Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" жовтня 2014 р.Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Антипової
Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики в розмірі 95 135 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2014 р. між
нею та ОСОБА_2 було укладено
нотаріально посвідчений договір
позики, відповідно до умов якого
відповідач отримала від позивача
грошові кошти в розмірі 95 135 грн., з
терміном повернення до 24.08.2014 р., проте
дану суму боргу у встановлений
договором строк повернуто не було. З
урахуванням вищевикладеного станом на
день подання позивачем позову до суду
сума заборгованості відповідачем не
повернута, що і є предметом позовних
вимог. Крім того, позивач також просить
стягнути з відповідача витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору.

В судове засідання позивач не з'явився,
від представника позивача надійшла
заява, в якій він просить розглянути
справу у його відсутність та
задовольнити позов з підстав,
викладених у позовній заяві. Проти
винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про місце та час розгляду
справи повідомлялася належним чином,
про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо відомостей про права та
відносини сторін, суд визнав за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача відповідно до ст.ст. 224-227
ЦПК України та на підставі матеріалів
справи постановити заочне рішення, про
що не заперечував представник
позивача.

Дослідивши та всебічно
проаналізувавши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
23.07.2014 р. між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
нотаріально посвідчений договір
позики, відповідно до умов якого
відповідач отримала від позивача
грошові кошти в розмірі 95 135 грн., з
терміном повернення до 24.08.2014 р. (а.с. 4)

Передача коштів була здійснена до
підписання договору, про що свідчать
підписи позивача та відповідача під
договором.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного
кодексу України, договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є ті умови,
без погодження яких договір взагалі не
вважається укладеним. Істотні умови
договору визначаються в законі, разом з
тим ними можуть ста ти будь-які умови,
на погодженні яких наполягає та чи інша
сторона. Істотні умови договору
відображають природу договору,
відсутність будь-якої з них не дає
змоги сторонам виконати їх обов'язки,
які покладаються на них за договором.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, або
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

У відповідності до вимог ст. 1047 ЦК
України договір позики укладено в
письмовій формі.

Як убачається з матеріалів справи, на
час звернення до суду відповідач не
виконала взяті на себе за договором
позики зобов'язання, у встановлений
Договором від 23.07.2014 року строк грошові
кошти позивачу не повернула.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, на день звернення позивача
до суду загальна сума боргу
відповідача за договором позики
складає 95 135 грн., та відповідачем не
надано доказів виконання даного
зобов'язання.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
договором позики підлягають
задоволенню в повному обсязі, тому суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача суму боргу за
договором позики в розмірі 95 135 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує до стягнення з відповідача
на користь позивача понесені судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 212-215, 224-229,
294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 борг за договором
позики в розмірі 95 135 грн. та судовий
збір у розмірі 951,36 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: