Справа № 465/1620/14
Головуючий у 1 інстанції: ШереметаЮ.С.
Провадження № 22-ц/783/5945/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Цяцяк Р.П., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, пр.-к ЛМР Ковальчук Х.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Франківського
районного суду м.Львова від 21 липня 2014
року у справі за заявою Львівської
міської ради про скасування рішення
постійно діючого третейського суду при
Львівській асоціації учасників ринку
рухомості від 29.12.2008 року у справі
№28Ю-130/12.08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду
м.Львова від 21 липня 2014 року заяву
Львівської міської ради задоволено;
рішення постійно діючого третейського
суду Львівській асоціації учасників
ринку нерухомості від 29.12.2008 року,
ухвалене суддею Юхименко Р.І. по справі
№28Ю-130/12.08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання за ОСОБА_3 права власності
на двоквартирний житловий будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 321, 7 кв. м., з
яких 143, 4кв.м. - житлова площа, 137,6 кв.м. -
допоміжна площа, 6,50 кв.м. - площа
приміщень загального користування, 34, 2
кв.м. - площа підвальних приміщень,
визнання права власності на гараж,
хвіртку, огорожу та замощення, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 -
скасовано.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі покликається на
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
зазначає, що Франківський районний суд
м.Львова робить висновок, що станом на
грудень 2008 року в третейського суду не
було повноважень розглядати справи про
визнання права власності на нерухоме
майно. Однак, повноваження суду
загальної юрисдикції визначені не в
Цивільному кодексі України, а в
Цивільно-процесуальному кодексі
України, при цьому в ст. 376 ЦК України не
стверджується про виключне
повноваження суду загальної
юрисдикції вирішувати справи про право
власності на об'єкти нерухомості. Крім
того, заявник у своїй заяві
неодноразово стверджує, що саме
Львівська міська рада є власником
земельної ділянки по АДРЕСА_1. Проте,
жодних доказів, як це вимагає п.1 ст.60
ЦПК України не було подано. Просить
ухвалу Франківського районного суду
м.Львова від 21 липня 2014 року скасувати
та прийняти нову ухвалу , якою у
задоволенні заяви Львівської міської
ради відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
з»ясувавши обставини та перевіривши
доводи скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для скасування чи
зміни оскаржуваного судового рішення.

Яке вбачається з матеріалів справи,
Львівська міська рада, в особі міського
голови Садового А.І., звернулась до суду
з заявою про скасування рішення
постійно діючого третейського суду від
29.12.2008 року по справі №28Ю-130/12.08 про
визнання за ОСОБА_3 права власності на
двоквартирний житловий будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 321, 7 кв. м., з
яких 143, 4кв.м. - житлова площа, 137,6 кв.м. -
допоміжна площа, 6,50 кв.м. - площа
приміщень загального користування, 34, 2
кв.м. - площа підвальних приміщень,
визнання права власності на гараж,
хвіртку, огорожу та замощення, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву та скасовуючи
рішення третейського суду, суд першої
інстанції правильно встановив
правовідношення сторін та застосував
матеріальний закон, який їх регулює,
враховуючи також компетенцію
третейських судів за Законом України
«Про третейські суди».

Відповідно до ч.1-2ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Висновки суду про самочинне
будівництво ґрунтуються на дійсних
обставинах справи та зібраних доказах.
З матеріалів справи №28Ю-130/12.08 постійно
діючого третейського суду Львівської
асоціації учасників ринку нерухомості
вбачається спорудження на земельній
ділянці Львівської міської ради
добудови до житлового будинку,
загальною площею 321,7кв.м., без
передбачених законом дозволів та
погоджень.

Відтак права власності на спірну
будівлю ОСОБА_3 не набула, рішення
третейського суду не ґрунтується на
законі.

Львівська міська рада як власник
земельної ділянки скористалась правом,
наданим ст.51 Закону України «Про
третейські суди», та ст.389-1 ЦПК на
оскарження рішення третейського суду,
оскільки таким вирішено питання про їх
права та обов»язки.

На підставі ст.386-5 ЦПК України, рішення
третейського суду може бути скасовано
лише у випадках, передбачених цією
статтею. Рішення третейського суду
може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом
недійсною;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено підстави для скасування
незаконного рішення третейського суду,
а доводи апеляційної скарги не
ставлять під сумнів законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції.

Оскільки колегією суддів встановлено
дотримання судом першої інстанції
вимог процесуального та матеріального
закону, а доводи скарги визнано
необґрунтованими, колегія суддів на
підставі п.1ч.1ст.312 ЦПК залишає ухвалу
суду першої інстанції без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.303, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1.ст.312,
п.4ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду
м.Львова від 21 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Р.П. Цяцяк

М.М. Шандра