Номер провадження: 22-ц/785/4440/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 14 листопада 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом
до ОСОБА_2., ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з відповідачів, як солідарних
боржників у розмірі 2 423 230,13 грн. та
судових витрат, посилаючись на те, що
24.11.2006 року між АКІБ «Укрсиббанком»,
правонаступником якого с АТ
«Укрсиббанк» та ОСОБА_2. було укладено
кредитний договір №0. Відповідно
до п. 1.1. договору кредиту банк
зобов'язався надати позичальнику, а
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредит (грошові кошти)
в іноземній валюті в сумі 220 000 доларів
США та сплатити проценти, комісії в
порядку і на умовах, визначених
договором. Однак зобов'язання належним
чином виконано не було.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрссибанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі - продажу прав вимоги за
умовами та в порядку якого АТ
«Укрсиббанк» передає (відступає) АТ
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого АТ «Дельта
Банк» замінює АТ «Укрсиббанк, як
кредитора.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 14.11.2013 року ПАТ
«Дельта Банк» відмовлено в задоволенні
позову.

У апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, ухвалити
нове, яким задовольнити позов ПАТ
«Дельта Банк».

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи видно, що 24.11.2006
року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2.,
було підписано договір про надання
споживчого кредиту №0, відповідно
до п. 1.1. договору кредиту банк
зобов'язався надати позичальнику, а
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредит (грошові кошти)
в іноземній валюті в сумі 220 000 доларів
США та сплатити проценти, комісії в
порядку і на умовах, визначених
договором.

П. 1.5. договору кредиту визначено, що
кредит надається шляхом зарахування
банком коштів на поточний рахунок
позичальника №8500 у банку для
подальшого використання за цільовим
призначенням.

24.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір поруки
на забезпечення кредитного договору.

08.12.2011 року за договором
купівлі-продажу права вимоги за
кредитами ПАТ «Дельта Банк» перейшло
право вимоги за договорами кредиту ПАТ
«Укрсиббанк». На підтвердження цього
надано виписку з договору
купівлі-продажу права вимоги за
кредитами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів переходу права
вимоги до відповідачів, відсутні
докази видачі кредиту відповідачам, не
надано належного підтвердження
повідомлення відповідачів про
необхідність погашення боргу.

Проте із такими висновками суду
погодитися не можна.

Факт передачі права вимоги за
кредитними договорами ПАТ
«Укрсиббанк» ПАТ «Дельта Банк»
підтверджується договором купівлі -
продажу від 08.12.2011 року, виписка з якого
була надана суду разом із актом
передачі кредитної справи ОСОБА_2, з
яких вбачається зміст договору, а також
факт передачі права вимоги до
відповідача (а.с.35,36).

За наявності сумнівів щодо справжності
виписки із договору або недостатності
відомостей в ній щодо істотних
обставин у справі, суд зобов'язаний був
на виконання вимог про обов'язок
сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи згідно
ч.4ст.10 ЦПК України роз'яснити стороні
право на подання доказів, однак таких
вимог не дотримався, а відтак не мав
процесуальних прав з підстав ненадання
договору в цілому вважати
унеможливленим встановлення фактичних
обставин справи.

Очевидним є те, що договір між
сторонами був укладений не у вигляді
виписки, за своїм змістом та суттю
виписка з документа є підтвердженням
того, що такий існує в повному обсязі, а
тому висновки суду з приводу того як
повинен бути укладеним господарський
договір відповідно до ст.181 ГК України
на суть виниклих правовідносин не
впливають.

Більш того, факт укладання договору між
ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»
жодною із сторін не оспорений,
недійсним не визнаний, відтак суд
першої інстанції безпідставно вдався
до оцінки обставин дійсності угоди,
укладеної між двома юридичними
особами, які на суть виниклих відносин
не впливають.

Вважаючи неналежним доказом наданий
позивачем розрахунок боргу, суд першої
інстанції зазначив, що він не
відповідає вимогам ч.1ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність». Водночас
розрахунок боргу є доказом, для якого
не встановлена спеціальна форма,
недотримання якої надає право вважати
його таким, що не відповідає вимогам
ст.58,59 ЦПК України, відтак суд помилково
застосував норми, які на виниклі
правовідносини не розповсюджуються.

В той же час змістовних висновків з
приводу змісту та узгодженості
розрахунку із умовами договору,
фактичними обставинами судом не
наведено взагалі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
законодавство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

На підтвердження позовних вимог
позивачем наданий кредитний договір,
графік погашення кредиту, договір
поруки, справжність яких ОСОБА_2 не
заперечувалась, а також наданий
розрахунок боргу.

Всупереч вимогам ст.214 ЦПК України
судом першої інстанції не надано
оцінки наявним доказам, що не дає
підстав вважати рішення законним та
обґрунтованим.

Підставою для відмови у задоволенні
позову суд вказав і те, що позивачем не
надано доказів у вигляді заяви про
видачу готівки згідно до умов договору,
що є порушенням Інструкції «Про касові
операції в банках України» від 18.03.2003
року, а також не надано доказів про
відкриття поточного рахунку.

Відповідно до частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання його стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу саме в
момент вчинення правочину.

Згідно з частиною першою статті 638 та
частиною першою статті 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

На підставі частини другої статті 640 ЦК
України у разі, якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання майна або вчинення певної
дії.

Законодавець пов'язує момент укладення
договору з моментом передання грошей у
випадку укладення договору позики
(стаття 1046 ЦК України ). Однак кредитний
договір, спір щодо якого вирішено у
справі, є укладеним з моменту
досягнення його сторонами у письмовій
формі згоди з усіх істотних умов
договору.

Судом установлено, що банк і
позичальник уклали кредитний договір у
письмовій формі, як вимагається
частиною першою статті 1055 ЦК України.

Пунктом 1.5 цього договору було
передбачено, що кредит надається
банком позичальнику шляхом
перерахування банком коштів на
поточний рахунок позичальника для
подальшого використання.

З меморіального ордеру № від
24.11.2006 року вбачається, що кошти в
розмірі 220000 доларів США зараховані на
поточний рахунок 8500 одержувача
ОСОБА_2 (а.с.177).

Отже, умови договору про надання
кредиту банком дотримані, а доводи про
те, що кошти відповідачем не
отримувалися на зміст виниклих
відносин не впливають, оскільки
кредитний договір є укладеним з
моменту досягнення його сторонами в
письмовій формі згоди з усіх істотних
умов договору, а дії щодо зняття грошей
з рахунку стосуються його виконання, а
не укладення, тоді як правове значення
для вирішення цього спору має
додержання його сторонами вимог закону
саме при його укладенні, а не виконанні.

Таким чином, ненадання доказів про
звернення із заявою про переказ
готівки, а також ненадання копії
договору про відкриття поточного
рахунку не впливає на факт укладання
кредитного договору і не може бути
підставою для відмови у позові з таких
підстав. Більш того, підписанням
договору кредиту та визначенням в
ньому того, що за п.1.5 кредит надається
шляхом зарахування коштів на певно
визначений рахунок, а саме рахунок
№8500, ОСОБА_2 разом із банком
погодився із такими умовами договору, в
тому числі щодо відкриття відповідного
рахунку.

Отже, через порушенням судом першої
інстанції норм процесуального права,
неправильне застосування норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, рішення
суду на підставі п.п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню із
ухваленням нового по суті справи.

Факт укладання кредитного договору
підтверджений матеріалами справи,
самим договором кредиту та поруки,
підписаними відповідачами і належними
та допустимими доказами ці обставини
не спростовані.

Факт уступки права вимоги
підтверджений договором купівлі -
продажу, укладеним між ПАТ
«Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»
08.12.2011 року, а також актом передачі
новому кредитору кредитної справи
ОСОБА_2

Розрахунок заборгованості за
договором кредиту (а.с.125) свідчить про
те, що кредит не погашався, сума боргу
за тілом кредиту складає 1605013,26 грн., за
відсотками 818216,87 грн., разом 2423230,13 грн.

Заяв, клопотань про застосування
строку позовної давності
відповідачами не подавалось.

Доказів на підтвердження сплати коштів
відповідачами не надано. В судове
засідання апеляційної інстанції була
визнана обов'язковою явка ОСОБА_2,
оскільки його представник не надавав
відповіді на питання щодо істотних
обставин справи, однак в судове
засідання ОСОБА_2 не з'явився, таким
правом не скористався.

Невиконання умов договору відповідно
до ч.2ст.1050 ЦК України надає право
дострокового стягнення частини позики,
та процентів, що залишилися.

З матеріалів справи видно, що ПАТ
«Дельта Банк» звертався із досудовими
вимогами на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
необхідність погашення суми боргу,
факт направлення повідомлення
підтверджений реєстром із відміткою
пошти про отримання таких повідомлень
(а.с.24-28).

Зміст Розділу 11 договору, його п.11.1
кредитного договору свідчить, що
неотримання повідомлення банку
боржником не виключає можливість
задоволення таких вимог, а лише впливає
на термін повернення кредиту (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, вимоги позивача
підлягають задоволенню, стягненню з
відповідачів солідарно як з боржника
та поручителя підлягають кошти в
розмірі 2423230,13 грн.

Крім того, стягненню з відповідачів
підлягають судові витрати в розмірі 5268
гривень (3441+1827), які були сплачені
позивачем у якості судового збору.

Керуючись
ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 14 листопада 2013
року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта банк»
заборгованість за кредитним договором
від 24 листопада 2006 року в розмірі 2 423
230,13 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта банк» судові витрати в розмірі
5268 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: