РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3499/14-ц

провадження у справі № 2/0285/1216/14

23 вересня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Юлії Геннадіївни, за
участі секретаря судового засідання
Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у
справі: позивач: не прибув,

відповідач: не прибула,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу, в
якому просить розірвати шлюб між ним та
ОСОБА_2, зареєстрований 06 листопада 1993
року відділом ЗАГСу смт.
Червоноармійська Житомирської
області, актовий запис № 60.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне
життя не склалось. Від шлюбу мають двох
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Однією сім'єю не
проживають, спільного господарства не
ведуть. Перебування в шлюбі та
примирення є неможливим і суперечить
їх інтересам, оскільки давно втратили
один до одного почуття любові та
поваги. Шлюб носить виключно
формальний характер, а тому виникла
необхідність його розірвати.

Позивач у судове засідання не прибув. В
позовній заяві просить розглядати
справу у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не
прибула, подала письмову заяву в якій,
зазначивши, що заявлені позовні вимоги
визнає та просить їх задовольнити,
оскільки примирення неможливе;
прізвище після розірвання шлюбу
залишити ОСОБА_2; розглядати справу у
її відсутність.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні
матеріали справи та подані докази,
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
06 листопада 1993 року (а.с.3).

Від даного шлюбу мають неповнолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), який
проживає з відповідачем.

Різниця в поглядах на права та
обов'язки подружжя, відсутність
взаєморозуміння призвели до
поступового погіршення взаємовідносин
і до фактичного припинення шлюбних
стосунків між позивачем та
відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли
створити міцної сім'ї, про що свідчить
той факт, що вони не підтримують
шлюбних відносин та поновлювати наміру
їх не мають, не проживають разом
протягом тривалого часу.

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України, шлюб може бути розірвано, якщо
буде встановлено, що подальше сумісне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

При розгляді даної справи суд виходив з
того, що шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.
Добровільність шлюбу - одна з основних
його засад.

В своїх письмових заявах, поданих до
суду, позивач та відповідач зазначивши,
що примирення між ними неможливе,
наполягали на розірванні шлюбу. А тому,
враховуючи вищевикладене, у суду є
підстави вважати, що сім'я розпалася
остаточно, шлюб існує лише формально і
його збереження суперечило б інтересам
сторін, що має суттєве значення для них
та їхньої дитини, а відтак, існують
підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов обґрунтований та підлягає до
задоволення.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 174, 208, 209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 113
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
громадянами України, зареєстрований 06
листопада 1993 року районним відділом
ЗАГС смт. Червоноармійська
Житомирської області, актовий запис №
60.

Прізвище відповідача після розірвання
шлюбу залишити ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк