Справа № 487/6934/14-ц
Провадження № 2/487/2469/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року

Заводський районний суд міста
Миколаєва

у складі: головуючого судді -
Притуляк І.О.,

при секретарі судового засідання -
Уманському І. В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
м.Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним
та визнання укладеним договору
купівлі- продажу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яким
просив визнати односторонній правочин,
яким є довіреність видана ОСОБА_3, який
діяв від імені ОСОБА_2 від 23.12.2012 року на
його ім'я, щодо розпорядження
транспортним засобом «Honda» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 - удаваним
правочином та визнати укладеним між
ОСОБА_2 та позивачем 23.12.2012 року -
договір купівлі-продажу
транспортного засобу «Honda» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.12.2010
року 13.22.2010 року ОСОБА_2 була видана
довіреність на розпорядження,
користування та володіння
вищезазначеним транспортним засобом.
23.12.2012 року між позивачем та ОСОБА_3,
який діяв від імені ОСОБА_2 в усній
формі було укладено договір купівлі-
продажу вищезазначеного транспортного
засобу і відповідно до цих обставин
була видана довіреність на повне
розпорядження, користування та
володіння автомобілем «Honda» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1. 29.11.2013 року
позивачу стало відомо, що
вищезазначений автомобіль, згідно
постанови державного виконавця
Заводського ВДВС, оголошено в розшук.
Транпортний засіб було вилучено на
штраф майданчик у м. Цюрупинськ. Просив
визнати правочин видачі довіреності
удаваним та визнати договір
купівлі-продажу транспортного
засобу «Honda» державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва до участі у справі у якості
третьої особи залучено ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали у повному
обсязі, обставини, викладені у позовній
заяві підтвердили.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
не заперечував проти задоволення
позову.

Відповідач ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явився, поважної причини
своєї неявки суду не повідомив, про час.
Дату та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином.

Представник третьої особи у судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що транспортний
засіб «Honda» «Accord 2.0», номер шасі НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
1994 року випуску, належить на праві
власності ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого РЕГ 1-го МРВ ДАІ м. Миколаїв 16
січня 2007 року.

23.12.2012 року між ОСОБА_3, який діяв на
підставі довіреності від 13.12.2010 року,
виданої ОСОБА_2, який є власником
автомобіля «Honda» «Accord 2.0», номер шасі
НОМЕР_2, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 та позивачем була укладена
угода купівлі-продажу вказаного
автомобіля, відповідно до якої ОСОБА_1
отримав у власність зазначений вище
автомобіль, сплативши відповідачу
грошову суму в розмірі 6300 доларів США,
що еквівалентно 50 400 грн.

Угоду купівлі-продажу вони оформили
шляхом видачі ОСОБА_1 довіреності,
посвідченої приватним нотаріусом
Біляївського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_5 від
23.12.2012 року, з правами користування,
експлуатації, розпорядження та
відчуження автомобіля за своїм
розсудом і розписки про отримання
грошових коштів, після чого він отримав
автомобіль з державними номерними
знаками. Вказані обставини не
заперечуються сторонами.

Після укладення договору, позивач
постійно користувався даним
автомобілем, експлуатуював його,
проводив поточний та капітальний
ремонт.

На час укладання угоди, автомобіль під
забороною відчуження не перебував,
інформації щодо накладення арешту на
автомобіль в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, не було.

29.11.2013 року вказаний автомобіль було
затримано та передано на тимчасове
зберігання, на підставі Постанови
державного виконавця Заводського ВДВС
щодо арешту майна боржника ОСОБА_2,
винесеної при здійснені виконавчих
дій, щодо виконання рішення
Заводського районного суду м.Миколаєва
від 17.05.2013 року за яким з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 стягнуто 58896,63 долари
США.

Згідно ст. 235 ЦК України, удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який
вони вчинили насправді. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який
сторони насправді вчинили.

Як передбачено п. 25 Пленуму Верховного
суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 6 листопада
2009 року за №9, за удаваним правочином
сторони умисно оформляють один
правочин, але між ними насправді
встановлюються інші правовідносини.
Встановивши під час розгляду справи, що
правочин вчинено з метою приховати
інший правочин, суд на підставі статті
235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено
саме цей правочин, та вирішити спір із
застосуванням норм, що регулюють цей
правочин.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За ст. 220 ЦК України, якщо сторони
домовились щодо всіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно п.1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності, право приватної
власності є непорушним, примусове
відчуження об'єктів права приватної
власності може бути застосоване лише
як виняток з мотивів суспільної
необхідності, на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього і повного відшкодування
їх вартості. Примусове відчуження
таких об'єктів з наступним повним
відшкодуванням їх вартості
допускається лише в умовах воєнного чи
надзвичайного стану.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Керуючись статтями 213-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати односторонній правочин, яким є
довіреність видана ОСОБА_3, який діяв
від імені ОСОБА_2 від 23.12.2012 року на ім'я
ОСОБА_1 на розпорядження, користування
та володіння транспортним засобом -
автомобілем марки "Honda", модель "Accord 2.0",
1994 року випуску, сірого кольору, шасі
(кузов, рама) НОМЕР_2, тип легковий
седан-В, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрований у РЕГ 1-го МРВ
ДАІ м.Миколаєва ВДАІ УМВС України у
Миколаївській області 16.01.2007 року -
удаваним право чином.

Визнати укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
23.12.2012 року - договір купівлі-продажу
автомобіля марки "Honda", модель "Accord 2.0", 1994
року випуску, сірого кольору, шасі
(кузов, рама) НОМЕР_2, тип легковий
седан-В, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів після його оголошення. Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд
Миколаївської області через
Заводський районний суд м.Миколаєва у
порядку та строки, передбачені ст.294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ І.О.
ПРИТУЛЯК