Справа № 148/2315/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

з участю заявника
ОСОБА_1

представника зацікавленої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Тульчина цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з даною
заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що
починаючи з 02.09.1986 по 21.10.1987 року, вона
працювала продавцем промислового
магазину №7 Клебанського ССТ, який
знаходився в селі Василівка,
Тульчинського району.

В даний час заявник має бажання
оформити своє право на пенсію. Але коли
вона звернулась до органів Пенсійного
Фонду України, то їй було повідомлено,
що запис в її трудовій книжці про
роботу продавцем промислового
магазину №7 не містить вказівки про те,
що такий магазин знаходився в селі
Василівка, Тульчинського району, тобто,
на території, яка відноситься до зони
посиленого радіоекологічного
контролю, робота в якій дає право на
пільговий вихід на пенсію. Підтвердити
знаходження магазину в селі Василівка
шляхом отримання і надання будь-яких
довідок заявник не має можливості, так
як в архівних документах Тульчинського
райСТ, архівному секторі Тульчинської
РДА, державному архіві Вінницької
області і Тульчинському районному
трудовому архіві документи щодо
знаходження магазину №7 Клебанського
ССТ в 1986-1987 роках відсутні.

По цій причині заявниця
звернулася до суду та просить винести
рішення, яким встановити факт того, що
вона працювала продавцем в магазині №7
Клебанського сільського споживчого
товариства в 1986-1987 роках в с. Василівка,
Тульчинського району.

В судовому засіданні заявник свою
заяву підтримала і на її задоволенні
наполягала, посилаючись на викладені в
заяві обставини.

Представник заінтересованої особи
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі в судовому
засіданні проти задоволення заяви не
заперечувала.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтвердили
обставини на які посилається заявниця
в своїй заяві, зокрема зазначили, що в
період з 1986 - 1987 року ОСОБА_1 працювала
продавцем в магазині, який знаходився в
с. Василівка, Тульчинського району,
крім того, свідок ОСОБА_6 і ОСОБА_3
вказали, що також працювали в даному
магазині з заявницею.

Суд, оглянувши матеріали справи,
встановив, що заяву слід задовольнити з
слідуючих підстав.

Згідно копії паспорта заявниця
значиться, як ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до копії трудової книжки
ОСОБА_1 02.09.1986 року була прийнята на
роботу продавцем магазину №7 та 21.10.1987
року звільнена за власним бажанням
(а.с.5). Місце знаходження магазину в
трудовій книжці заявниці не вказано. Як
зазначено, в довідці, виданій
Тульчинським районним споживчим
товариством №129 від 31.07.2014 року, ОСОБА_1
дійсно працювала продавцем
промислового магазину №7 Клебанського
сільського споживчого товариства з
02.08.1986 року (розпорядження №87 від 02.09.1986
року) по 21.10.1987 року (розпорядження №79
від 21.10.1987 року), зазначене також
підтверджується копіями даних
розпоряджень (а.с.40,49,51). Інформація щодо
знаходження магазину №7 Клебанського
ССТ в 1986-1987 роках в архівних документах
Тульчинського райСТ, архівному секторі
Тульчинської РДА, державному архіві
Вінницької області, Тульчинському
районному архіві - відсутня (а.с.6).

Згідно з довідкою, виданою
Заозерненською сільською радою
Тульчинського району № 579 від 07.10.2014
року, ОСОБА_1 з 24.07.21982 - 08.02.1990 року
проживала в АДРЕСА_1. Вказана в довідці
інформація засвідчується підписами
свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 (а.с.30).

Відповідно до довідки №506 від 07.10.2014
року, виданої Богданівською сільською
радою Тульчинського району, ОСОБА_1
була зареєстрована в с. Калініно
(згідно з копією рішення Калінінської
сільської ради народних депутатів від
31.07.1996 року перейменовано на АДРЕСА_1 до
1990 року, але за вказаною адресою
фактично не проживала (а.с.31).

Згідно з відповіддю Тульчинського
районного споживчого товариства №172
від 24.10.2014 року, станом на 01.01.1990 року
магазин №7 знаходився в с. Василівка і
документів, щодо зміни
місцезнаходження магазину у
товариства відсутні (а.с.52- 54).

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вище викладене,
оцінивши показання свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, виходячи з
принципів розумності, виваженості та
справедливості, суд дійшов висновку
про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в
заявлених нею межах та про існування
правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України судовий збір сплачений
заявницею підлягає зарахуванню в
прибуток держави.

Керуючись ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88,
209-213, 234, 256 , 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення задоволити .

Встановити юридичний факт того, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 2.09.1986
року по 21.10.1987 року працювала продавцем
промислового магазину № 7 Клебанського
сільського споживчого товариства, який
був розташований в с. Василівка,
Тульчинського району.

Судові витрати залишити за стороною.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької
області через Тульчинський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 05 листопада 2014 року.

Суддя