Провадження № 2/200/3149/2014
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Бабушкінський
районний суд міста Дніпропетровська у
складі:

Головуючого судді -
Бібіка М.М.,

при секретарі -
Дельфонцевій Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про скасування
арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська із
позовом до Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про скасування
арешту, накладеного на нерухоме майно.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2,
яка за життя була власницею
нежитлового приміщення № ІІ поз. 1 - 6,
загальною площею 55,8 м2, в підвалі
житлового будинку літ. А - 4, за адресою:
АДРЕСА_1. 18 березня 2014 року позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на вищезазначене нежитлове
приміщення, однак отримала відмову, у
зв'язку з тим, що 06 грудня 2007 року,
постановою державного виконавця
Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ на нього було
накладено арешт. На звернення її
представника до Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ про скасування
арешту, 21 травня 2014 року отримала
відмову, обґрунтовану тим, що державний
виконавець не має можливості звільнити
майно з - під арешту, оскільки виконавче
провадження на даний час знищено, а при
закритті виконавчого провадження дане
питання вирішено не було. У зв'язку з
чим, позивач звернулася до суду з
позовом про скасування арешту,
накладеного постановою державного
виконавця ВДВС Дніпропетровського МУЮ
від 06 грудня 2007 року на нежитлове
приміщення (а.с. а.с. 3 - 7).

Представник позивача та позивач у
судове засідання не з'явилися, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, від
представника позивача до суду надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутність. Відповідно до вказаної
заяви, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти заочного
розгляду справи не заперечує (а.с. а.с. 8,
33).

Представник Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ до судового
засідання не з'явився про день, час та
місце розгляду справи, повідомлений
належним чином, причини неявки до суду
не повідомив, тому суд відповідно до ст.
ст. 169, 224, 225 ЦПК України, з урахуванням
згоди представника позивача, вважає
можливим провести заочний розгляд
справи (а.с. а.с. 31, 32).

Суд розглядає справу, у відповідності
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд вивчивши матеріали справи,
доходить наступного висновку.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 є
рідною донькою ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданого 02
квітня 2003 року відділом реєстрації
актів громадянського стану
Шевченківського РУЮ у м. Львові (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданого 11 березня 2013
року міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції (а.с. 9).

У відповідності до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданої КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської обласної ради від 09
квітня 2010 року, ОСОБА_2 за життя була
власником нежитлового приміщення ІІ за
адресою: АДРЕСА_1; (а.с. а.с. 15 - 16, 17 - 19, 20).

Після смерті ОСОБА_2, позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття
спадщини за заповітом, а саме
нежитлового приміщення ІІ в АДРЕСА_1,
однак отримала відмову оскільки на
вищезазначене приміщення було
накладено арешт 27 грудня 2007 року Сьомою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою на підставі
постанови державного виконавця
Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 06 грудня 2007
року (а.с. 21).

Представник позивача звернулася із
заявою до Бабушкінського ВДВС
Дніпропетровського МУЮ для вирішення
питання щодо зняття арешту з
нерухомого майна, але їй було
рекомендовано звернутися до суду,
оскільки виконавче провадження по
виконанню судового рішення було
закрито, а в подальшому знищено за
закінченням строку зберігання, однак
питання про скасування арешту на майно
вирішено не було (а.с. 22, 23).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України та Законом України «Про
виконавче провадження».

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
"Про виконавче провадження" (у
редакції, що діяла станом на 2007 рік) у
разі закінчення виконавчого
провадження, згідно із ст. 37 цього
Закону, крім направлення виконавчого
документу за належністю до іншого
органу державної виконавчої служби;
повернення виконавчого документа
стягувачу, згідно із ст. 40 цього Закону;
повернення виконавчого документу до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, згідно із ст. 41
цього Закону, припиняється чинність
арешту майна боржника, скасовуються
інші здійснені державним виконавцем
заходи примусового виконання рішення,
а також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку з завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено,
що у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків не стягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини.

Відповідно до п. 4 висновків Верховного
Суду України, викладених у постановах,
ухвалених за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України, за перше півріччя 2013 року, у
спадкоємця, який у встановленому
законом порядку прийняв спадщину,
права володіння та користування
спадковим майном виникають із часу
відкриття спадщини. Такий спадкоємець
може захищати свої порушені права
володіння та користування спадковим
майном відповідно до гл. 29 ЦК України.
Якщо у складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно, право
розпорядження нерухомим майном
виникає в нього з моменту державної
реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299
зазначеного Кодексу). Спадкоємець, який
прийняв у спадщину нерухоме майно, ще
до його державної реєстрації має право
витребовувати це майно від його
добросовісного набувача з підстав,
передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема,
у разі, якщо воно вибуло з володіння
спадкодавця поза волею останнього
(постанова Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 23
січня 2013 р. у справі № 6-164цс12).

Ураховуючи зміст приведених норм
закону та встановлені обставини
справи, а також зважаючи на те, що на
даний час ОСОБА_1 є спадкоємцем
нежитлового приміщення № ІІ в АДРЕСА_1,
однак не має можливості належним чином
оформити спадкове майно та реалізувати
своє право власності, та приймаючи до
уваги, що підстави для арешту
спадкового майна на даний час відсутні,
суд доходить висновку, що позов
необхідно задовольнити та скасувати
арешт, накладений постановою
державного виконавця ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 06 грудня 2007
року на нежитлове приміщення № ІІ за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 328 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 50, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», п. 4 висновків
Верховного Суду України, викладених у
постановах, ухвалених за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013
року, ст. ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 74, 79, 88, 197, 208,
209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про скасування
арешту - задовольнити.

Арешт, накладений постановою
державного виконавця ВДВС ДМУЮ від 06
грудня 2007 року на нежитлове приміщення
№ ІІ поз. 1 - 6, загальною площею 55,8 м2, в
підвалі житлового будинку літ. А - 4, за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_1 - скасувати.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання у
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
(підпис) М.М.
Бібік

З оригіналом згідно:
Є.О.
Дельфонцева

Голова Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська
І.Ю.
Литвиненко