Провадження № 2-5783/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

у складі суду: головуючого судді
- Букіної О.М.

при секретарі
- Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника позивача
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» - А.Г. Чернишенко про
забезпечення позову по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

У Х В А Л И В :

14.10.2014 року представника позивача ПАТ
«Брокбізнесбанк» - А.Г. Чернишенко
звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову.

З метою забезпечення позову позивач
просить накласти арешт на майно і
грошові кошти, що належать ОСОБА_3 і
знаходяться у нього або інших осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання
позивач зазначає, що ним було подано
позов до відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
у зв'язку з тим, що відповідачі умови
кредитного договору не виконують.

Позивач вважає, що відповідач-1 з метою
ухилення від відповідальності, до
ухвалення судом у справі рішення, може
розпорядитися належним йому майном і
грошовими коштами, що в свою чергу
зробить неможливим виконання рішення
суду.

Крім того, позивач зазначає, що
відповідач-1 офіційно не
працевлаштований, доходи у останнього
відсутні.

Ознайомивши з поданими матеріалами,
суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для застосування позову.

Законом передбачено, що забезпечення
позову можливе лише у разі достатньо
обґрунтованого припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може у майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

При вирішенні питання про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
роз'яснено, що вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Позивач просить накласти арешт на
майно і грошові кошти, що належать
ОСОБА_3, проте доказів в підтвердження
та в обґрунтування заявленого
клопотання про належність на праві
власності відповідного (конкретного)
майна відповідачу, не зазначає.

Крім того, позивачем не надано
обґрунтування та доказів в
підтвердження того, що у разі невжиття
заходів забезпечення позову, у спосіб
зазначений заявником, існує реальна
загроза утруднення чи неможливості
виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
поданого клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» - А.Г.
Чернишенко про забезпечення позову -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи яка її оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: