Каланчацький районний суд Херсонської
Справа № 657/1005/14-ц
У Х В А Л А

04.09.2014
Каланчацький районний суд Херсонської
області

в складі:

головуючого судді
Скригун В. В.

при секретарі Ройченко
А.О.,

за участю:

представника боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак заяву
начальника філії «Каланчацька
дорожньо – експлуатаційна дільниця»
Дочірнього підприємства «Херсонський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» до ОСОБА_2 про скасування
судового наказу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в
якій просить скасувати судовий наказ
Каланчацького районного суду від 11.08.2014
року № 657/1005/14-ц, виданого за заявою
ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості із заробітної плати в
сумі 8580,78 грн. та винагороду за вислугу
років в сумі 8369 грн., а всього 16949,78 грн.

Мотивуючи свої вимоги, представник
боржника вказує, що згідно судового
наказу Каланчацького районного суду
Херсонської області від 11.08.2014 року із
боржника на користь стягувача ОСОБА_2
підлягає стягненню заборгованість із
заробітної плати в сумі 8580,78 грн. та
винагорода за вислугу років в сумі 8369
грн., а всього 16949,78 грн. Однак, він не
може з цим погодитися, так як до
вказаної справи були додані не
завірені належним чином копії
документів. Зокрема, це стосується
довідки про наявність заборгованості
за травень, червень та липень місяць із
заробітної плати в сумі 8580,78 грн.
Вказана довідка не містить
обов»язкових реквізитів, а саме: дати
її видачі, реєстрації в журналі
вихідної кореспонденції, цілі видачі,
підпис головного бухгалтера.
Аналогічні недоліки має і наказ від
14.07.2014 року, яким нібито виплачено
винагороду. Наказ не має ані номеру, ані
виконавця, ані резолюції про прийняття
до виконання документу. Крім цього, із
змісту вбачається, що наказ від 14.07.2014
року стосується ОСОБА_2, як виконроба,
проте останній з 01.07.2014 року
переведений майстром з посади
виконроба за порушення трудової
дисципліни та звільнений з посади –
майстром. Отже, наказу про нарахування
вислуги від 14.07.2014 року заявнику, як
виконробу не існує взагалі. Вказане
підтверджується книгою реєстрації
наказів, в якій відсутні, як наказ, так і
розрахунки за вислугу років. Також
зазначив, що стаж, вказаний в
розрахунку не відповідає займаним
посадам відповідно до записів в
трудовій книжці. Як вбачається із
записів, стягувач був прийнятий на
роботу 19.07.2005 року на посаду дорожнього
робітника ІІ розряду, потім працював
майстром поточного ремонту, і лише з
03.09.2012 року по 01.07.2014 року працював
старшим виконробом, тобто лише 1 рік 6
місяців 29 днів, але аж ні як не 8 років 11
місяців. Таким чином, якщо нарахування
за вислугу років і можливе, то лише за
період з 03.09.2012 року, а не з 19.07.2005 року.
Крім того, додав, що на момент винесення
наказу, заробітна плата за травень,
червень та липень 2014 року декількома
сумами поступово 22.07.2014 року і 30.07.2014
року була виплачена заявнику в повному
обсязі. Саме тому, вважає, що стягувач
мотивував свої вимоги фіктивними
документами, а зазначені ним обставини,
вказують на наявність спору між
сторонами.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився,
про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.
Причини своєї неявки суду не
повідомив. Заяви про розгляд справи за
його відсутності не надавав.

Відповідно до ст. 105-1 ЦПК України,
неявка осіб, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
заяви про скасування судового наказу,
не перешкоджає розгляду такої справи.

Вивчивши матеріали заяви про
скасування судового наказу, вислухавши
представника боржника, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Стягувачем ОСОБА_2 було надано довідку
про заборгованість та наказ від 14.07.2014
року про виплату винагороду. Однак,
вказані додатки являються
неофіційними копіями документів.
Порядок засвідчення копій документів
встановлює Національний стандарт
України «Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів ДСТУ 4163-2003», затверджений
наказом Держспоживстандарту України
від 07 квітня 2003 року № 55. Крім того,
було встановлено, що стаж роботи, який
був вказаний в довідці про розрахунок
заборгованості, не відповідає займаним
посадам, згідно записів в трудовій
книжці. Також, згідно відомостей про
зарахування заробітної плати на
картковий рахунок ОСОБА_2 та довідки
головного бухгалтера станом на 18.08.2014
року, ОСОБА_2, заробітна плата за
травень, червень та липень 2014 року
кількома сумами поступово 22.07.2014 року, а
згодом і 30.07.2014 року була виплачена в
повному обсязі. Таким чином,
вищезазначені обставини вказують на
спір, який існує між сторонами.

Згідно п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за
результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу суд має
право скасувати судовий наказ та
роз’яснити, що заявлені стягувачем
вимоги можуть бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред’явлення
позову.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скасувати судовий наказ Каланчацького
районного суду від 11.08.2014 року по справі
№ 657/1005/14-ц.

Роз»снити, що заявлені стягувачем
вимоги можуть бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред»явлення
позову.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя:ОСОБА_4