22-ц/772/3176/2014Головуючий в суді першої
інстанції Бойко В. М.Категорія
55Доповідач Медяний В. М.
Апеляційного суду
Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :
Головуючого: Медяного В.М.,
Суддів : Пащенко Л.В., Жданкіна В.В.,
при секретарі : Агєєвій Г.В.,
за участю сторін у справі: за участю
сторін у справі: позивача ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3, представника
ПП "Фірма Меблі" - Ковальової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
приватного підприємства «Фірма Меблі»
про стягнення заборгованості по
за апеляційною скаргою приватного
підприємства «Фірма Меблі» на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 07 жовтня 2014 року, -
У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ПП «Фірма Меблі» про
стягнення заборгованості по
Посилається на те, що з 10.12.2013 року по
10.08.2012 року він працював на ПП «Фірма
Меблі» та був звільнений за власним
бажанням, однак з ним не було проведено
остаточний розрахунок.
Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 05 червня 2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_2
Стягнуто з ПП «Фірма Меблі» на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію за
невикористані щорічні відпустки в
розмірі 5 142 грн. 79 коп., середній
заробіток за весь час затримки виплати
грошової компенсації за невикористані
щорічні відпустки та середній
заробіток за весь час затримки виплати
заробітної плати на загальну суму 24 464
грн. Зобов'язано ПП «Фірма Меблі»
внести відомості у трудову книжку
ОСОБА_2 у запис №25, а саме: документ,
дату і номер на підставі якого його
було звільнено. Однак, дане рішення
після його оскарження набрало законної
сили лише 26.12.2013 року.

08 лютого 2014 року Замостянським
відділом державної виконавчої служби
згідно виконавчого листа було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про стягнення з
відповідача вищезазначених сум.

Також ОСОБА_2 неодноразово звертався до
директора ПП «Фірма Меблі» з вимогою
про виплату йому заборгованості. Однак
відповідач ігнорує його звернення.
Відповідачем сума заборгованості в
розмірі 24 464, що була визначена рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 05.06.2013 року станом на 05.06.2013
року відповідно до наведеного
розрахунку не оскаржувалася. Таким
чином, позивач вважає, що оскільки з
часу вказаного рішення пройшов рік,
тому суму заборгованості необхідно
актуалізувати на день фактичного
розрахунку, включивши період з 05.06.2013 р.
по 05.06.2014 р., де сума заборгованості по
заробітній платі буде складати 31 811,51
грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ПП «Фірма Меблі» на користь
ОСОБА_2 23 457,46 грн. за затримку
заборгованості по заробітній платі у
період з 05.06.2013 р. по 05.06.2014 р. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено (а.с.77).

На виконання вимог ухвали апеляційного
суду Вінницької області від 23 жовтня 2014
року, додатковим рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 28
жовтня 2014 року стягнуто з ПП «Фірма
Меблі» на користь держави судовий збір
у розмірі 243,60 грн.(а.с.91).

В апеляційній скарзі скаржник -
відповідач у справі ПП «Фірма Меблі»
просить рішення суду першої інстанції
від 07 жовтня 2014 року змінити, стягнувши
з ПП «Фірма Меблі» на користь ОСОБА_2
середній заробіток за затримку виплати
грошової компенсації за невикористані
щорічні відпустки за період з 27.12.2013 р.
по 08.05.2014 р. в розмірі 7 832 грн., а в
задоволені решти вимог відмовити.
Зазначає, що рішення суду є незаконним
і необґрунтованим через порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, висновки суду щодо
обставин справи не відповідають
обставинам справи (а.с.80).

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції представник
скаржника відповідача ПП "Фірма Меблі" -
Ковальова В.С. апеляційну скаргу
повністю підтримала та просила її
задовольнити, посилаючись на викладені
в ній доводи.

Позивач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали та
заперечили проти її задоволення,
посилаючись на її безпідставність та
необґрунтованість.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін у
справі, дослідивши матеріали справи
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України,
при ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; наявності інших
фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи; правовідносин,
зумовлених встановленими фактами. У
рішенні суду обов'язково повинні бути
зазначені встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, що мають
значення для справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Встановлено, що рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
05.06.2013р. у справі №127/2435/13-ц стягнуто з ПП
«Фірма Меблі» на користь ОСОБА_2
грошової компенсації за невикористані
щорічні відпустки в розмірі 5 142 грн. 79
коп., середнього заробітку за весь час
затримки виплати грошової компенсації
за невикористані щорічні відпустки і
за весь час затримки заробітної плати
на загальну суму 24 464 грн.

Дане рішення двічі переглядалось в
апеляційному порядку, де рішенням
Апеляційного суду Вінницької області
від 08.07.2013 р. - рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 5
червня 2013 року в частині задоволення
позовних вимог про стягнення з ПП
«Фірма Меблі» на користь ОСОБА_2.
грошової компенсації за невикористану
відпустку в сумі 5 132,79 гр. та середнього
заробітку за весь час затримки виплати
грошової компенсації за невикористані
щорічні відпустки та за час затримки
заробітної плати в сумі 24 464 гр.,
скасовано та в задоволенні позову в цій
частині відмовлено у зв'язку із
пропуском строку для звернення до суду
за захистом порушеного права, а в решті
рішення суду залишено без змін.

В подальшому дане рішення
переглядалось в касаційному порядку,
де ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.10.2013 р.,
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково, рішення апеляційного суду
Вінницької області від 08.07.2013р. в
частині вирішення позовних вимог
ОСОБА_2 до ПП «Фірма Меблі» про
стягнення заборгованості із
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки остаточного
розрахунку скасовано, а справу в цій
частині направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

26.12.2013 р. ухвалою Апеляційного суду
Вінницької області від 26.12.2013р.
апеляційну скаргу ПП «Фірма Меблі»
відхилено. Рішення Вінницького
міського суду від 05 червня 2013 року в
частині стягнення з ПП «Фірма Меблі» на
користь ОСОБА_2 грошової компенсації за
невикористані щорічні відпустки в
розмірі 5 142 грн. 79 коп., середнього
заробітку за весь час затримки виплати
грошової компенсації за невикористані
щорічні відпустки і за весь час
затримки виплати заробітної плати на
загальну суму 24 464 грн. - залишено без
змін.

09.01.2014 року ОСОБА_2 надіслав директору
ПП "Фірма Меблі" Десику І.А.
лист-пропозицію в якому позивач
пропонував до 01.02.2014 року виконати
рішення суду та нагадав щодо
актуалізації сум відповідно до дня
фактичного розрахунку.

08.02.2014 р. головним державним виконавцем
Замостянського відділу ДВС ВМУЮ
Присяжнюком В.М. прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа №127/2435/13-ц
від 25.01.2014р. про стягнення з ПП «Фірма
Меблі» на користь ОСОБА_2 грошову
компенсацію за невикористані щорічні
відпустки в розмірі 5142,79 грн.,
середнього заробітку за весь час
затримки виплати грошової компенсації
за невикористані щорічні відпустки та
середній заробіток за весь час
затримки виплати заробітної плати на
загальну суму 24464, 00 грн.

Згідно платіжного доручення від 08.05.2014
р. №89 ПП «Фірма Меблі» сплачено 10000 грн.
на погашення боргу по виконавчому
листу №127/2435/13-ц. (а.с.45)

Згідно платіжного доручення від
10.06.2014р. №208 ПП «Фірма меблі» сплачено
22667,50 грн. на погашення боргу по
виконавчому листу №127/2435/13-ц. ( а. с. 46)

Відповідно до довідки виданої ПП
«Фірма Меблі» у працівника ОСОБА_2 у
червні 2012 р. заробітна плата складала -
890 грн., у липні 2012 р. - 870 грн.
Середньоденна заробітна плата за даний
період складає 88 грн. (а.с.74) Такий же
розмір середньоденної заробітної
плати встановлений і рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 05.06.2013 р. по справі
№127/2435/13-ц.

Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
вищезазначеній цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, частково задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
встановив та виходив з того, що сума
заборгованості відповідача перед
позивачем не була оскаржена з боку ПП
"Фірма Меблі", з часу постановлення
судового рішення 05.06.2013 року про
стягнення з відповідача на користь
позивача пройшов рік, а тому необхідно
актуалізувати суму заборгованості на
день фактичного розрахунку, включивши
період з 05.06.2013 року до 05.06.2014 року,
розрахунок має бути виконаний
відповідно до мінімальної заробітної
плати у 2013 році та з урахуванням
збільшення мінімальної заробітної
плати у 2014 році.

Так, згідно ЗУ "Про державний бюджет на
2013 рік", мінімальна заробітна плата у 2013
році складала 1147 грн. У 2014 вона
збільшилась до 1218 грн., а тому суд
дійшов висновку про доцільність
визначити відсоткове збільшення для
актуалізації суми заборгованості:
прострочка виплати заборгованості за 1
робочий день позивача складає 88 грн.
(а.с.74). Період з 05.06.2013р. по 05.06.2014р.
нараховує 251 робочих днів, а отже 88 х 251=
22088 грн., - збільшення відповідно до
зростання мінімальної заробітної
плати у 2014 році. 22088 х 6.2 (відсоткове
вираження заробітної плати у 2014 році)
/100 = 1369,46 грн., 22088+1369,46=23457,46 грн.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов висновку про стягнення з ПП
«Фірма Меблі» на користь ОСОБА_2 23457, 46
грн. за затримку заборгованості по
заробітній платі у період з 05.06.2013р. по
05.06.2014р. в сумі 23457,46 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає їх обґрунтованими
та законними. Заперечуючи проти позову,
відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували позовні вимоги та
висновки місцевого суду.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

В разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювань
ним суму.

Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги про те, що
нарахування судом середнього
заробітку за час затримки розрахунку з
05.06.2013 р. по 27.12.2013 р. є незаконним та має
нараховуватись з 27.12.2013 року, тобто з
наступного дня після постановлення
ухвали Апеляційним судом Вінницької
області від 26.12.2013 року про залишення
рішення суду першої інстанції від
05.06.2013 р. без змін. Також колегія суддів
не погоджується з доводами скарги про
те, що судом безпідставно застосовано
коефіцієнт збільшення середнього
заробітку. Дані твердження скаржника
повністю спростовуються встановленими
судом обставинами справи та
визначеними відповідально до них
правовідносинами. Зокрема, невиплата
звільненому працівникові всіх сум, що
належать йому від власника або
уповноваженого ним органу, є триваючим
правопорушенням, а отже працівник може
визначити остаточний обсяг своїх вимог
на момент припинення такого
правопорушення, яким є день фактичного
розрахунку, у даному випадку з 05.06.2013
року (дня ухвалення рішення суду про
стягнення на користь ОСОБА_2.) по 05.06.2014р.
(погашення боргу по виконавчому листу,
в межах заявлених позовних вимог).
Таким чином, невиконання рішення суду
про стягнення на користь звільненого
працівника недоплаченої заробітної
плати є підставою для покладення на
власника або уповноважений ним орган
відповідальності, передбаченої
статтею 117 КЗпП України, за весь період
невиплати цієї заробітної плати,
оскільки вимоги звільненого
працівника щодо її виплати є трудовим
спором і регулюються нормами трудового
права.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
з одних лише формальних міркувань не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки судом першої
інстанції повно з'ясовані фактичні
обставини справи, які мають істотне
значення для справи в межах наданих
сторонами доказів, правильно визначені
правовідносини, що склалися між
сторонами, їх об'єктивний склад, права
та обов'язки сторін, вірно застосовані
норми матеріального права та не
порушені норми процесуального права, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
достатніх підстав для скасування
рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Фірма Меблі» відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :підпис.
В.М. Медяний

Судді :підписи.
Л.В. Пащенко

В.В. Жданкін

Згідно з оригіналом.

Суддя: