Справа № 219/5036/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2014

27 жовтня 2014 року
Артемівський міськрайонный суд
Донецької області

у складі: головуючого судді
Харченко О.П.,

при секретарі
Карабута Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Артемівську цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ
«Міський комерційний банк» про
повернення банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В :

18.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеною позовною заявою, в
якій вказав, що між ним та відповідачем
03.06.2014 року було укладено договір
банківського вкладу (депозиту) в сумі 20
000 грн. до 03.09.2014 року. 03.09.2014 року позивач
звернувся до банку з заявою про
повернення внесених коштів у
відповідності до умов договору №
2630/19/187533. Позивач зазначає, що, на момент
подання позовної заяви відповідач не
повернув йому суму депозитного вкладу,
чим порушив свої зобов'язання за
Договором. Позивач вказує, що ні
договором, ні жодним законом
Відповідач свої дії не обґрунтовує,
оскільки діючі закони такого права
йому і не надають.

Крім того, п. 1.1 Договору передбачено, що
«Цей договір вважається укладеним за
умов підписання сторонами». В п. 1.2
вказаного договору зазначено, що
процентна ставка 23,2 %, строк дії
договору до 03.09.2014 року. Позивач вважає,
що в силу ч. 2 ст. 625 ЦКУ, п. п. 1.1., 1.2
Договору відповідач повинен повернути
йому суму депозиту в розмірі 20 000 грн.
03.09.2014 року разом з сумою нарахованих на
ці суми відсотків (23,2 % річних від суми
20 000 грн. з 03.06.2014 р. до моменту
повернення Депозиту, так як розмір
відсоткової ставки встановлені
Договором, а саме:

І [ ( 20 000грн. * 23,2 %) : 100% ] : 365 днів
= 12,71 грн. в день.

А) з 03.06.2014 року по 18.09.2014 року - 107 днів

12,71 грн. в день * 107 = 1 359,97 грн. (сума
відсотків не виплачених банком на
момент подання позовної заяви).

Б) 12,71 грн. день * Х днів = Y сума в грн., - де

Х - кількість днів користування
Депозитом по договору № 2630/19/187533 з
03.09.2014 р. до моменту його повернення;є

Y - сума нарахованих відсотків в гривні.

Як вказує позивач, порушення норм права
Банком свідчить про те, що він не
поважає право власності Клієнта. А не
повага до власності Клієнта, яка є
гарантією економічної незалежності та
успішності Банка, означає неповагу до
своїх Клієнтів.

Встановленим фактам відповідають
правовідносини, які регулюються ст.ст.
15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦКУ,
відповідно до яких договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на установлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами. За договором
банківського вкладу одна сторона
(банк), що прийняла від другої сторони
(вкладника) або для неї грошову суму
(вклад), що надійшла, зобов'язується
виплатити вкладникові таку суму та
проценти на неї, встановлених
договором. За договором банківського
вкладу незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника. До
того ж, позивач зазначає, що він є
інвалідом війни другої групи, часто
хворіє, постійно потребує кошти на
оздоровлення та лікування. В зв'язку з
неповерненням депозитів він змушений
був запозичити кошти у знайомих під
відповідні відсотки. Вважає, що ці
обставини дають йому право вимагати
від банку виплати на його користь
моральної (не матеріальної) шкоди, яку
оцінює в 4 000 грн. Судові витрати
пов'язані з розглядом цієї справи
просив суд покласти на Відповідача.

Просив стягнути з Відповідача на свою
користь суму депозитного вкладу в
розмірі 20 000 грн. та відсотків від цієї
суми, несплачені банком з 03.06.2014 року по
18.09.2014 року у розмірі 1359,97 грн., а також
за фактичну кількість днів
користування депозитом починаючи з
03.09.2014 р. до дня моменту його повернення
з розрахунку 12,71 грн. на добу; стягнути з
Відповідача на свою користь суму в
розмірі 300 грн. за юридичні послуги
(складання позовної заяви), моральну
шкоду у сумі 4 000 грн., а також витрати,
пов'язані з можливим поверненням
коштів через інші банки, які
функціонують у м. Артемівську покласти
на відповідача.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність, на позовних вимогах
наполягав з мотивів, викладених у
позовній заяві та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання також повторно не з'явився.
Він у встановленому законом порядку
був повідомлений про дату, час і місце
судового засідання. Але про причини
неявки суд не сповістив. Від нього не
надійшло клопотання про відкладення
слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
часткового задоволення позову з таких
підстав.

Керуючись положеннями ст. 321 ЦКУ право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 317 ЦКУ власнику належить
право володіння, користування,
розпорядження своїм майном за власним
розумінням.

Як встановлено статтею 192 Цивільного
кодексу України, грошові кошти є майно,
а право громадянина на майно є його
власність (ст. 316 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
відповідач (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
позивача(кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509
Цивільного кодексу України та зміст
Договору, останній є зобов'язанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Як вказано у ч. 1 ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно між позивачем та відповідачем
03.06.2014 року було укладено договір
банківського вкладу (депозиту) в сумі 20
000 грн. до 03.09.2014 року. (а. с. 10-11).

Як видно із наданої суду копії
заяви від 05.09.2014 р. позивач звертався до
банку з заявою про повернення внесених
коштів. (а. с.12).

Однак відповідач свої зобов'язання не
виконав, кошти не повернув, не вказавши
причину його не виконання.

Судом встановлено, що на момент
розгляду справи відповідач не повернув
суми депозитних вкладів чим порушив
свої зобов'язання по Договорам.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановила, що є недопустимою
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Оскільки, Відповідач не повернув
Позивачу у визначені Договорами строки
суми Депозитів, то Відповідач порушив
умови Договорів.

Частина 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частина 1 ст. 1212 Цивільного кодексу
України становила, що особа зобов'язана
повернути майно, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала, а тому
сума Депозиту повинна бути стягнута з
Відповідача Позивачем у судовому
порядку відповідно до ч. 1 ст. 16
Цивільного кодексу України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Суд виходить з того, що п. 2.2 Договору
передбачено, що «Цей договір набуває
чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до моменту
остаточного повернення Вкладнику
(позивачу) Вкладу та нарахованим за ним
процентів» (а. с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином в силу ч. 2 ст. 625 ЦКУ, п. п. 1.1,
1.2 Договору відповідач повинен
повернути позивачеві суму Депозиту в
розмірі 20 000 грн. разом з сумою
нарахованих відсотків (23,2 % річних від
суми 20 000 грн. з 03.06.2014 р. до ухвалення
сушення судом, тобто до 27.10.2014 року, так
як розмір відсоткової ставки
встановлені Договором, а саме:

[ ( 20 000грн. * 23,2 %) : 100% ] : 365 днів = 12,71
грн. в день.

А) з 03.06.2014 року по 27.10.2014 року - 148 днів

12,71 грн. в день * 148 = 1 881,08 грн. (сума
відсотків не виплачених банком на
момент ухвалення судом рішення по
справі).

Як передбачено ст. 8 ЦПК України, суд
вирішує справи відповідно до
Конституції України, законів України
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких дана Верховною
Радою України, застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
встановлені Конституцією та законами
України.

Статтею 59 Закону України «Про банки та
банківську діяльність» зазначено, що
зупинка видаткових операцій по
рахункам фізичних чи юридичних осіб
здійснюється тільки у випадках
накладення арешту (ця міра прерогатива
суду) .

Таким чином законодавством не
передбачена можливість обмеження прав
клієнта Банку на безперешкодне
розпорядження своїми грошовими
коштами будь-якими рішеннями Банку.
Необхідно зазначити, що блокування
коштів Клієнта суперечить нормам ЦКУ,
Закону України «Про банки і банківську
діяльність», порушує право клієнта на
безперешкодне розпорядження
Депозитними коштами, які знаходяться
на його рахунку.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав, суд вважає
позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.
Задоволенню не підлягають вимоги щодо
стягнення невиплачених відсотків із
розрахунку 12,71 грн. на добу до моменту
повернення, оскільки суд не може
задовольняти вимоги на майбутнє, тому
підлягають задоволенню вимоги
позовної заяви в цій частині лише до
моменту ухвалення судового рішення,
тобто до 27.10.2014 року.

Крім того, вимоги по стягненню з
відповідача на користь позивача суми у
розмірі 300 грн. за юридичні послуги
(складання позовної заяви) також
підлягають задоволенню, оскільки судом
встановлено, що за надання правової
допомоги: складання позовної заяви,
позивач сплатив 300 грн., що
підтверджується документально.

В частині першій статті 84 ЦПК України
зазначено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця у галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Що стосується позовних вимог про
стягнення моральної шкоди на користь
позивача у сумі 4000 грн., то суд зазначає,
що вказані спірні правовідносини не
допускають стягнення моральної шкоди і
тому у цій частині позовних вимог слід
відмовити.

Також вимоги позовної заяви по
зобов'язанню покласти на відповідача
витрати, пов'язані з можливим
поверненням коштів через інші Банки,
які функціонують в м. Артемівську
покласти на відповідача не підлягають
задоволенню, оскільки згідно вимог ч. 1
ст. 3 ЦПК України не підлягає захисту
право, яке може бути порушено в
майбутньому, тобто ці вимоги також не
ґрунтуються на законі і у їх
задоволенні слід відмовити.

Оскільки позивач був звільнений від
сплати судового збору при подачі
позову, ці витрати, згідно до ст. 88 ЦПК
України, підлягають стягненню з
відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 3, 8, 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 16, 525, 526, 610-612, 625, 1212 ЦК
України, ЗУ «Про банки та банківську
діяльність», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «КБ
«Актив-Банк» про повернення
банківського вкладу - задовольнити
частково.

Стягнути з ПАТ «Міський комерційний
банк» (03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33,
рах. 1 в ГУ НБУпо м. Києву Київській
області, ІПН 9) на
користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму
депозитного вкладу у розмірі 20 000
(двадцять тисяч) грн. 00 коп. та
невиплачені відсотки від цієї суми з
03.06.2014 року по 27.10.2014 року у розмірі 1 881
(одна тисяча вісімсот вісімдесят одна)
грн. 08 коп., а також стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати на правову допомогу в розмірі
300 (триста) грн. 00 копійок.

Стягнути з ПАТ «Міський комерційний
банк» (03141, м. Київ, вул. Солом'янська, 33,
рах. 1 в ГУ НБУ по м. Києву
Київській області, ІПН
9) на користь держави судовий збір
у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Артемівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя
О.П.Харченко