Справа № 2/755/6248/14-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Катющенко
В.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Басюк Ю.В.

за участю: представника
позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Кузик Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню
та оскарження дій нотаріуса, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_5
звернулась до суду з указаним позовом,
в якому просила визнати таким, що не
підлягає виконанню, виконавчий напис
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
від 10 вересня 2013 року, зареєстрований в
реєстрі за № 1317 за іпотечним договором
№ 2706/1007/71-414-Z-1 від 17 жовтня 2007 року, яким
з ОСОБА_5 запропоновано стягнути 752028
грн.98 коп. шляхом звернення стягнення
на квартиру АДРЕСА_1, що належить їй.
Крім того, просила визнати дії
приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 щодо
вчинення ос пореного нею виконавчого
напису на договорі іпотеки
незаконними.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
висновок приватного нотаріуса КМНО
ОСОБА_6 про безспірність
заборгованості є помилковим. Приватним
нотаріусом при вчиненні виконавчого
напису в порушення вимог ст.88 Закону
України «Про нотаріат», глави 16 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5, не перевірено факт
надання відповідачем ТОВ «Кредитні
ініціативи» позивачу доказів переходу
до нього вимог за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 19 червня 2014 року відмовлено
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного
нотаріуса КМНО ОСОБА_6 про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню та оскарження дій
нотаріуса..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права,
порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи»
проти доводів апеляційної скарги
заперечував і просив рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної
О.І., вислухавши пояснення осіб, які
з»явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що вчинення
виконавчого напису проводилось у
відповідності до вимог чинного
законодавства. Крім того, нотаріус при
вчиненні виконавчого напису про
звернення стягнення на предмет іпотеки
не перевіряє безспірність
заборгованості, не встановлює права та
обов»язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку ( згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1172 віл 29 червня 1999 року «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих документів
нотаріусами»), за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку.

Установлено й це убачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року
між Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_7 укладено
кредитний договір № 2706/1007/71-414, за
умовами якого позичальнику надані у
кредит грошові кошти в сумі 65000 доларів
США з кінцевим терміном повернення до 17
жовтня 2026 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_7
грошових зобов»язань за договором між
банком та ОСОБА_5 17 жовтня 2007 року
укладено іпотечний договір № 2706/1007/71-414-
Z-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_1

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк»,
яке в свою чергу є правонаступником
«АКБ «ТАС - Комерцбанк», та ТОВ
«Факторінгова компанія Вектор Плюс»
було укладено договір про відступлення
прав за іпотечними договорами, в тому
числі і за іпотечним договором №
2706/1007/71-414- Z-1 укладеним 17 жовтня 2007 року
з ОСОБА_5

Крім того, 28 листопада 2012 року між ПАТ
«Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ
«Сведбанк», яке в свою чергу є
правонаступником «АКБ «ТАС -
Комерцбанк», та ТОВ «Факторінгова
компанія Вектор Плюс» було укладено
договір факторингу № 15, за умовами
якого банк відступив право вимоги по
кредитних договорах, в тому числі і по
договору № 2706/1007/71-414 від 17 жовтня 2007
року укладеного між банком та ОСОБА_7

В свою чергу 28 листопада 2012 року між ТОВ
«Факторінгова компанія Вектор Плюс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір про передачу прав за
іпотечним договором, відповідно до
якого ТОВ «Факторінгова компанія
Вектор Плюс» передає ТОВ «Кредитні
ініціативи» права за іпотечними
договорами, в тому числі і за договором
№ 2706/1007/71-414- Z-1 укладеним 17 жовтня 2007
року з ОСОБА_5

Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 10
вересня 2013 року на підставі іпотечного
договору, було вчинено виконавчий
напис, який зареєстровано в реєстрі за
№ 1317 від 10 вересня 2013 року.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання іпотеко
держатель вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотеко держателя.

Статтею 31 вказаного Закону
встановлено, що у разі порушення
основного зобов»язання та/або умов
іпотечного договору іпотеко держатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов»язань, вимога про виконання
порушеного зобов»язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотеко держателя залишається
без задоволення, іпотеко держатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Тобто, вказаними нормами передбачено
право іпотеко держателя розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі виконавчого напису
нотаріуса у разі незадоволення
іпотекодавцем вимоги іпотеко
держателя про виконання порушеного
боржником зобов»язання у тридцяти
денний строк.

Статтею 87 Закону України «Про іпотеку»
та пунктом 282 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, яка затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 3
березня 2004 року № 20/5, передбачено, що
для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Частиною 4 пункту 283 Інструкції
передбачено, що вчинення виконавчого
напису в разі порушення основного
зобов»язання та(або) умов іпотечного
договору здійснюється нотаріусом
після спливу тридцяти днів з моменту
одержання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушень.

Згідно пункту 284 зазначеної Інструкції
нотаріус вчиняє виконавчі написи,
зокрема, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Пунктом 283 Інструкції встановлено, що
для вчинення виконавчого напису
стягувачем або уповноваженим
представником нотаріусу подається
заява, у якій, зокрема, має бути
зазначено% відомості про найменування
і адресу стягувача та боржника; дата та
місце народження боржника- фізичної
особи, місце його роботи; номери
рахунків у банках, кредитних установах,
код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк,
за який має провадиться стягнення ;
інформація щодо суми, яка підлягає
стягненню або предметів, що
підлягатимуть витребуванню, включаючи
пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може
містити також іншу інформацію,
необхідну для вчинення виконавчого
напису.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що
при вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року
для одержання виконавчого напису для
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов»язання.

Тобто, вказаними приписами
законодавства встановлено, що нотаріус
при вчиненні виконавчого напису про
звернення стягнення на предмет іпотеки
не перевіряє можливість спору між
сторонами щодо кредитної
заборгованості, не встановлює права та
обов»язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
тобто перевіряє щоб документи, з яких
обчислена заборгованість, не були
спірні.

Судом встановлено, що відповідачем в
підтвердження наявності
заборгованості, приватному нотаріусу
для вчинення виконавчих написів було
подано наступні документи: договір
іпотеки № 2706/1007/71-414- Z-1 від 17 жовтня 2007
року, копія кредитного договору, копія
графіку погашення заборгованості;
розрахунок заборгованості за період з
28 листопада 2012 року по 1 серпня 2013 року;
копія паспорту та ІПН позичальника і
іпотекодавця; копія повідомлення про
усунення порушень з доказами
відправки; копія договору факторингу №
15 від 28 листопада 2012 року укладеного
між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ
«Факторингова компанія Вектор Плюс»,
копія договору факторингу від 28
листопада 2012 року укладеного між ТОВ
«Факторінгова компанія Вектор Плюс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» та витяг з
додатку до договору факторингу від 28
листопада 2012 року; копія договору про
передачу прав за іпотечним договором
та витяг з договору про передачу прав
за іпотечним договором; копія
свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ
«Кредитні ініціативи», копія свідоцтва
про реєстрацію ТОВ «Кредитні
ініціативи» як фінансової установи;
копія довіреності представника ТОВ
«Кредитні ініціативи» ( а.с.79-113).

Таким чином, суд першої інстанції вірно
визначив характер правовідносин між
сторонами, застосував норми
матеріального права, що їх регулюють,
надав оцінку усім доказам, зібраним у
справі, врахував, що товариство надало
нотаріусу документи, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку, виконавчий
напис, вчинено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 № 1317 від 10 вересня 2013
року, який є предметом спору,
відповідає вимогам чинного
законодавства, та дійшов висновку про
те, що товариство, звернувшись до
нотаріуса з заявою про вчинення
виконавчого напису, реалізувало своє
право на захист свого цивільного права.

Доводи апеляційної скарги щодо не
з»ясування нотаріусом питання
безспірності заборгованості через
відсутність даних про повідомлення
іпотекодавця про перехід права вимоги
до ТОВ «Кредитні ініціативи» не
ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, представник ОСОБА_5 не
заперечував в судовому засіданні, що
позивач отримала від ТОВ «Кредитні
ініціативи» вимогу про усунення
порушення, але заборгованість не
сплатила.

Інші доводи не спростовують висновки
суду та не впливають на їх
правильність, а тому підлягають
відхиленню.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу і залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316,
317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 19 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: