01.01.2007 Справа № 756/9454/14-ц
унікальний №756/9454/14-ц
провадження №2/756/3896/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Маринченко
М.М.,

при секретарі
Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи - Оболонський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України у м. Києві,
ОСОБА_5 про визнання відповідача таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до ОСОБА_4 про визнання його таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачі є співвласниками вказаної
квартири на підставі свідоцтва про
право власності на житло, в якій вони
зареєстровані і проживають. Відповідач
був зареєстрований у квартирі 22
вересня 2011 року після реєстрації 15
липня 2011 року шлюбу з ОСОБА_5, яка є
дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у
них народилася дочка ОСОБА_6, яка 20
листопада 2012 року також була
зареєстрована в квартирі.

Спільне життя у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не
склалося. 01 лютого 2013 року відповідач,
забравши свої речі, залишив квартиру. З
цього часу їхні сімейні стосунки
припинилися, спільне господарство не
ведеться.

Більше 1 року відповідач квартирою не
цікавиться, житлово-комунальні послуги
не оплачує, з часу залишення квартири
жодного разу не з'являвся за місцем
реєстрації, при цьому не вживає заходів
для зняття з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала, додатково зазначила,
що шлюб між її дочкою ОСОБА_5 та
відповідачем розірвано рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року. Наполягала на
тому, що відповідач припинив за власною
ініціативою проживати у квартирі з 01
лютого 2013 року. На даний час їм відомо,
що відповідач проживає та працює у м.
Львові.

Позивач ОСОБА_3, дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
в судовому засіданні позов підтримала,
підтвердила ту обставину, що
відповідач не проживає у квартирі 01
лютого 2013 року.

Позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явилися, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, подали до
суду заяви, в яких зазначили, що позов
підтримують та просять розглядати
справу за їх відсутності.

Третя особа Оболонський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України у м. Києві в
судове засідання не з'явилася, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, подала до
суду заяву, в якій просить розглядати
справу за її відсутності та ухвалити
рішення відповідно до вимог чинного
законодавства.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що відповідач
припинив проживати у квартирі з грудня
2013 року, а не з лютого 2013 року, як
зазначають позивачі. Оскільки на час
розгляду судом справи не закінчився
передбачений ст. 405 ЦК України річний
термін, на протязі якого за відсутнім
членом сім'ї власника житла
зберігається право користування
житлом, підстави для визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою відсутні.

Крім того, представник відповідача
зазначив, що оскільки позивачі не
заперечують ту обставину, що
відповідач працює у м. Львові, вказана
обставина може свідчити про наявність
поважних причин відсутності
відповідача.

При цьому представник відповідача не
заперечував, що відповідач залишив
квартиру добровільно у зв'язку з тим, що
у нього не склалися сімейні стосунки з
ОСОБА_5

Допитана в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_7, яка проживає у квартирі
АДРЕСА_2 вказаного будинку, суду
зазначила, що перебуває з позивачами у
дружніх стосунках з 1986 року та близько
трьох разів на тиждень приходить до них
у гості, оскільки у неї є внучка, як і у
ОСОБА_1, тому вони часто спілкуються. У
квартирі позивачів проживають ОСОБА_1
та ОСОБА_2, їхні дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
а також їх внучка ОСОБА_6, дочка ОСОБА_5
та ОСОБА_4 Коли ОСОБА_5 народили дочку,
ОСОБА_4 ще проживав у квартирі. Проте
близько одного з половиною років
ОСОБА_4 в квартирі не проживає.

Допитана в судовому засіданні як
свідок ОСОБА_8, яка проживає у квартирі,
сусідній з квартирою позивачів, суду
зазначила, що знайома з позивачами з 1986
року та перебуває з ними у дружніх
стосунках, у неї та ОСОБА_5 діти майже
одного віку. За останній рік
відвідувала квартиру позивачів
близько чотирьох разів. ОСОБА_4 бачила
приблизно два роки тому, коли ОСОБА_5
була вагітна. Після народження дитини
відповідача не бачила, він залишив
квартиру позивачів, коли дитині було
приблизно 2 місяці - у грудні 2012 року чи
у січні-лютому 2013 року. До цього вона
зустрічала відповідача на вулиці, у
ліфті, в під'їзді, у позивачів, проте з
вказаного періоду вона відповідача не
бачила. За її спостереженнями його речі
з цього часу у квартирі відсутні.

Заслухавши пояснення позивачів,
представника відповідача, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 01 жовтня 2007 року квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної часткової
власності в рівних долях належить
ОСОБА_1 та членам її сім'ї - ОСОБА_2
(чоловік) та ОСОБА_3 (дочка).

15 липня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
було зареєстровано шлюб, і 22 вересня 2011
року його прописано у квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка
ОСОБА_6.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року шлюб між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано за позовом
ОСОБА_4

Відповідно до довідки форми № 3 КП
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва від 30
квітня 2014 року № 536 в квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (чоловік),
ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_5, дочка), ОСОБА_4
(колишній зять), ОСОБА_6 (внучка).

Згідно актів, складених комісією ЖЕК 502
КП «Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва від 02
січня, 30 квітня, 03 липня 2014 року при
обстеженні квартири встановлено факт
не проживання ОСОБА_4 у квартирі.

З пояснень позивачів, третьої особи
ОСОБА_5, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8
вбачається, що відповідач не проживає у
квартирі без поважних причин з лютого
2013 року, тобто понад один рік.

Будь-яких доказів, що відповідач не
проживає квартирі з грудня 2013 року, про
що зазначає представник відповідача,
суду не надано. Реєстрація відповідача
у встановленому законом порядку у
квартирі не є доказом фактичного
проживання у квартирі.

При цьому представник відповідача не
заперечує, що відповідач припинив
проживати у квартирі з власної
ініціативи, оскільки у нього не
склалися стосунки з дружиною.

Робота відповідача у м. Львові не
свідчить про наявність поважних причин
відсутності відповідача у квартирі,
оскільки він залишив квартиру
добровільно у зв'язку з припиненням
сімейних відносин з ОСОБА_5, а не у
зв'язку з виїздом на роботу до м. Львова
в інтересах сім'ї.

Будь-яких доказів чинення позивачами
відповідачу перешкод в користуванні
квартирою суду не надано. Відповідно до
листа Оболонського районного
управління ГУ МВС України у м. Києві
від 05 травня 2014 року звернень від
ОСОБА_4 з приводу неможливості його
проживання в квартирі за період з
лютого 2013 року по квітень 2014 року не
зареєстровано. Згідно довідки КП
«Житлосервіс «Приозерне» у
Оболонському районі м. Києва від 30
квітня 2014 року № 535 ОСОБА_4 з будь-якими
заявами щодо чинення йому перешкод у
користуванні квартирою не звертався.

Відповідно до ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право власності є
непорушним.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

За статтею 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

У відповідності зі ст.321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст.383 ЦК України власник
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб.

Статтями 386, 391 ЦК України передбачено,
що держава забезпечує рівний захист
усіх суб'єктів права власності, а
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі його
відсутності без поважних причин понад
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла,
або законом.

Враховуючи, що відповідач не проживає у
квартирі, власниками якої є позивачі,
без поважних причин більше року, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 316, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко