АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/7031/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Пасинок  В.С.. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Болотов Є.В., Поліщук Н.В.
за участю: представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 02 квітня 2014 року ( з запереченнями
на ухвалу Голосіївського районного
суду м. Києва від 02 квітня 2014 року) в
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, вселення та визначення
порядку володіння і користування
в с т а н о в и л а :
Позивач звертаючись у січні 2013 року до
суду із вищевказаним позовом
вказувала на те, що їй та відповідачу
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності. При
цьому добровільної згоди щодо порядку
володіння та користування спільною
квартирою відповідно до часток ним
дійти не вдалося. Відповідачем
чиняться перешкоди з даного приводу, що
позбавляє її можливості реалізувати
надані законом права. Тому звертаючись
до суду вона просила встановити
порядок володіння та користування
спірною квартирою, вселити її а також
зобов'язати відповідача усунути їй
перешкоди в користуванні спірною
квартирою шляхом передачі дублікатів
ключів від квартири.
Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 02.10.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_5 було задоволено
Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 12.11.2013 року заочне рішення
за заявою представника відповідача
було скасовано, справу призначено до
розгляду у загальному порядку.
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 02.04.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_5 було задоволено.

Встановлено порядок володіння та
користування квартирою АДРЕСА_1.

Виділено у володіння та користування
ОСОБА_5 приміщення 2 площею 18, 6 кв.м.

Виділено у володіння та користування
ОСОБА_4 приміщення 7 площею 18, 3 кв.м,
балкон площею 0, 9 кв.м, приміщення 8
площею 13, 7 кв.м

Кухню 3 площею 8, 6кв.м, ванну кімнату 6
площею 4, 3 кв.м, туалет 5 площею 1, 5 кв.м,
коридор 4 площею 3 кв.м та коридор 1
площею 6, 9 кв.м - залишити у спільному
користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди
ОСОБА_5 в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом передачі дублікатів
ключів від квартири.

Вселено ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу. Де ставив питання
про його скасування та постановлення
нового про відмову у задоволенні
заявлених вимог. А також скасування
ухвали суду про відмову у задоволенні
клопотання про призначення будівельно
- технічної експертизи нерухомого
майна ( спірної квартири). Вказуючи при
цьому на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представник апелянта у судовому
засіданні підтримав подану апеляційну
скаргу.

Позивач будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи у суді
в судове засідання не з'явився,
поважність причин своєї неявки суду не
повідомив, судова колегія вважала за
можливе розглянути справу у його
відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вислухавши пояснення осіб що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності .

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна виходячи з
наступного.

Судова колегія вважає правомірним
висновок суду щодо встановлення
порядку користування сторонами
спірною квартирою з урахуванням
розміру їх часток власності з
урахуванням того, що закон надає право
кожному із співвласників володіти та
користуватися тією частиною спільного
майна, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності у
відповідності до вимог ст. 361 ЦК
України.

Однак, судом першої інстанції
безпідставно було прийнято рішення
щодо виділення у володіння сторін
приміщень визначених вище.

Так як право володіння часткою
власності кожної із сторін було
визначено заздалегідь до звернення
позивача з позовом, а саме ОСОБА_5 в
розмірі 1/3 частини у відповідності до
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом від 29 січня 2008 року
виданого Ірпінською державною
нотаріальною конторою. ОСОБА_6 право
власності на 2/3 частини у відповідності
до свідоцтва про право власності на
житло, виданого згідно розпорядження
24.12.1996 року № 431.

Зазначені частки власності ідеально
не відповідають розміру житлових
кімнат, порядок користування якими
було встановлено судом. А відтак
встановлення порядку користування
кімнатами не може змінити частки
власності сторін з урахуванням
фактично виділених кімнат.

Крім того, задовольняючи вимоги
позивача, щодо зобов'язання ОСОБА_4
усунути перешкоди ОСОБА_5 у
користуванні спірною квартирою шляхом
передачі дублікатів ключів від
квартири, суд першої інстанції не взяв
до уваги, що дані вимоги не містять у
собі будь-яких родових ознак щодо
заявленого предмету передачі, а відтак
унеможливлює подальший процес
виконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду не можна
визнати таким що постановлено з
дотриманням норм матеріального права,
а відтак воно підлягає скасуванню з
постановленням нового про часткове
задоволення вимог позивача.

Також звертаючись до суду з
апеляційною скаргою, позивач в порядку
ч. 2 ст. 293 ЦПК України вказував на
неправомірність дій суду при
постановленні ухвали від 02.04.2014 року
щодо відмови у задоволенні заявленого
представником позивача клопотання
про проведення будівельно технічної
експертизи на предмет встановлення
стану нерухомого майна, його вартості в
цілому та окремо часток, які належать
співвласникам.

Згідно ст. 143 ЦПК експертиза
призначається для з'ясування обставин,
що мають значення по справі. Оскільки,
підстави та питання визначені
позивачем про призначення експертизи
виходять за межі заявлених ним
позовних вимог, колегія суддів вважає
відмову суду правомірною та такою що
ґрунтується на нормах діючого
законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 02 квітня 2014 року скасувати
та постановити нове, за яким;

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4
задовольнити частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1

Виділивши у користування ОСОБА_5
житлову кімнату площею 18, 6 кв.м.

Житлові кімнати площею 18,3 кв.м та 13, 7
кв.м виділити у користування ОСОБА_4.

Місця загального користування, а саме:
кухню площею 8,6 кв.м, ванну кімнату
площею 4, 3 кв.м., туалет площею 1, 5 кв.м.,
коридор площею 3 кв.м та коридор площею
6, 9 кв. м залишити у спільному
користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Вселити ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: