У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої -
Боднар О.В.

суддів - Готри Т.Ю.,
Джуги С.Д.

при секретарі -
Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, що
діє від імені ОСОБА_2, на ухвалу
Хустського районного суду від 30 липня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою позовну заяву ОСОБА_2
на підставі ст. 109 ЦПК України було
повернуто позивачеві для подання до
належного суду. Постановляючи ухвалу
суддя виходив з того, що
місцезнаходженням відповідача,
зазначеним у позовній заяві, є АДРЕСА_1,
тому дана справа не підсудна
Хустському районному суду.

В апеляційній скарзі представник
позивача зазначає, що посилання судді
на ст.109 ЦПК України є безпідставним,
оскільки її вимоги поширюються на
позови банків чи інших кредитних
установ.

Позов був пред'явлений за місцем
виконання договору, а саме в м.Хуст і в
самому договорі зазначено, що такий був
укладений у відділенні позивача у
місті Хуст. Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК
України позови про захист прав
споживачів можуть пред'являтися також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Позови, що виникають з діяльності філії
або представництва юридичної особи,
можуть пред'являтися також за їх
місцезнаходженням (ч.7 ст.110 ЦПК
України).

Філією є відокремлений підрозділ
юридичної особи, що розташований поза
її місцезнаходженням та здійснює всі
або частину її функцій (ч.1 ст.95 ЦК
України).

В пункті 38 постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 р., № 3 "Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" роз'яснено, що територіальна
підсудність справи за участю філії або
представництва юридичної особи
визначається відповідно до вимог
частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх
місцезнаходженням, якщо їм надано
право здійснювати повноваження
сторони від імені юридичної особи
(стаття 95 ЦК).

Оскільки філія або представництво
юридичної особи діють у межах наданих
їм повноважень, то пред'явлення позову
за їх місцезнаходженням можливе лише
тоді, коли спір випливає саме з їх
діяльності.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму
ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 р., № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
(далі - Постанова № 5) договір поруки має
додатковий (акцесорний) до основного
зобов'язання - кредитного договору -
характер і укладається саме для
забезпечення виконання останнього, а
поручитель згідно з частиною першою
статті 554 ЦК відповідає перед
кредитором, за загальним правилом,
солідарно із позичальником, якщо
договором поруки не встановлено його
додаткову (субсидіарну)
відповідальність. Неможливість
окремого розгляду цих договорів може
бути пов'язана, зокрема, із визначенням
суми заборгованості, способу виконання
зобов'язання та іншими умовами
договорів.

В п.4. Постанови № 5 зазначено, що позови,
що виникають із кредитних
правовідносин, пред'являються до суду
за загальними правилами підсудності,
визначеними главою 1 розділу III ЦПК.

При цьому суд має враховувати право
споживача на пред'явлення позову також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування цієї особи або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання договору
(частина п'ята статті 110 ЦПК).

Позови, що виникають із діяльності
філії або представництва юридичної
особи, можуть пред'являтися також за їх
місцезнаходженням (частина сьома
статті 110 ЦПК), проте відповідачем у
справі є банк чи інша фінансова
установа як юридична особа. Зазначене
правило територіальної підсудності
поширюється на позови позичальників
(споживачів), а не на позови, що
пред'являються банками чи іншими
фінансовими установами щодо виконання
кредитних зобов'язань, оскільки у цьому
випадку діють правила статті 109 ЦПК.

Відповідно до глави першої
Положення про порядок реєстрації та
ліцензування банків, відкриття
відокремлених підрозділів,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 08.09.2011
р. № 306, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 жовтня 2011 р. за №
1203/19941, банки згідно з вимогами Закону
«Про банки і банківську діяльність»,
цього Положення, статутів та
внутрішньобанківських положень можуть
створювати відокремлені підрозділи,
які здійснюватимуть банківську
діяльність від імені банку, - філії,
відділення тощо (далі -
філії/відділення) та відокремлені
підрозділи, які не здійснюватимуть
банківської діяльності (далі -
представництва).

Банк визначає банківські та
фінансові послуги, а також іншу
діяльність філії/відділення, виходячи
з переліку банківських, фінансових
послуг та інших видів діяльності, які
має право здійснювати банк відповідно
до отриманих ним ліцензій та вимог
статті 47 Закону «Про банки і банківську
діяльність» і які згідно із
законодавством України (у тому числі
нормативно-правовими актами
Національного банку) має право
здійснювати ця/це філія/відділення, з
урахуванням наявності технічних та
інших умов, спеціалістів відповідної
кваліфікації тощо, потрібних для
забезпечення здійснення цих видів
діяльності та їх обліку.

Уключення інформації про
філію/відділення, представництво до
Державного реєстру банків
здійснюється в порядку, визначеному
нормативно-правовим актом
Національного банку щодо ведення
електронної форми Державного реєстру
банків України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в якому
просив визнати припиненим договір
поруки від 14.04.2008 року № 20.502/70-1,
укладений між ним та кредитором -
філією «Західного регіонального
управління» ВАТ «Банк «Фінанси та
кредит». При цьому, відповідачем було
зазначено ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит», як юридичну особу.

Відповідно до відомостей розміщених на
офіційних сайтах НБУ
http://www.bank.gov.ua/control/uk/bankdict/bank?id=25031 та ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит»
http://www.fcbank.com.ua/ru/branches/ у м.Хуст діє
відділення №103 м.Хуст ПАТ "Банк
«Фінанси та кредит", яке було
зареєстровано 16 травня 2007 року за №
26/017/63, внутрішньобанківський код
НОМЕР_1.

Зазначене віділення надає всі види
банківських послуг.

За таких обставин, позивач звернувся з
даним позовом з дотриманням вимог
підсудності. Тому ухвала судді
Хустського районного суду від 30 липня
2014 року, як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі,
підлягає скасуванню, з направленням
справи до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 311 ЦПК України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від
імені ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу судді Хустського районного суду
від 30 липня 2014 року скасувати та
передати питання про відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фнансти та кредит» про
визнанння договору поруки припиненим
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Готра Т.Ю. Боднар О.В.
Джуга С.Д.