Справа № 462/2367/14
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/4601/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю :відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 23 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про
стягнення грошової компенсації
вартості частки у спільному майні,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 23 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник
позивачів ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає рішення таким, що ухвалене з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права. Стверджує, що під
час ухвалення рішення суд порушив п.1
ст.6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, оскільки був
однобокий, необ»єктивний та
упереджений по відношенню до позивачів
та прихильний по відношенню до
відповідача, що проявилось відхиленням
клопотань, які заявлялись з боку
позивачів та відхиленням
обгрунтованого відводу судді. Крім
цього, стверджує, що право позивачів на
отримання компенсації закріплене ч.
ч.1, 2 ст.364 ЦК України і даною нормою
закону передбачено лише надання згоди
на отримання компенсації співвласника,
яким заявлено позов і аж ніяк не
передбачена обов»язковість згоди
інших співвласників. Відтак просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити
повністю.

Заслухавши пояснення відповідача
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на
заперечення доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали цивільної
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 у рівних частках - по ? частки
кожному із співвласників, що
відповідає вимогам ст. 371 ч.2 ЦК України.
Всі співвласники зареєстровані у
квартирі, яка має загальну площу 62,8 кв.м
та складається з трьох кімнат житловою
площею 39 кв.м.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, а 05 лютого 2008 року
шлюб між ними було розірвано.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№2698/2699 від 27.03.2013 року виділити в натурі
співвласнику ? ідеальної частини у
спірній квартирі АДРЕСА_1 неможливо у
зв»язку з тим, що належна йому частина
загальної площі квартири не відповідає
будівельним нормам і правилам для
влаштування повноцінної однокімнатної
квартири, а можливість прибудови і
надбудови відсутня. Вартість ?
ідеальної частини квартириНОМЕР_1
становить 111275грн. (а.с.55-60).

Статтею 319 ч.1 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до статті 364 ЦК України
співвласник має право на виділ в натурі
частки майна, що є у спільній частковій
власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим, співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

Відмовляючи у задоволенні позову,
судом підставно взято до уваги, що
відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
пенсіонер та не має можливості
компенсувати вартість частини
квартири позивачам, а відтак не
погоджується на компенсацію. Окрім
цього, останній визнає, що позивачі
мають право володіти та користуватися
квартирою, будь-яких перешкод у цьому
їм не чинить. Іншого житла у
відповідача ОСОБА_2 немає.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Підстав для скасування оскаржуваного
рішення колегія суддів не вбачає,
оскільки таке постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивачів ОСОБА_6 в і д х и л и т и .

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 23 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Ю.Р.Мікуш

Судді :
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин