Справа № 752/8931/14-ц
Провадження № 2/752/3841/14
22.10.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:
головуючого -
судді Колдіної О.О.
з участю секретаря -
розглянувши у вікритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Приватного
будівельно-комерційного підприємства
«Каскад» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне
стягнення з відповідачів матеріальної
Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що ПБКП «Каскад» користується
приміщенням першого поверху в АДРЕСА_1
в м.Києві на підставі договору оренди
від 01.08.2012 р., укладеного з ОСОБА_4
19.03.2014 р. сталось залиття
зазначеного приміщення. За
результатами обстеження офісного
приміщення співробітниками КП «ЖЕО-103
Голосіївського району» було
встановлено, що залиття сталось з вини
мешканців вище розташованої квартири
АДРЕСА_1 в м.Києві є відповідачі у
справі, які, як вважає позивач, повинні
нести солідарну відповідальність за
Позивач посилається на те, що
внаслідок залиття було пошкоджено
оздоблення в кімнаті площею 12 м та
Відповідно до Звіту з оцінки
матеріальних збитків, складеного
оцінювачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вартість
завданої майнової шкоди приміщенням та
меблям в результаті їх пошкодження
дослідження підприємством було
сплачено кошти в розмірі 900 гривень.
Крім того, як зазначає
позивач, внаслідок залиття ПБКП
«Каскад» була завдана моральна шкода,
яка виразилась у негативних емоціях і
переживаннях з приводу пошкодження
майна та неможливості нормального
користування ним, порушення звичного
способу роботи, необхідності
докладання додаткових зусиль для його
Моральну шкоду позивач оцінює
В ході судового розгляду
представник позивача підтримав
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просив суд позов
задовольнити, з підстав, зазначених в
позовній заяві, посилаючись на те, що
відповідачі є співвласниками АДРЕСА_1 в
м.Києві, а тому несуть солідарну
відповідальність за завдану шкоду.
Відповідачі в судове
засідання не з»явились, про місце і час
судового розгляду повідомлялись судом
за місцем занходження майна, що
належить їм на праві власності.
Судові повістки повернулись
за закінченням терміну їх зберігання.
Представник третьої особи залишив
вирішення питання на розсуд суду, однак
зазначила, що матеріали справи не
містять достатніх доказів на
підтвердження права власності
відповідачів, а наяні довідки форми № 3
не дають можливість встановити розмір
частки кожного із відповідачів у праві
спільної власності на АДРЕСА_1
За згодою представника позивача,
суд вважає за можливе провести заочний
розгляд справи у відсутність
відповідачів на підставі положень
ст.ст.224-226 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача
та представника 3-ої особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що
відповідно до Договору оренди
приміщення під офіс від 01.08.2012 р.,
укладеного між ПБКП «Каскад» та ОСОБА_4
позивач отримав у тимчасове оплатне
користування нежитлове приміщення на
першому поверсі п»ятиповерхового
будинку (літ.А) за адресою: АДРЕСА_1
19.03.2014 р. сталось залиття
нежитлового приміщення, яке
використовується ПБКП «Каскад» під
Згідно акту про залиття від 20.03.2014
р., складеного комісією КП «ЖЕО-103
Голосіївського району», в результаті
обстеження виявлено пошкодження
кімнати, площею 12 кв.м., а саме
пошкодження гіпсокартонного покриття
на стелі та шпалер на стіні кімнати та
встановлено пошкодження меблів, що
знаходились в офісі: дві шафи, 3 тумби та
встановлено, що залиття сталось
внаслідок прориву гнучкої підводки до
пральної машини в АДРЕСА_1
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
майну фізичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання цивільно-правової
відповідальності необхідна наяність
наступних елементів: протиправність
дій, винність дій особи, яка завдала
шкоди, наявність шкоди,
причинно-наслідковий зв»язок між
винними діями та наслідками, що
настали.

В силу ст.1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Закон покладає обов»язок
доказування на сторони у справі.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Порядок відшкодування
матеріальної шкоди, завданої власнику
майна, регламентується ст.1192 ЦК
України.

Відповідно до ст.1192 ЦК
України з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов»язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до Звіту оцінки
збитків, завданих пошкодженням
оздоблень приміщень № 59/13 від 08.05.2014 р.,
складеного оцінювачами ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розмір матеріального збитку,
заподіяного конструктивним елементам
приміщень та меблям внаслідок їх
пошкодження, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1 складає 26953 гривні.

Як вбачається з наданого
звіту при визначенні розміру шкоди
оцінювачами включено не лише вартість
матеріалів та ремонтних робіт по
відновленню оздоблення в офісному
приміщенні, але і вартість офісних
меблів, які підлягають заміні на
загальну суму 10080 гривень.

Законодавець покладає
обов»язок доказування на сторони у
справі.

Відповідно до положень ст..ст.10, 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

З боку позивача суду не
надано доказів, що меблі, які
знаходились в приміщенні офісу, і були
пошкоджені під час залиття, належать
ПБКП «Каскад».

Представник позивача вважав
достатніми докази наявні в матеріалах
справи для вирішення спору по суті, не
зважаючи на те, що судом всім учасникам
процесу були роз»яснені їх права і
обов»язки щодо доказування тих
обставин, на які вони посилаються під
час звернення до суду.

Крім того, представник
позивача зазначив, що будь-яких
письмових доказів, щодо належності
офісних меблів, що були пошкодженні під
час залиття, не має і вони, на його
думку, не включені до балансу
підприємства.

З огляду на викладене, суд
вважає, що позивач не довів своє право
щодо звернення до суду з вимогами про
відшкодування вартості меблів, які
були пошкодженні під час залиття.

Крім того, як зазначалось вище,
комісія КП «ЖЕО-103 Голосіївського
району» за результатами огляду
офісного приміщення за адресою:
АДРЕСА_1 прийшла до висновку, що залиття
сталось з вини мешканців кв. НОМЕР_1
зазначеного будинку, хоча вони не були
ознайомлені з актом, і в даному акті
відсутні посилання на те, що
відповідачі відмовились від
ознайомлення або ж не надали доступу до
квартири..

Відповідно до довідки форми №
3 від 18.04.2014 р. № 812, що видана КП «ЖЕО-103
Голосіївського району» співвласниками
1 кімнати в НОМЕР_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
підставі Договору дарування, а
власником інших 2 кімнат є ОСОБА_1

Також до матеріалів справи
позивачем в якості доказу надана
довідка форми № 3 за № 813 від 18.04.2014 р.,
яка підтверджує інформацію, що
власником 2 кімнат в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1,
однак зазначено, що в іншій кімнаті без
реєстрації мешкає ОСОБА_3

Надані докази не дають
можливості встановити, хто і в якій
частці є співвласниками АДРЕСА_1

Представник позивача вважав
зазначені докази належними для
розгляду справи по суті і клопотань про
витребування інформації щодо
реєстрації права власності на АДРЕСА_1
не заявляв, не зважючи на те, що
зазначене право йому було роз»яснино.

Звертаючись до суду позивач
просить покласти солідарну
відповідальність на відповідачів за
завдану шкоду.

В силу положень ст.319 ЦК України
власність зобов»язує.

Відповідно до ст.360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов»язаний брати участь у витратах
на управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов»язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов»язаннями, пов»язаними
із спільним майном.

Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень.

Надані позивачем докази -
форми № 3 від 18.04.2014, не є належними
доками в розумінні ст..57 ЦПК України на
підтвердження алежності відповідачам
на праві власності АДРЕСА_1, а також
вони не дають можливість суду
встановити ступінь відповідальності
кожного із відповідачів за шкоду
заподіяну третій особі в зв»язку з
відсутністю даних про розмір частки
кожного із співвласників.

Крім того, звертаючись до суду
позивач просить відшкодувати йому
моральну шкоду в розмірі 10000 гривень,
яка полягає у негативних емоціях і
переживаннях з приводу пошкодження
майна та неможливості нормального
користування ним, порушення звичного
способу роботи, необхідності
докладання додаткових зусиль для його
нормалізації.

Позивачем у справі є юридична
особа.

Відповідно до ст.91 ЦПК України
юридична особа здатна мати такі ж
цивільні права та обов»язки (цивільну
правоздатність), як і фізична особа,
крім тих, які за своєю природою можуть
належати лише людині.

Юридична особа має право на
недоторканість її ділової репутації,
на таємницю кореспонденції, на
інформацію та інші особисті немайнові
права. Які можуть їй належати (ст..94 ЦК
України).

Під немайновою шкодою,
заподіяною юридичній особі, розуміють
втрати немайнового характеру, що
настали у зв»язку з приниженням її
ділової репутації, посягання на
найменування, товарний знак, виробничу
марку, розголошення комерційної
таємниці, а також вчинення дій,
спрямованих на на зниження престижу чи
підтрив довіри до її діяльності.

Вимоги позивача до
відшкодування моральної шкоди,
завданої юридичній особі пошкодженням
майна і порушенням нормального ритму
роботи підприємства не ґрунтуються на
положеннях ст..23 ЦК України, і не можуть
бути задоволені.

З огляду на вищевикладені
обставини, оцінюючи всі досліджені
докази в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими і недоведеними
належними доказами у справі, в зв»язку
з чим позов не підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК
України.

Керуючись ст..ст.3, 10, 88, 209, 213-215,
224-226 ЦПК України, суд

в и р і
ш и в:

у задоволенні позову Приватного
будівельно-комерційного підприємства
«Каскад» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Заява про перегляд заочного
рішення може бути подана відповідачами
протягом 10 днів з моменту отримання
копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана позивачем
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя