Справа № 602/833/14-ц
Провадження № 2/602/284/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2014 р.

Лановецький районний суд
Тернопільської області в складі :

головуючого судді

Сенюх М.З.,

при секретарі

Домчук В.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Ланівці
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 001-19030-130312 від 13
березня 2012 року. Свої вимоги позивач
мотивує тим, що згідно даного
договору ОСОБА_1 було надано кредит в
сумі 3610,80 грн на придбання певного
майна/послуг зі сплатою процентів,
виходячи зі ставки 0,01% в рік. Однак
позичальник всупереч вимогам
зазначеного кредитного договору
своєчасно не повернув позичених
коштів, в результаті чого виникла
заборгованість по кредиту у загальному
розмірі 4645,89 грн. В добровільному
порядку ОСОБА_1 повернути кошти
відмовляється, а тому позивач просить
стягнути з відповідача 4645,89 гривень
заборгованості за кредитним договором,
а також судовий збір сплачений ним.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоч про час і
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, однак направив до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором і сплачений ним
судовий збір.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи та не повідомив про
причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Суд вивчивши матеріали справи,
з'ясував наступні обставини.

Згідно п.1.2 Статуту Публічного
акціонерного товариства «Дельта
Банк», банк є повним правонаступником
усіх прав та обов'язків Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний банк «Дельта».

13 березня 2012 року ТОВ «Комерційний Банк
«Дельта» та ОСОБА_1 уклали кредитний
договір № 001-19030-130312.

Згідно п.2.3 договору, за користування
кредитом відповідач сплачує кредитору
проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік.
Процентна ставка може змінюватися
відповідно до умов договору.

Відповідно п.2.5 договору, за
обслуговування кредитної
заборгованості відповідач сплачує
кредитору плату в розмірі 1,80% в місяць.
Розмір плати за обслуговування
кредитної заборгованості, може
змінюватись відповідно до умов
договору.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав та надав відповідачеві кредит
у сумі 3610,80 грн, про що свідчить
меморіальний ордер №10840066 від 14 березня
2012 року та рахунок-фактура №2 від 13
березня 2012 року.

Уклавши кредитний договір № 001-19030-130312
від 13 березня 2012 року та отримавши
грошові кошти на умовах повернення,
строковості та платності ОСОБА_1
порушив свої договірні зобов'язання, в
результаті чого станом на 11 червня 2014
року загальна сума заборгованості за
кредитом становить 4645,89 гривень, з них:
3475,82 грн - заборгованість за сумою
кредиту; 0,25 грн - заборгованість за
відсотками; 1169,82 грн - заборгованість за
комісіями, що підтверджується
розрахунком суми боргу за кредитним
договором № 001-19030-130312 від 24 лютого 2012
року.

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Виходячи з наведеного суд прийшов до
висновку, що відповідач ОСОБА_1 не
виконав свої обов'язки за кредитним
договором, тому є законні підстави для
задоволення позову і стягнення боргу
та судових витрат по справі.

Керуючись ст. ст. 526, 634,1048, 1049, 1054 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, ч. 4 ст. 169, 212-218, 224-226
ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного
Акціонерного Товариства «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
на загальну суму 4645,89 грн (чотири
тисячі шістсот сорок п'ять гривень
вісімдесят дев'ять копійок) з них: 3475,82
грн - заборгованість за сумою кредиту;
0,25 грн - заборгованість за відсотками;
1169,82 грн - заборгованість за комісіями
та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Лановецьким районним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Тернопільської області через
Лановецький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути
оскаржене в такому ж порядку в разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Після набрання рішенням суду
законної сили сторони та треті особи
із самостійними вимогами, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також
оспорювати в іншому процесі
встановлені судом факти і
правовідносини.

Суддя: М. З. Сенюх