РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/11114/14-ц

пр. № 2/759/4233/14

28 жовтня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Поморянської О.М.

за участю представника позивача
Левківського О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВК «Комунальник» до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач в особі
директора ТОВ «ВК Комунальник»
Ігнатенко Г.Д. звернувся до суду з
вищезазначеним позовом у якому просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
гуртожитку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом зняття його з
реєстрації місця проживання. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що відповідач
не проживає в гуртожитку більше шести
місяців. Справу просить розглянути на
підставі ст. 6, 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 71, 72, 128, 129,
130 ЖК України.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі, просив його задовольнити та
пояснив, що ОСОБА_2 був зареєстрований у
гуртожитку як працівник підприємства -
колишнього власника житлового
приміщення без ордеру на поселення та
без укладення договору оренди. З 1990
року ОСОБА_2 у даному гуртожитку не
проживає.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином (а.с. 17,)
клопотання про розгляд справи за своєї
відсутності не подавав.

Суд вважає за можливе ухвалити у справі
заочне рішення, оскільки представник
позивача не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, допитавши
свідка, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна від 31.08.2009 року укладеного між ВАТ
«Векон» та ТОВ «ВК Комунальник»,
останньому було передано у власність
частину цілісного майнового комплексу
- приміщення (літ. А) загальною площею
2445,60 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1
(а.с.7-8). Право власності позивача
підтверджується реєстраційним
посвідченням № 006641, виданим Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об»єкти нерухомого майна 17.03.2009 року,
записаного у реєстрову книгу за
реєстром № 91-з (а.с. 7-9).

Відповідно до довідки форми № 3
виданої ТОВ «ВК Комунальник» ОСОБА_2
зареєстрований з 1988 р. у гуртожитку по
АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до акту ТОВ «ВК
Комунальник» про неможливість
вручення повістки до суду, підписаного
посадовими особами позивача,
засвідчено факт неможливості вручення
повістки про виклик до суду ОСОБА_2 у
зв»язку з не проживанням останнього у
гуртожитку (а.с.19).

У судовому засіданні свідок Ігнатенко
Г.Д. пояснила, що вона працює у ТОВ «ВК
Комунальник» з 2003 року на посадах
завідуючого гуртожитком, згодом -
директором ТОВ «ВК Комунальник»,
відповідача ніколи не бачила у
гуртожитку та не знає. Грошові кошти за
проживання від ОСОБА_2 в цей період не
надходили.

Суд приймає покази свідка за
належні докази відсутності проживання
ОСОБА_2 у гуртожитку по АДРЕСА_1,
оскільки вони не протирічать
поясненням представника позивача та
іншим доказам, що містяться в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_2 зареєстрований в гуртожитку по
АДРЕСА_1 з 1988 року та з часу набуття ТОВ
«ВК Комкнальник» права власності у 2009
році на приміщення гуртожитку, в ньому
не проживає. Реєстрація ОСОБА_2
позбавляє позивача права вільно
розпоряджатися своїм житловим
приміщенням, а тому суд вважає позовну
вимогу такою що підлягає задоволенню.

У зв»язку з відсутністю правового
регулювання питання визнання осіб,
зареєстрованих у гуртожитках, такими,
що втратили право користування
житловими приміщеннями, слід
застосувати аналогію закону ст.ст. 71, 72
ЖК України - користування приміщеннями
державного і громадського житлового
фонду у контексті строку збереження
жилого приміщення за тимчасово
відсутніми громадянами, який становить
шість місяців.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 391 ЦК
України, ст.ст.10,11, 57, 60, 179, 209, 212-215, 224-228,
292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВК «Комунальник» до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням у гуртожитку по АДРЕСА_1
шляхом зняття його з реєстраційного
обліку.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: