Справа № 524/1829/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року. Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого-судді: Кривич Ж.О.,

При секретарі: Власовій М.М.,

З участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
подання Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького управління юстиції у
Полтавській області про визнання
укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мирової
угоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває подання
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
управління юстиції у Полтавській
області про визнання укладеної між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мирової угоди.

Представник заявника – ОСОБА_1, подання
підтримала просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи –
ОСОБА_2 проти визнання мирової угоди
заперечував в повному обсязі.

Із змісту поданої на затвердження суду
мирової угоди вбачається, що згідно
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 08.04.2014 року стягнуто із ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 борг за договором
позики в сумі 105 000 (сто п’ять тисяч)
грн. 00 коп. та 3% річних в розмірі 2 338
(дві тисячі триста тридцять вісім) грн.
77 коп. та судовий збір в розмірі 1 050
(одна тисяча п’ятдесят) грн. 00 коп.
Боржник та стягувач з метою
врегулювання існуючого спору вирішили
укласти мирову угоду на стадії
виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
з'ясувавши правовідносини між
сторонами, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні подання про
визнання укладеної на стадії виконання
мирової угоди з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Автозаводському ВДВС
Кременчуцького МУЮ знаходиться
зведене виконавче провадження із
виконання виконавчих листів: № 1615/3356
виданого 15.01.2013 року Крюківським
районним

судом м. Кременчука про стягнення із
ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» в сумі 450 691, 57 грн.; №1615/3356
виданого 22.01.2013 року Крюківським
районним судом м. Кременчука про
стягнення із ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором в сумі 3979, 91
витрати зі сплати судового збору 1609, 50
та витрати за опублікування оголошення
в розмірі 117, 00 грн.; № 2-1797 виданого
16.01.2012 року Крюківським районним судом
м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 141986, 40 грн.; № 2-2841
виданого 25.01.2007 року Автозаводським
районним судом м. Кременчука
Полтавської області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приват Банк»
заборгованості в сумі 54 067, 38 грн. та
виконавчий напис № 12768 виданий 24.12.2009
року нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про звернення стягнення на рухоме
майно, яке належить ОСОБА_4 на користь
АТ «ОТП Банк» в рахунок погашення
заборгованості в сумі 124788,89 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.372 ЦПК України,
мирова угода, укладена між сторонами,
або відмова стягувача від примусового
виконання в процесі виконання рішення
подається в письмовій формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.

Разом з тим суд звертає увагу, що мирова
угода, яка укладається сторонами, може
стосуватися лише спірних
правовідносин та предмета позову. Крім
того, умови мирової угоди не можуть
суперечити закону та порушувати права
і законні інтереси інших осіб або
держави.

Проте, згідно копій матеріалів
виконавчого провадження, на виконанні
в Автозаводському ВДВС Кременчуцького
МУЮ перебуває зведене виконавче
провадження. Стягувачами, окрім ОСОБА_3
є і особи, права яких в разі
затвердження мирової угоди будуть
порушенні.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.372 ЦПК
України, сторони можуть у виконавчому
провадженні укласти мирову угоду. Суд
має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

Отже, відповідно вимог ст. 372 ЦПК
України, суд перевіряє, чи умови
мирової угоди не суперечать закону, а
саме, чи дотриманий сторонами
процедурний порядок звернення, чи
дійсно укладено мирову угоду, який її
зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно,
безумовно викладено умови, чи
стосується угода предмету спору, чи всі
умови мирової угоди визначені у межах
позову, стосуються предмету позову і
засновані на взаємних поступках, чи в
результаті ліквідується спір між
сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що мирова угода містить
умови, які суперечать статті 372 ЦПК
України, ст. 49 ЗУ України «Про
виконавче провадження» і не стосуються
предмету спору. Суд з власної
ініціативи не може вносити корективи
та виправляти положення мирової угоди,
тому вважає за доцільне постановити
ухвалу про не визнання даної мирової
угоди, оскільки її умови виходять поза
межі судового рішення, порушують права
та законні інтереси третіх осіб, які не
були учасниками розгляду справи про
стягнення боргу за договором позики.

Керуючись ст. 372 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького управління юстиції у
Полтавській області про визнання
укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мирової
угоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: