УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 червня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 07 жовтня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Департаменту будівництва та житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
ОСОБА_5, комунального підприємства
«Житлосервіс «Куренівка» Оболонського
району у м. Києві, треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які діють також в інтересах
малолітньої ОСОБА_8, Оболонська районна
у м. Києві державна адміністрація, про
визнання недійсним охоронного
свідоцтва (броні) № 2, виданого 26 жовтня
2011 року Головним управлінням житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації ОСОБА_5 на
кімнату площею 29,7 кв. м у квартирі
АДРЕСА_1, визнання ОСОБА_5 таким, що
втратив право користування вказаною
кімнатою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Оболонського
районного суду м. Києва із
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що з 16 лютого 2006 року він проживає та
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, яка
складається з трьох жилих кімнат
площею 17,5 кв. м, 18,3 кв. м та 29,7 кв. м.
Позивач разом зі своїми батьками
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та малолітньою сестрою
ОСОБА_8 зареєстровані в кімнаті площею
18,3 кв. м, власником якої є ОСОБА_6 Також
ОСОБА_6 є власником кімнати площею 17,5
кв. м. Позивач потребує поліпшення
житлових умов та перебуває на
квартирному обліку з 16 лютого 2017 року у
складі сім'ї з однієї особи.

Третя кімната площею 29,7 кв. м
заброньована за ОСОБА_5 у зв'язку з
виїздом останнього у м. Нижнєвартовск
Тюменської області Російської
Федерації. Відповідач кілька разів
продовжував бронювання вказаного
жилого приміщення - отримував охоронне
свідоцтво (броню) на новий строк.

ОСОБА_5 є громадянином Російської
Федерації, з 20 лютого 1993 року
зареєстрований та постійно проживав у
квартирі АДРЕСА_4, з 26 травня 2007 року
відповідач зареєстрований та постійно
проживає у кв. АДРЕСА_5. З 2002 року
відповідач жодного разу не з'являвся в
заброньованій кімнаті, бронювання
кімнати здійснюється представником
відповідача на підставі довіреності.

Позивач зазначав, що 26 жовтня 2011 року
відповідачу через його представника
черговий раз Головним управлінням
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації
видано охоронне свідоцтво на спірне
жиле приміщення. Не зважаючи на те, що
відповідач уже кілька років має право
на пенсію на пільгових умовах, як особа,
що працювала в районах Крайньої
Півночі, а з 07 грудня 2007 року відповідач
досяг пенсійного віку (60 років) та
отримує пенсію за віком, бронювання
кімнати здійснено за ним у зв'язку з
його виїздом на роботу за трудовим
договором до 01 жовтня 2014 року. Проте
насправді відповідач ніде не працює, є
інвалідом, постійно знаходиться вдома,
оскільки тяжко хворіє і перебуває в
лежачому стані, що підтверджується
рапортами працівників міліції
Російської Федерації від 11 вересня 2006
року та від 03 серпня 2012 року. У зв'язку з
цим відповідач за станом здоров'я
починаючи з 2005 року не міг працювати за
трудовим договором, оскільки прикутий
до ліжка.

Просив суд визнати недійсним охоронне
свідоцтво (броню) № 2, видане 26 жовтня 2011
року Головним управлінням житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації ОСОБА_5 на
кімнату площею 29,7 кв. м у квартирі
АДРЕСА_1; визнати ОСОБА_5 таким, що
втратив право користування вказаною
кімнатою у зв'язку з його вибуттям на
постійне проживання до м.
Нижнєвартовск Російської Федерації;
визнати за ним право на жиле приміщення
- кімнату площею 29,7 кв. м в квартирі
АДРЕСА_1.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 про визнання за ним права
на жиле приміщення - кімнату площею 29,7
кв. м в квартирі АДРЕСА_1 за заявою
позивача залишено без розгляду.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 05 червня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 07 жовтня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, не
погоджуючись із вищезазначеними
судовими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, подав касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувані ним судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), ОСОБА_5, комунального
підприємства «Житлосервіс «Куренівка»
Оболонського району у м. Києві, треті
особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють також в
інтересах малолітньої ОСОБА_8,
Оболонська районна у м. Києві державна
адміністрація, про визнання недійсним
охоронного свідоцтва (броні) № 2,
виданого 26 жовтня 2011 року Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації ОСОБА_5 на кімнату площею
29,7 кв. м у квартирі АДРЕСА_1, визнання
ОСОБА_5 таким, що втратив право
користування вказаною кімнатою.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.