Справа № 159/6278/14-ц
Провадження № 2/159/1443/14
Рішення заочне

Іменем України

м. Ковель
13 листопада 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

їх представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
визначення порядку користування жилим
приміщенням,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися у суд із указаним позовом до
ОСОБА_4, просили встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1, яка
перебуває у спільній частковій
власності сторін і в якій вони спільно
проживають. Вказана квартира
ізольована, складається з трьох жилих
кімнат. Між сторонами відсутня
домовленість щодо утримання житла - усі
витрати несуть позивачі, їх син
відповідач ОСОБА_4 квартиру не утримує.
Уточнивши позовні вимоги, просили
визначити порядок користування
квартирою таким чином: ОСОБА_1 - кімнату
площею 17,7 к.м., ОСОБА_2 - кімнату площею
11,6 кв.м., відповідачу ОСОБА_4 - кімнату
площею 9,9 кв.м., а вхід у квартиру,
коридор, кухню, ванну кімнату,
вбиральню, вбудовану шафу, лоджію,
балкон - залишити у спільному
користуванні з відповідачем.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник підтримали позов з
підстав, зазначених у позовній заяві та
пояснили, що відповідач відмовляється
утримувати житло, хоча проживає у
ньому, користується комунальними
послугами, які не оплачує. Тривалий час
між сторонами склався добровільний
порядок користування квартирою: ОСОБА_1
користується кімнатою площею 17,7 кв.м.,
ОСОБА_2 - кімнатою площею 11,6 кв.м., а
ОСОБА_4 проживає в кімнаті площею 9,9
кв.м., решта приміщень використовуються
спільно. У такий же спосіб просили
визначити порядок користування
квартирою.

Відповідач ОСОБА_4 заперечень проти
позову не подав і двічі не з'явився у
судові засідання, про час та місце яких
з урахування положень ч. 4, ч. 5 ст. 74 ЦПК
України повідомлений належним чином.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Згідно із свідоцтвом про право
власності на житло від 24 листопада 2010
року та витягу про державну реєстрацію
прав від 25 лютого 2011 року позивачам
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і відповідачу ОСОБА_4
належить на праві приватної спільної
часткової власності по 1/3 частини
кварти АДРЕСА_1, загальною площею 66,3
кв.м. (а.с.6, 7).

Вказана квартира є ізольованою
трикімнатною, загальною площею 66,3 кв.м.,
житловою 39,2 кв.м.; три житлові кімнати
ізольовані і мають площу 9,9 кв.м., 11,6
кв.м., 17,7 кв.м. відповідно. Крім того,
квартира складається, з кухні, ванної
кімнати, вбиральні, вбудованої шафи,
обладнана балконом і лоджією. У
квартирі зареєстровані та проживають
сторони у справі. Такі обставини
стверджуються технічним паспортом на
квартиру, будинковою книгою та
повідомленнями Ковельського РВ УДМС
України у Волинській області (а.с. 13-14).

Статтею 360 Цивільного кодексу (далі - ЦК
України) України визначений обов'язок
співвласників незалежно від частки у
праві спільної часткової власності
брати участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна.

Як стверджують позивачі, відповідач
ОСОБА_4 такий обов'язок не виконує - не
несе жодних витрат на утримання
вказаної квартири. Доказів
протилежного у матеріалах справи
немає.

Згідно з положеннями статей 21, 24, 41
Конституції України, статей 319, 358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, у тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий
режим спільної часткової власності
визначається главою 26 ЦК України з
урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Враховуючи наведені вимоги
законодавства, можливе виділення у
володіння та користування
співвласника таких частин у спільному
майні, які не співпадатимуть з їх
ідеальними частками. За неможливості
такого виділення співвласник,
позбавлений цього права, може вимагати
від інших співвласників грошову
компенсацію.

Як установлено, житлова площа вказаної
трикімнатної квартири складає 39,2 кв.м.,
тобто ідеальна частка кожного із трьох
співвласників на житлову площу складає
13,05 кв.м. Усі три житлові кімнати мають
різну площу і визначення порядку
користування ними відповідно до
ідеальних часток кожного із
співвласників фактично не можливе.

Разом з тим, як слідує з пояснень
позивачів між ними та відповідачем
склався добровільний порядок
користування жилими приміщеннями:
ОСОБА_1 користується кімнатою площею 17,7
кв.м., ОСОБА_2 - кімнатою площею 11,6 кв.м., а
ОСОБА_4 проживає в кімнаті площею 9,9
кв.м., решта приміщень використовуються
спільно.

Такий варіант встановлення порядку
користування квартирою можливий. Хоча
частини спільного майна за таких умов
не відповідатимуть ідеальним часткам
співвласників, проте визначення
порядку користування майном не тягне
за собою перерозподіл визначених
правовстановлюючими документами
ідеальних часток співвласників.

За таких обставин, вимоги позивачів про
визначення порядку користування
квартирою, що перебуває у спільній
частковій власності з відповідачем, за
запропонованим варіантом підлягають
повному задоволенню.

При зверненні до суду із указаним
позовом судовий збір у встановленому
законом розмірі (243,60 грн.) сплачено
позивачем ОСОБА_2 (а.с.1). З урахуванням
положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України вказана
сума підлягає стягненню з відповідача
у користь позивача ОСОБА_2

На підставі статей 21, 24, 41 Конституції
України, статей 319, 358, 360 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши в
користування:

ОСОБА_1 житлову кімнату площею 17,7 кв.м.,

ОСОБА_2 житлову кімнату площею 11,6 кв.м.,

ОСОБА_4 житлову кімнату площею 9,9 кв.м.,

Залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 вхід у квартиру,
коридор площею 11,7 кв.м., кухню площею 7,4
кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м.,
вбиральню площею 1,4 кв.м., вбудовану
шафу площею 1,4 кв.м., балкон і лоджію.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:І. В. Окостень