Справа № 488/754/13-ц
Провадження № 6/488/272/14 р.
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2014 року

м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва

у складі головуючого по справі судді –
Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання –
Копійка Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Корабельного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець державної
Корабельного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління звернувся до суду
з поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України з
вилученням паспорту ОСОБА_1 (надалі -
Боржник).

Подання обґрунтовується тим, що на
виконанні в Корабельному ВДВС ММУЮ
перебуває зведене виконавче
провадження відносно ОСОБА_1.

Однак, ОСОБА_1 в строк встановлений
державним виконавцем для самостійного
виконання рішення суду не виконанав, на
виклик державного виконавця не
з’являється, в зв’язку із чим
державний виконавець Кірток А.А. просив
вказане подання задовольнити.

Суд, вивчивши приєднані до подання
матеріали, прийшов до висновку, що
вказане подання є безпідставним та
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду за кордон і
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, в разі якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні Корабельного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції знаходиться зведене виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчих документів, а саме:
виконавчого листа Корабельного
районного суду м. Миколаєва №2-1880 від
19.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу
у сумі 35984,94 грн. на користь ГІАТ "КБ
"Хрещатик"; виконавчого листа
Корабельного районного суду м.
Миколаєва №2-2442 від 10.12.2008 року про
стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 42135,16
грн. на користь ПАТ "СЕБ ОСОБА_2";
виконавчого листа Корабельного
районного суду м. Миколаєва №2-2439 від
22.01.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу
у сумі 40909,46 грн. на користь ПАТ "СЕБ
ОСОБА_2"; виконавчого листа
Корабельного районного суду м.
Миколаєва № 2-2441 від 08.04.2009 року про
стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 17347,08
грн. на користь ПАТ "СЕБ ОСОБА_2";
виконавчого листа Корабельного
районного суду м. Миколаєва № 2-2798 від
03.02.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу
у сумі 7447,48 грн. на користь ПАТ "СЕБ
ОСОБА_2"; виконавчого листа
Корабельного районного суду м.
Миколаєва № 2-1060 від 04.03.2010 року про
стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 577,17 грн.
на користь ПАТ "ОСОБА_2 Аваль";
виконавчого листа Корабельного
районного суду м. Миколаєва № 2-462 від
09.04.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу
у сумі 43702,88 грн. на користь ПАТ "ОСОБА_2
Аваль"; виконавчого листа Корабельного
районного суду м. Миколаєва № 2-1060 від
03.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу
у сумі 31166,71 грн. на користь ПАТ "ОСОБА_2
Аваль"; виконавчого листа Корабельного
районного суду м. Миколаєва № 2-2630 від
29.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу
у сумі 26703,84 грн. на користь АТ
"УкрСибБанк"; постанова ВДАІ м.
Миколаєва №298777 від 11.02.2011 року про
стягнення з ОСОБА_1 штраф у розмірі 510,00
грн.; постанова ВДАІ м. Миколаєва № 027878
від 29.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1
штраф у розмірі 510,00 грн.; постанова
Заводського ВДВС ММУЮ № 21729416 від 22.12.2011
року про стягнення ОСОБА_1 на користь
держави виконавчий збір у розмірі 12870,38
грн.; постанова ВДАІ м. Миколаєва № 035710
від 28.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1
Надир огли на користь держави штраф у
розмірі 510,00 грн.; виконавчий лист
Корабельного районного суду м.
Миколаєва № 2/1414/898 від 08.10.2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 Надир олги на
користь ПАТ "Перший Український ОСОБА_3"
заборгованість по кредитному договору
№4987873 у сумі 21 631,48 доларів США та
судовий збір у розмірі 1 726,94грн.;
виконавчий лист Корабельного
районного суду м. Миколаєва № 2/488/686/2013
488/454/13-ц від 29.04.2013 року про стягнення з
ОСОБА_4 E.H.о. на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" заборгованість за
кредитним договором № DNH4KP97950413 від
01.06.2006 року в сумі 65241,12 грн. та судовий
збір у розмірі - 652,41 грн., а разом - 65893,53
грн.; виконавчий лист Заводського
районного суду м. Миколаєва № 1/1412/191/12
від 12.06.2013 року про стягнення на користь
ПАТ "СЕБ ОСОБА_3" (змінена назва на ПАТ
"Фідобанк") у відшкодування збитків
солідарно з ОСОБА_1 E.H.о. та ОСОБА_5 - 474700
(чотириста сімдесят чотири тисячі
сімсот) грн.; виконавчий лист
Заводського районного суду м.
Миколаєва № 1/1412/191/12 від 12.06.2013 року про
стягнення на користь ПАТ "СЕБ ОСОБА_3"
(змінена назва на ПАТ "Фідобанк") у
відшкодування збитків солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - 439350 (чотириста
тридцять дев'ять тисяч триста
п'ятдесят) грн.; виконавчий лист
Заводського районного суду м.
Миколаєва № 1/1412/191/12 від 12.06.2013 року про
стягнення на користь ПАТ "СЕБ ОСОБА_3"
(змінена назва на ПАТ "Фідобанк") у
відшкодування збитків солідарно з
ОСОБА_6 E.H.о. та ОСОБА_4 - 467125 (чотириста
шістдесят сім тисяч сто двадцять п'ять)
грн.; виконавчий лист Корабельного
районного суду м. Миколаєва № 2/488/152/2013,
488/2281/2013 від 25.09.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТОВ "Рекламна агенція
"Чілі" шкоду, завдану внаслідок ДТП в
розмірі 16000,00 грн., та судовий збір у
розмірі 229,40 грн., а всього 16229,40 грн.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням. Виходячи з
сенсу словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите
законодавцем у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону №
3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV,
позначає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки це не буде доведено. Відповідно до
положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання. У
зв'язку з цим з метою всебічного і
повного з'ясування всіх обставин
справи, встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо.
Однак, воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин. Критерій
достатності вжитих боржником з метою
належного виконання зобов'язання
заходів визначається судом. Саме
невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

В обґрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що 31.03.2011
р. та 08.02.2014 р. ним накладено арешт на все
рухоме та не рухоме майно боржника та
внесено до відповідних реєстрів; 19.09.2013
року державним виконавцем здійснено
вихід за адресою боржника, а саме:
АДРЕСА_1. Боржник був відсутній, двері
не відчинив, про що складено акт
державного виконавця; 23.09.2013 року
боржнику була направлена вимога про
необхідність з’явитись до
Корабельного ВДВС ММУЮ 08.10.2013 року на
10:00 год. для надання документів про
виконання вищезазначених рішень за
виконавчими документами, у разі
невиконання, надати достовірні
відомості про свої доходи та майно,
транспортний засіб; 08.10.2013 року
державним виконавцем складено акт про
невиконання боржником зазначеної
вимоги№ 07.01.2014 року боржнику
направлена вимога державного
виконавця, в якій зазначено, що будуть
проводитись виконавчі дії пов’язанні
з описом та арештом майна боржника
16.01.2014 року о 11:00 год. та забов’язує
боржника бути присутнім при вчинені
виконавчих дій; 16.01.2014 року державним
виконавцем здійснено вихід за адресою
боржника, а саме: АДРЕСА_2 з метою опису
та арешту майна боржника на підставі
вимоги від 07.01.2014 року встановлено, що
боржник був відсутній, доступу до
приміщення не надав, двері не відчинив,
Тобто боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється
від виконання рішень суду покладених
на нього, та умисно перешкоджає
проведенню виконавчих дій.

Згідно витягу з БД АІС «Автомобіль» за
боржником зареєстровані транспортні
засоби, які були оголошені в розшук,
згідно постанови державного виконавця
від 08.02.2014 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», громадянин
України має право виїхати з України,
крім випадків, передбачених цим
Законом. Відповідно до ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. Стаття 377-1 ЦПК України, в
порядку якої звернувся державний
виконавець, регламентує процедуру
введення судом тимчасового обмеження у
виїзді за кордон при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб). Вказана можливість є
виключним засобом реагування на факт
ухилення боржника від виконання
рішення суду, оскільки відповідно до
ст. 16 ОСОБА_3 пакту про громадянські і
політичні права від 16.12.1966 року, кожна
людина має право покидати будь-яку
країну, включаючи свою власну. Це право
не може бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачені законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав та
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до неї
зі змінами, внесеними Протоколом № 11,
які у відповідності до ст.9 Конституції
України, Закону України „Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основних свобод від 04.11.1950 р."
від 17.07.1997 р., є частиною національного
законодавства України, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цього права не можуть бути
встановлені жодні обмеження, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Суд також бере до уваги той
факт, що державним виконавцем не надано
доказів отримання боржником
повідомлень та постанов Корабельного
відділу ДВС ММУЮ про розшук, арешт та
оголошення заборони на відчуження
майна боржника.

Наведене в контексті рекомендацій
Верховного суду України надане в
узагальненні судової практики від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України» призводить суд до висновку
щодо неправильного тлумачення
державним виконавцем Кірток А.А.
процесуального закону у сукупності з
невірною оцінкою фактичних обставин
справи, що є підставою для відмови у
задоволенні поданні про обмеження у
виїзді за кордон ОСОБА_1.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Корабельного відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Копію ухвали направити в Корабельний
відділ державної виконавчої службі
Миколаївського міського управління
юстиції для відома.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва
шляхом подання в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п’яти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвали, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

В. В. Безпрозванний