АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8114/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3110/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К. М.
Доповідач Чічіль В. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 16 травня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом, у якому
зазначало, що відповідно до укладеного
договору №б/н від 4 січня 2006 року ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту по платіжній картці зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,0% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення кредиту, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином не виконав
взятих на себе зобов'язань та станом на
29 березня 2013 року має заборгованість за
тілом кредиту у сумі 9 995,62 грн.,
заборгованість по процентам - 44 199,48
грн., крім того банком нараховано
неустойку у вигляді штрафу (фіксована
частина) у сумі 500,00 грн. та штрафу
(процентна складова) у сумі 2 709,76 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором на загальну суму 80
330,29 грн.

Заочним рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 16 травня
2014 року позов задоволено, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 57 404,86 грн. та судовий збір у сумі
574,05 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 4 вересня 2014 року заява
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у позові.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Як убачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим судом, що на
підставі заяви позичальника №б/н від 4
січня 2006 року ВАТ КБ «Приватбанк»
(правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк»)
надав ОСОБА_1 кредит у розмірі
10 000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі платою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та у порядку, що
встановлені договором.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлений у
зобов'язанні строк (термін) його
виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на
зміст ст. 610 ЦК України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав своїх
зобов'язань за вказаним договором,
унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ
"ПриватБанк" виникла заборгованість,
яка станом на 29 березня 2013 року
складається з заборгованості по
кредиту у розмірі 9 995,62 грн.,
заборгованості простроченим відсоткам
у розмірі 44 199,48 грн.

Місцевим судом на підставі ст. 224 ЦПК
України здійснювався заочний розгляд
справи, між тим ОСОБА_1 у суді
апеляційної інстанції не заперечував
обставин невиконанням ним договірних
зобов'язань, неповернення кредиту та
несплати відсотків за користування
кредитними коштами.

У зв'язку з порушенням відповідачем
своїх зобов'язань, банком також
нараховано неустойку у вигляді штрафу
(фіксована частина) у сумі 500,00 грн.,
штрафу (процентна складова) у сумі 2 709,76
грн.

У правових позиціях Верховного Суду
України, викладених у постановах від 6
листопада 2013 року в справі №6-116цс13, та
від 19 березня 2014 року в справі №6-14цс14,
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
при цьому, за кредитною карткою такий
строк щодо місячних платежів погашення
кредиту починає відраховуватись після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі -
зі спливом останнього дня місяця дії
картки (ст. 261 ЦК України), а не
закінчення строку дії договору.

За умовами заяви позичальника №б/н від
2.08.07 року, погашення заборгованості
здійснюється щомісячними платежами у
розмірі 7% від суми заборгованості.

Заперечуючи проти пред'явлених ПАТ КБ
"ПриватБанк" позовних вимог, ОСОБА_1
посилався на те, що кредитна картка
йому видавалася на строк у 4 роки, про що
вказано на сайті банку
(http://privatbank.ua/ua/business//universalnyje-reshenila/klyuch-k-sche
tu/faq-310), та просив застосувати наслідки
спливу позовної давності.

Слід зазначити, що питання строку, на
який ОСОБА_1 видавалась кредитна
картка, судом першої інстанції взагалі
не з'ясовувався.

Оскільки представником ПАТ КБ
«ПриватБанк» подано до апеляційного
суду заяву про розгляд справи без
участі представника банку, у порядку п.
4 ст. 10 ЦПК України у листі на адресу ПАТ
КБ «ПриватБанк», копія якого також
отримувалась особисто уповноваженим
представником банку (а.с. 83), колегія
суддів роз'яснювала позивачу право
підтвердити строк дії кредитної картки
та спростувати твердження ОСОБА_1 щодо
пропуску банком строку позовної
давності.

Проте, надати відомості щодо строку дії
кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк»
не вважало за потрібне, за обставин
чого, колегія суддів вважає за
необхідне виходити при розгляді справи
з наявних у справі матеріалів та строку
дії кредитної картки в 4 роки.

З огляду на положення ст. 261 ЦК України,
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Згідно наданого банком розрахунку
заборгованості (а.с. 5), прострочення за
кредитним договором по щомісячних
платежах почало рахуватись з 30 червня
2006 року та тривало до 31 травня 2010 року,
після чого заборгованість по тілу
кредиту не змінювалась.

Кредитна картка видавалась 4 січня 2006
року, строк останнього чергового
платежу - 31 травня 2010 року, тоді як банк
звернувся до суду з даним позовом 27
червня 2013 року.

Тобто, поза межами як загального строку
позовної давності (ст. 257 ЦК України), що
обраховується до вимог банку щодо
стягнення заборгованості за тілом
кредиту та несплаченим відсотками, так
і строків спеціальної позовної
давності (ст. 258 ЦК України) - до вимог
про стягнення неустойки.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено,
що сплив позовної давності, про який
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

З урахуванням заявленого відповідачем
у апеляційній скарзі клопотання про
застосування позовної давності до
позовних вимог банку, колегія суддів
дійшла висновку щодо наявності підстав
для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» з підстав пропуску строку
позовної давності.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а заочне рішення
місцевого суду - скасуванню, з
ухваленням нового рішення по суті
позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 16 травня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості
відмовити за спливом позовної
давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно:

суддя
В.А. Чічіль