У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

04 червня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 06 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що між ним та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір, за умовами якого ОСОБА_4
отримала кредит у розмірі 2800 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку, зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником умов кредитного договору
утворилась заборгованість, яка станом
на 29.03.2013 року складає 36853 грн. 58 коп.

Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути з ОСОБА_4 на свою користь
зазначену заборгованість за кредитним
договором.

Рішенням Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 06
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 25 лютого 2014 року, у
задоволенні позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
ухвалені судові рішення та справу
передати на новий розгляд, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного
суду Запорізької області від 06
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 25 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.В. Ступак &nbsp;
С.П. Штелик