РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2014 року
(Повний текст)

Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді
Демочко Д.О.

при секретарі
Цукановій Л.П.

за участю:

позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Мангуш цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа:
Приватний нотаріус Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання правочину таким, що не
відбувся та повернення будинку, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до Першотравневого
районного суду Донецької області із
позовною заявою до відповідача ОСОБА_2,
Третя особа: Приватний нотаріус
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання правочину таким, що не
відбувся та повернення будинку. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка зазначила наступне.

26.06.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
уклали Договір купівлі - продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований у реєстрі за № 1626 та
земельної ділянки, загальною площею 0,
2485 га, зареєстрований у реєстрі за № 1630.

Згідно умов даного Договору
вищезазначений житловий будинок
проданий за 486177, 00 гривень, що
еквівалентно 100000, 00 (сто тисяч) доларів
США, із яких 72 926 грн. 55 коп. позивачка, як
продавець, одержала повністю від
покупця до підписання цього договору, а
решту грошей у сумі 413 250 грн. 45 коп.
ОСОБА_2 повинен був їй сплатити не
пізніше 19.00 години 27 червня 2008 року,
готівкою. Оскільки в нього таких грошей
не було, він повинен був укласти
Кредитний Договір з акціонерним
комерційним банком «Форум», з
подальшою передачею цієї нерухомості в
іпотеку зазначеному банку у м.
Маріуполі. Як підтвердження повного
розрахунку повинен бути складений Акт
та заява продавця тобто позивачки.

Зі слів ОСОБА_2 він уклав Договір з
банком на отримання кредиту та
останній видав йому грошові кошти
готівкою у розмірі 413250 гривень, що на
той час було еквівалентно 85 000, 00
(вісімдесят п'ять) тисяч доларів США.
Однак ОСОБА_2 не виплатив позивачці
суму, а уклав із нею договір позики, в
якому було зазначено, що він
зобов'язується позивачці повернути
повністю увесь борг не пізніше 01 жовтня
2009 року, що підтверджується Договором
позики від 26.06.2008 року, зареєстрований
за № 2547 та Додатку до нього від 01.12.2008
року на 1 аркуші.

Згідно з договором
купівлі-продажу жилого будинку від
26.06.2008 року у зв'язку з підтвердженням
повного розрахунку за проданий
житловий будинок повинен бути
складений акт про повний розрахунок,
однак такий акт сторони не складали
тому як ОСОБА_2 гроші позивачці не
сплатив.

Оскільки гроші позивачці
виплачені не були і вона не мала
можливості придбати для себе та своєї
родини інше житло, позивачка була
вимушена залишитись мешкати у цьому
будинку, про що між нею та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено Договір оренди
будинку. Позивачка також продовжувала
сплачувати усі комунальні платежі та
обслуговувати будинок.

Отже, вимог передбачених
Договором купівлі-продажу та нормами
законодавства України відповідачем
виконано не було.

Згідно зазначеного договору, якщо
покупець не здійснює у встановлений
договором строк повного розрахунку за
продаж із розстрочкою платежу та
переданий будинок, продавець має право
відмовитись від договору та вимагати
повернення проданого жилого будинку з
поверненням покупцеві суми першого
внеску. У травні 2014 року позивачка
повернула ОСОБА_2 перший внесок у сумі
72926 гривень, що підтверджується
розпискою ОСОБА_2 від 10.05.2014 року.

На даний час позивачка не має
свого житла, грошей не отримала,
рішенням Першотравневого районного
суду від 24.12.2013 року договір
купівлі-продажу земельної ділянки, на
якій розташовано зазначене вище
домоволодіння був визнаний таким, що не
відбувся і її єдиним власником на даний
час є позивачка. З цього приводу ОСОБА_1
вимушена звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав та
інтересів і у своїх позовних вимогах
просить суд визнати таким, що не
відбувся та не має юридичної сили
Договір купівлі-продажу житлового
будинку № 32 по вулиці 60 років Великого
Жовтня у с. Урзуф Першотравневого
району Донецьке, області, укладений
26.06.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований у реєстрі під № 1626.
Повернути житловий будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_1. Зобов'язати приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, повернути
позивачці Договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений
26.06.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований у реєстрі під № 1626.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явився, надавши до суду
заяву, в якій просив розглянути справу
за його відсутністю. Позовні вимоги
позивачки визнає.

В судове засідання Третя особа
Приватний нотаріус Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
не з'явилася, надавши до суду заяву, в
якій просила розглянути справу без її
участі.

З'ясувавши думку сторін,
дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного законодавства, суд встановив
наступне.

Як вбачається з договору купівлі
продажу жилого будинку, між позивачкою
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений даний договір від 26.06.2008 року,
відповідно до якого позивачка ОСОБА_1
продала, а відповідач ОСОБА_2 купив
житловий будинок АДРЕСА_1, на земельній
ділянці належній ОСОБА_1 Даний договір
посвідчений нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_3 та зареєстрований у
реєстрі під № 1626 (а.с.4).

Згідно п. 2 вказаного договору,
вищезазначений житловий будинок
проданий за 486177, 00 гривень, що
еквівалентно 100000, 00 (сто тисяч) доларів
США, із яких 72 926 грн. 55 коп. позивачка, як
продавець, одержала повністю від
покупця до підписання цього договору, а
решту грошей у сумі 413 250 грн. 45 коп.
ОСОБА_2 повинен був їй сплатити не
пізніше 19.00 години 27 червня 2008 року,
готівкою.

Як вбачається з договору позики,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
даний договір 26.06.2008 року, відповідно до
якого позикодавець ОСОБА_1 передала в
позику грошову суму 315230 гривень
позичальнику ОСОБА_2 Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
суму позики у строк до 01.12.2008 року (а.с.5).

Як вбачається з доповнення до
договору позики, укладеного між
сторонами від 01.12.2008 року, ОСОБА_2
зобов'язався повернути та повертати
частково остаточну суму грошей за
договором до 01 жовтня 2009 року за
будинок та земельну ділянку 0,25 га (а.с.6).

Відповідно до договору оренди
житлового будинку АДРЕСА_1 між
сторонами було укладено даний договір
від 26.06.2008 року, відповідно до якого
ОСОБА_1 отримала повне право проживання
у вказаному будинку до повного
розрахунку за проданий ОСОБА_2 житловий
будинок, на що повинен бути виданий акт.
ОСОБА_1 зобов'язалася повернути ОСОБА_2
72 926 гривень 55 копійок - суму першого
внеску та отримала повне право
відмовитися від договору
купівлі-продажу будинку та вимагати
його повернення (а.с.7).

Відповідно до рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 06.08.2014 року, приватного
нотаріуса Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
зобов'язано повернути ОСОБА_1 державний
акт серії ЯД № 129285 на право власності
на земельну ділянку, розташовану по
АДРЕСА_1, зареєстрованого 07.02.2007 року за
№ 22 у Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
земельну ділянку, державних актів на
право постійного користування
земельною ділянкою та договір оренди
землі (а.с.8).

Як вбачається з державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 129285, позивачка ОСОБА_1
визнана власницею земельної ділянки
площею 0,2485 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1

Як вбачається з розписки від
10.05.2014 року від імені ОСОБА_2, відповідач
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму
у розмірі 72926 гривень, претензій не має
(а.с.10).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього кодексу.

Стаття 203 передбачає, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчинила
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 638
ЦК України передбачено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законом, як
істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Також, як вбачається з
вищевказаного договору купівлі
продажу покупець ОСОБА_2, з метою сплати
вартості купуємого будинку взяв кредит
у банку "Форум" на суму 100000 дол. США, та
остаточно розрахувався з позивачкою
ОСОБА_1, про що свідчить акт про повний
розрахунок, який підписано сторонами
та який знаходиться в матеріалах
кредитної справи у банку "Форум".
Доказів того що в матеріалах кредитної
справи цей акт не зберігається з боку
сторін надано не було, а тому суд
вважає, що остаточний розрахунок між
сторонами було проведено і у суду не
має підстав вважати правочин таким, що
не відбувся, у зв'язку з чим суд не
бачить підстав для повернення будинку
позивачки.

Враховуючи вищевказане, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 212-215 ЦПК
України, ст. 203, 215, 638 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа:
Приватний нотаріус Маріупольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання правочину таким, що не
відбувся та повернення будинку -
відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено
12.10.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області, може бути подана до
Апеляційного суду Донецької області у
місті Маріуполі, через Першотравневий
районний суд Донецької області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О.
Демочко