

З довідки форми №3, виданої ЖРЕО
№407 від 08.08.2014 р., убачається, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
позивач ОСОБА_1, ОСОБА_3 - власники,
ОСОБА_4 - онук та ОСОБА_2 - донька
позивачки.

Згідно акту від 03.08.2014р., складеному
сусідами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
підписи яких завірені начальником ЖРЕО
№ 407, ОСОБА_2 в квартирі не проживає з
жовтня 2008 року.

Як підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є
сусідами позивачки, з 2008 року ОСОБА_2 в
квартирі не проживає, особистих речей
відповідача в квартирі немає.

Стаття 405 Цивільного кодексу
України передбачає, що член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Враховуючи те, що наданими
позивачем доказами підтверджується
відсутність відповідача в квартирі
понад один рік без поважних причин, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 47 Конституції
України ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», - зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення суду про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням є
підставою для зняття особи з
реєстраційного обліку.

Керуючись ст. 41, 47 Конституції
України, ст.. 405 Цивільного кодексу
України, ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. ст. 3, 11,
57-61, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи - ОСОБА_3, Дніпровський
районний відділ Головного управління в
м. Києві Державної міграційної служби
України про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача шляхом подання
заяви про перегляд заочного рішення до
Дніпровського районного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів після оголошення
рішення суду в судовому засіданні, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

СУДДЯ: