Справа № 492/1146/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі: головуючого - судді
Борисової С.П., при секретарі Каширній
О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Теплицької
сільської ради Арцизького району
Одеської області про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою, в якій просить суд
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1. В поданому до
суду позові позивачка посилається на
те, що 21 квітня 1998 року уклала з
чоловіком відповідачки договір
купівлі-продажу зазначеного будинку і
з дня укладення договору і до наявного
часу вільно володіє цим майном,
проживає в будинку та в ньому
зареєстроване її місце проживання.
Однак форма укладеного договору не
відповідає вимогам законодавства, тому
позивачка позбавлена можливості
підтвердити своє право власності на
квартиру, тому посилаючись на норму ст.
344 ЦК України позивачка змушена
звернутися до суду.

Сторони у судове засідання не
з'явились. Від представника позивачки,
відповідачки ОСОБА_2 та представника
відповідача ОСОБА_5 надійшли
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, що відповідає положенням
ч. 2 ст. 158 ЦПК України, при цьому
представник позивачки позовну заяву
підтримав, просив задовольнити її у
повному обсязі, а відповідачка ОСОБА_2
та представник відповідача Теплицької
сільської ради Арцизького району
Одеської області вимоги позову визнали
повністю та не заперечували проти їх
задоволення.

У зв'язку з тим, що сторони у судове
засідання не з'явились, то в силу ч. 2 ст.
197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи
оцінивши в сукупності письмові докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу № 3138 від 21
квітня 1998 року ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_1
купила житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7 -
8). ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтсеврджено свідоцтвом про смерть
(а.с. 10) Відповідно довідки, виданій
Теплицькою. сільрадою Арцизького
району Одеської області в будинку
АДРЕСА_1 зареєстроване місце
проживання позивачки, яка за обліками
погосподарської книги значиться
власником будинку та членів її родини
(а.с. 11. 13). А довідкою Теплицької
сільради Арцизького району Одеської
області підтверджується та обставина,
що нумерація будинку за АДРЕСА_1
змінена на № 52 за рішенням Теплицької
сільради Арцизького району Одеської
області №2-ХХІV выд 27.01.2003 року (а.с. 12).

Відповідно, до Рішення Конституційного
Суду України від 13 грудня 2000 року №
14-рп/2000 у справі № 1-16/2000, правовий, режим
власності, порядок та умови придбання і
припинення права власності, а також
права володіння, користування і
розпорядження майном установлюється
законами.

Ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

По наявній справі умови в порядку ст. 655
ЦК України по договору купівлі-продажу
виконані обома сторонами, так як
сторони виконали свої обов'язки, тобто
позивач заплатив відповідачеві
обумовлену суму грошей, а відповідач, в
свою чергу, передав йому у власність
майно - вищезазначену квартиру.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях. Право власності за
набувальною давністю може бути набутим
як на безхазяйні речі, так і на майно,
яке належить за правом власності іншій
особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації.

При цьому п.8 Прикінцевих та Перехідних
положень ЦК України встановлено, що
правила ст. 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1
січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України
поширюються на правовідносини, що
виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати
право власності за набувальною
давністю суд може з 1 січня 2011 року.

Відповідно до п.11 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014р. «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»,
враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК,
право власності за набувальною
давністю може бути набуто на майно, яке
належить на праві власності іншій
особі (а не особі, яка заявляє про
давність володіння), а також на
безхазяйну річ. Отже, встановлення
власника майна або безхазяйності речі
є однією з обставин, що має юридичне
значення, і підлягає доведенню під час
ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК
України).

Судом з достовірністю встановлено, що
власником спірного будинку є ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідачка
ОСОБА_2 є спадкоємицею ОСОБА_6, однак
право ОСОБА_1 не оспорює, та визнає
позивчаку добросовісним набувачем
майна, що належало її чоловіку,
позивачка ОСОБА_1 в свою чергу
починаючи з 1998 року, відкрито та
безперервно володіє (користується)
спірним будинком, з дня його придбання
проживає в ньому разом з членами сім'ї,
та здійснює витрати на її утримання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.
ст. 11, 328, 344, 638, 655 ЦК України,

ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209,
212, 214 - 215, 224 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) право
власності за набувальною давністю на
житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду