overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5799/14-ц
Провадження № 2-н/488/1233/14 р.
СУДОВИЙ НАКАЗ
Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Циганок В.Г., розглянувши заяву ПАТ
«Миколаївобленерго» філія м. Миколаєва до ОСОБА_2 про видачу судового наказу на стягнення боргу за спожиту електричну
Відповідно до ст.ст. 11, 525, 526 ЦК
України та п.42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999р. №1357, заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 96-99, ч. 1 ст.102, ст.ст. 103, 105 ЦПК України, - 1. Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь
ПАТ «Миколаївобленерго» філія м.
Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94;
Миколаїв, МФО 326461, код ЗКПО 24789699) борг за спожиту електричну енергію станом на 29.10.2014р. у розмірі - 677,68 грн. 2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Миколаївобленерго» філія м. 121,80 грн. судового збору.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України
(далі-ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії судового наказ, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви (ст..
Судовий наказ набрав чинності "____"__________
Судовий наказ видано "____"__________ 20____
Строк пред'явлення до виконання
Суддя про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконан-ня Повне найменування установи, підприємства, оргінізації , у якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахо-вана за судовим наказом Дата повернення судового наказу до органу державної виконанвчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказу Підпис керівника установи, підприєм-ства, організації (з прикладан-ням печатки) Примітки
_________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі -
Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 01.09.2006 року був укладений шлюб. Різні погляди на життя призвели до розпаду сім'ї, примирення між подружжям не можливе.
Позивач вказує, що стосунки між подружжям носять формальний характер, сім'ю зберегти неможливо. Від шлюбу сторони неповнолітню дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання сторони не з'явились, надалидо суду заяви про слухання справи за їх відсутності. В поданій заяві позивач позовні вимог підтримує в повному обсязі, відповідач - визнає позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.09.2006р., який зареєстровано
Міським відділом реєстрації актів цивільного Миколаївського міського управління юстиції стану
Миколаївської області , актовий запис
№ 1038.

Спору щодо розподілу спільного майна не має. Сімейні відносини сторонами припинені. Розпад сім'ї мав місце через втрату взаємних почуттів та взаємної поваги. Примирення між подружжям не можливе. Суд вважає, що сім'я існує формально, дана сім'я розпалася, і зберегти її не можливо.

Позивач вказав, що після розірвання шлюбу має намір залишити за собою прізвище, що набула у шлюбі - ОСОБА_1.

На підставі ст.ст.104,105,110,112 СК України та керуючись ст.ст.10,60,62,209,212,224-226 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.09.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного Миколаївського міського управління юстиції стану
Миколаївської області , актовий запис
№ 1038. - розірвати.

Після розірвання шлюбу за дружиною залишити прізвище, яке вона набула у шлюбі - ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до
Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя
МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ОСОБА_1 пр.№2сз/521/60/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді – Сегеди О.М.,

при секретарі – Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву
ОСОБА_2 про повернення судового збору сплаченого за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У червні 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на 67/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований по вул.
Гранатна, 20 в м.Одесі, як за спадкоємцем за заповітом її батька ОСОБА_3, від 04.07.2008р., посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, померлого 12.08.2008р.

Ухвалою суду від 14 липня 2014р. було відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2014р. за заявою позивача провадження у справі було закрито.

23 жовтня 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 3113,60грн., відповідно до квитанції №80039409 від 27.06.2014р. в розмірі 243,60 та квитанції
№80040693 від 14.07.2014р. в розмірі 2870,00грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається у разі закриття провадження по справі.

Суд вважає, що оскільки провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно було закрито, то і сплачена сума судового збору підлягає поверненню ОСОБА_2

Керуючись п.5 ч.1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір», суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору сплаченого за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.

Зобов’язати Головне управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області (, адреса: м.Одеса, вул. Садова, 1/а) повернути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН), сплачену суму судового збору, що був зарахований на рахунок №0007 відповідно до квитанції №80039409 від 27.06.2014 року в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп., який був сплачений нею особисто та сплачену суму судового збору, що був зарахований на рахунок
№0007 відповідно до квитанції
№80040693 від 14.07.2014р. в сумі 2870 (дві тисячі вісімсот сімдесят) гривень 00 коп., який був сплачений представником ОСОБА_2 -
ОСОБА_5, діючим за нотаріально посвідченою довіреністю від 08.07.2014р. в загальному розмірі 3113 (три тисячі сто тринадцять) гривень 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
О.М.Сегеда
Справа № 2-758/10
Провадження № 6/500/423/14
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Гончаренко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про тимчасову заборону виїзду за кордон України,

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа: №2-758/2010 від 03 липня 2013року виданого Ізмаїльським міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь КС «Придунав’я» заборгованості в розмірі 2374грн.5коп.

Після відкриття виконавчого провадження копія постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», була направлена на адресу боржника.

У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику було запропоновано добровільно виконати вимоги встановлені виконавчим документом. Однак боржник законні вимоги державного виконавця не виконав.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і в’їзду в Україну громадян України», підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобов’язання.

Відповідно до ст.377-1ЦПК України – питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника –юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статі, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 30 грудня 2013року №500889613-ц вже встановлена заборона виїзду за кордон до повного погашення боргу в розмірі 2374грн. 5коп., за таких обставин суд вважає недоцільним встановлення
ОСОБА_1 заборони виїзду за кордон.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України», п.2 Указу Президента
України»Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» та спільним Наказом МЮУ та адміністрації ДПСУ від 27.05.2008р. ст.377-1ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про тимчасову заборону виїзду за кордон
України боржнику ОСОБА_1 –відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Швець В. М.
Справа №486/608/14-ц 11.11.2014
Провадження № 22ц/784/3186/14
У Х В А Л А

11 листопада 2014 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Довжук Т.С., розглянувши клопотання комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року по справі за позовом комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання»
(далі - КП «ЖЕО») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

08 квітня 2014 року КП «ЖЕО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, КП «ЖЕО» подало через суд першої інстанції апеляційну скаргу з порушенням строків передбачених ст. 294
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17 жовтня 2014 року в присутності представника КП «ЖЕО» - Лосєва О.В. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 115). Копію повного тексту рішення представник КП «ЖЕО» -
Дмітрішина О.В. отримала 28 жовтня 2014 року, про що свідчить відмітка на заяві про видачу копії рішення суду (а.с.120).
Апеляційна скарга КП «ЖЕО» подана на адресу суду 30 жовтня 2014 року (а.с.124).

Таким чином, зазначені КП «ЖЕО» причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Враховуючи викладене, суддя - доповідач вважає, що КП «ЖЕО» пропустило встановлений законом процесуальний строк на подання апеляційної скарги з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Крім того, апеляційна скарга КП «ЖЕО» за формою та змістом відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень ст. 121 ЦПК
України та інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню.

Керуючись ст.ст. 73 , 294, 297, 298 ЦПК України, колегія судів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» про поновлення строку на подачу апеляційної скарги задовольнити.

Поновити комунальному підприємству
«Житлово-експлуатаційне об'єднання» строк на апеляційне оскарження рішення
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року.

Відкрити апеляційне провадження по справі за позовом комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Копію апеляційної скарги надіслати відповідачу.

Роз'яснити право на подачу до апеляційного суду заперечень на апеляційну скаргу в письмовій формі в строк до 01 грудня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області
Т.С. Довжук
Справа № 500/2291/14-ц
Провадження № 2/500/1572/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.11.1980 року відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Ізмаїл Одеської області, актовий запис № 837, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть.
Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2, визнав позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.11.1980 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Ізмаїл
Одеської області, актовий запис № 837.
Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що зареєстрований 29.11.1980 року відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Ізмаїл Одеської області, актовий запис № 837.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Справа № 500/4469/13-ц
Провадження № 6/500/303/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді – Грубіян
Л.І.

при секретарі – Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ізмаїл, подання начальника відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського МРУЮ, про заборону виїзду з території
України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання відділу ДВС
Ізмаїльського МРУЮ про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1, оскільки на примусовому виконанні державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 500/4469/13-ц від 05.11.2013 року виданий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1, на користь ПАТ
«ОСОБА_2 та Кредит» в особі філії ОРУ
ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит» боргу в розмірі 31155,96 грн., та стягнення виконавчого збору на користь держави, який складає 3115, 60 грн. Боржник у наданий державним виконавцем строк боргові зобов'язання не погасив.

Суд вважає, що подання ДВС
Ізмаїльського МРУЮ про заборону виїзду за межі України громадянину України
ОСОБА_1, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України тимчасово може бути відмовлено у видачі паспорту, або громадянинові
України, який має паспорт може бути тимчасом відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов’язання – до виконання зобов’язань або розв’язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов’язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором
України або він ухиляється від виконання зобов’язань покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов’язань.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються судами України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати розстрочку, або відстрочку його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст. 217 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Тимчасово заборонити виїзд з України громадянину України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного погашення боргового зобов'язання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя:

ОСОБА_3
Справа № 500/5552/14-ц
Провадження № 2/500/2554/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.2002 року відділом
РАЦС м. Ізмаїл Одеської області, актовий запис № 189, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Спору про розподіл сумісного майна, немає.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, не з'явився, надав про визнання позовних вимог, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2002 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 189, від шлюбу вони мають дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Спору про розподіл сумісного майна, немає. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу.

Статтею ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що зареєстрований 08.06.2002 року відділом
РАЦС м. Ізмаїл Одеської області, актовий запис № 189.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя