Справа № 654/3475/14-ц
Провадження №2/654/1020/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Третьякова І.В.,

при секретарі Бакай В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гола Пристань цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційного
банку «Приват Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

в с т а
н о в и л а:

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з
вказаним позовом посилаючись на те, що
14.05.2007 року Публічне Акціонерне
Товариство Комерційний банк «Приват
Банк» (правонаступник Закритого
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «Приват Банк» ) та ОСОБА_2 уклали
кредитний договір № б/н відповідач
отримала кредит в розмірі 21600.00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну катку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22,8 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з «Умовами
надання банківських послуг»,
«Правилами користування платіжною
карткою» складає між ним та Банком
Договір, що підтверджується підписом у
заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проігнорує іншу сторону про
припинення Договору, він автоматично
лонгується на такий же термін.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору Відповідач свої
зобов'язання належним чином не виконує,
в результаті чого станом на 15.07.2014 року
має заборгованість за кредитним
договором - 14 956,70 грн.

Представник позивача Чайковська Г.І. у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала повністю та наполягала на
їх задоволені. Проти ухвалення
заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнавав, та пояснив, що відповідачка
дійсно тримала платіжну картку та
кредит в розмірі 21600,00 грн.

Під час судового розгляду встановлено,
що 14.05.2007 р. між позивачем та
відповідачем був укладений кредитний
договір № б/н, у вигляді встановленого
кредитного ліміту 4050,0 грн. на платіжну
картку НОМЕР_2 зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 22,8 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитним договором.

З правилами користування кредитною
карткою відповідач був ознайомлений та
підтвердив свою згоду на неї, про що
свідчить його підпис на заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг які є
частиною договору, договір діє 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення Договору, він автоматично
лонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 5.5.1 «Правил
користування платіжною картою», за
несвоєчасне виконання боргових
обов'язків (користування простроченим
кредитом і Овердрафтом), боржник
сплачує відсотки за повишеною
відсотковою ставкою або додатковою
комісією. розміри яких встановлені
«Тарифами Банку».

Згідно п.8.6 договору у випадку
порушення клієнтом строків платежів по
будь-якому грошовому зобов'язанню,
передбаченому договором, більш ніж на
120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми
позову.

Відповідно до розрахунку наданого
позивачем відповідач порушив умови
договору, внаслідок чого утворилась
заборгованість за кредитом та
процентами, а саме: 9031.73 грн. -
заборгованість за кредитом; 3902.87 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 833.69 грн. -
заборгованість з пені та комісії за
користування кредитом.

Крім того, банком нараховано неустойку
у вигляді штрафу (процентна складова) в
сумі 688,41 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено параграфом 2 і не випливає
із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно ст.549 ЦК України різновидами
неустойки є штраф та пеня, які
обчисляються у відсотках від суми
невиконаного або неналежного
виконання зобов'язання та у відсотках
від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, відповідно.

Таким чином, виходячи з викладеного між
сторонами склалися договірні
правовідносини, обов'язок по сплаті
кредиту залишається не виконаний
відповідачем до цього часу, вимоги
позивача щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
відповідач не здійснив, тому позов
підлягає задоволенню в частині
стягнення основного боргу,
заборгованості по процентам за
користування кредиту та штрафу в сумі
688,41 грн.

Враховуючи, що штраф обчислюється лише
у відсотках, то суд вважає, що вимоги
про стягнення штрафу в розмірі 500грн.
(фіксована частина) суперечать
положенням ч.2 ст.549 ЦК України та
фактично є подвійним стягненням за
один й той самий вид порушення
зобов'язання, а тому задоволенню
позовні вимоги в частині стягнення
штрафу в розмірі 500 грн. не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, підлягають стягненню
судові витрати, оскільки підтверджені
квитанціями.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 179, 209, 212 ЦПК
України, ст.ст. 526,549,551,610,1048-1050,1054 ЦК
України, суд -

В и р і
ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства КБ "Приват Банк" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ПІН:НОМЕР_1) на користь Публічного
Акціонерного Товариства КБ "Приват
Банк» заборгованість по кредитному
договору № б/н від 14.05.2007 р. в сумі 14
456,70 грн., а саме: заборгованість за
кредитом - 9031.73 грн.; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
3902.87 грн.; заборгованість з пені та
комісії за користування кредитом - 833,69
грн.; штраф (процентна складова) - 688,41 та
судові витрати по справі в розмірі 243,60
грн., а всього: 14 700 (чотирнадцять тисяч
сімсот )грн. 30 коп.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовити

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Голопристанський районний суд
шляхом подачі апеляції протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
рішення.

Суддя
І. В.
Третьякова