СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/4687/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

28.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом
про зменшення розміру аліментів, які
стягуються з нього за рішенням суду від
08.06.2011 з 1/4 частини заробітку (доходу) до
1/8 частини заробітку доходу (щомісячно)
та позбавлення від нарахувань 30 %
прожиткового мінімуму на дитину.
Вимоги мотивовані тим, що за рішенням
суду з позивача стягуються аліменти на
утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу). Вважає, що
розмір аліментів підлягає зменшенню, у
зв'язку з тим, що позивач має ІІ групу
інвалідності, втратив працездатність,
постійно хворіє. Загальний розмір
доходу значно перевищує його витрати
та ставить позивача у скрутне
матеріальне становище.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, посилаючись на
викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову,
зазначивши, що при винесенні рішення
про стягнення аліментів зазначені
позивачем обставини були враховані,
майновий і сімейний стан позивача не
змінився, аліменти за рішенням суду він
не сплачує.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_3, про що книзі
реєстрації народжень зроблено
відповідний актовий запис за №3204, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, серії НОМЕР_1 (а. с. 35).

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 08.06.2011 року розірвано
шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 14.03.2011 року і до повноліття
дитини, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а. с. 33 - 34 - копія
рішення суду).

Позивач змінив прізвище з ОСОБА_4 на
ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації зміни
імені зроблено відповідний актовий
запис за № 62 від 09.06.2011 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
зміну імені від 09.06.2011 року серії
НОМЕР_2.

ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності (2
група загального захворювання), що
підтверджується пенсійним
посвідченням, серії НОМЕР_3 (а. с. 3),
довідкою МСЕК, серії АВ №0085833 (а. с. 13).

Згідно довідки УПФ України в
Святошинському районі м. Києва від
19.06.2014 року, ОСОБА_1 знаходиться на
обліку у Святошинському районному
управлінні пенсійного фонду України,
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання ІІ
групи, розмір пенсії за період з 01.03.2011
року по 06.2014 становить 36 887,00 грн. (а. с.
36-37 - копія довідки).

ОСОБА_1 зазначає, що розмір аліментів,
які присуджені за рішенням суду є
значним відрахуванням, ставить
позивача у скрутне матеріальне
становище, оскільки він є інвалідом ІІ
групи, постійно хворіє, єдине джерело
його доходу - пенсія.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або за домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них (ст. 192 СК України).

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК. Що ж до максимального розміру
аліментів, які стягуються з боржника,
то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону
України «Про виконавче провадження»
він не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України,
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї. Статтею 8
Закону України «Про охорону дитинства»
визначено, що кожна дитина має право на
рівень життя достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини (ч. 1 ст. 12
вказаного Закону).

Позивач посилається на те, що
призначений розмір аліментів є
надмірним і він не може його
сплачувати, враховуючи розмір пенсії
та інвалідність, проте, зазначені ним
обставини враховані судом при
визначенні розміру аліментів, про що
зазначено в рішенні Святошинського
районного суду м. Києва від 08.06.2011 року.
Стаття 192 СК України передбачає
можливість зміни розміру аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я платника або одержувача
аліментів. Проте, позивач не навів
наявності підстав, передбачених
зазначеною нормою, для зміни розміру
аліментів, а обставини, на які він
посилається, вже були враховані при
визначенні розміру аліментів.

При вирішенні даного спору
враховується, що в силу закону (ч. 2 ст. 182
СК України) розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу, а визначений на даний час
розмір аліментів вже є меншим
зазначеного розміру, що свідчить про
необґрунтованість позовних вимог та їх
невідповідність сімейному
законодавству.

Вимога про звільнення позивача від
нарахувань 30 % прожиткового мінімуму на
дитину є безпідставною та
необґрунтованою, оскільки вказаний
розмір аліментів є законодавчо
закріпленим мінімумом, що має
виплачуватися на дитину, про що
імперативно зазначено в ч. 2 ст. 182 СК
України, а тому вказаний розмір
аліментів не може бути зменшений чи
скасований.

На підставі наведеного, в задоволенні
позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 180, 182, 192 СК України,
ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та може бути
оскаржене до апеляційного суду м. Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.11.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ