РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді Гусинського М. О.,

при секретарі Карпенко О.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі № 12 суду м.
Слов'янська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя, зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна
особистою власністю, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_4, в якому
просив поділити їх спільне майно як
подружжя, а саме: поділити трикімнатну
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка зареєстрована за
відповідачем та автомобіль «KIA CERATO», 2008
року випуску, визнавши за ним право
власності на ? частку квартири та
автомобіля, стягнути з відповідача
понесені судові витрати, пояснюючи
свої вимоги наступним: вони з
відповідачем перебувають в шлюбі з 22
серпня 1998 року, мають неповнолітню
дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під
час шлюбу вини придбали зазначені вище
квартиру та автомобіль, зараз він бажає
це майно поділити.

05.08.2014 року позивач ОСОБА_1 подав заяву
про залишення його позовних вимог в
частині поділу автомобіля «KIA CERATO», 2008
року випуску без розгляду.

05.08.2014 року відповідач ОСОБА_4 подала
зустрічну позовну заяву про визнання
квартири АДРЕСА_1 її особистою
власністю, пояснюючи це тими
обставинами, що квартира була нею
придбана за власні кошти, надані їй її
матір'ю, під час окремого проживання
від ОСОБА_1, який у січні 2003 року зібрав
свої речі за залишив її з дитиною.

Ухвалою суду від 05.08.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 про поділ автомобілю «KIA
CERATO», 2008 року випуску, залишені без
розгляду, а позовні вимоги стосовно
поділу квартири об'єднані в одне
провадження з зустрічними позовними
вимогами ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги,
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 не
визнав, дав пояснення, які співпадають
з викладеним у позові, суду пояснив, що
після укладання шлюбу з ОСОБА_4 він
постійно працював, в тому числі і
водієм, займався підприємницькою
діяльністю (сплачував єдиний податок),
а ОСОБА_4 не працювала; він та ОСОБА_4 з
його заробітку накопичували гроші для
придбання власної квартири. Він також
тричі їздив на заробітки на Північ,
перший раз був там близько 9 місяців,
заробив близько 3500 доларів США, другий
та третій рази був по три місяці
кожного разу. У грудні 2003 року він
спільно з ОСОБА_4 придбав квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, квартира була
придбана за 6000,00 доларів США, які він та
ОСОБА_4 накопичили, родичі ОСОБА_4
грошей на придбання квартири не давали.
. Гроші продавцю передавала ОСОБА_4
Квартиру вони підшукували разом, разом
і купляли. Квартира була зареєстрована
на ОСОБА_4 тому, що він не бачив в цьому
нічого поганого для себе. Після
купівлі квартири вони разом робили в
квартирі ремонт: переклеювали шпалери,
білили та фарбували стіни та підлогу.
Також він поклав плитку в ванній
кімнаті та вбиральні. Через декілька
днів після купівлі квартири вони до неї
переїхали, в навесні зареєструвалися в
неї. Шлюб з ОСОБА_4 було розірвано 04.11.2013
року. Просив суд задовольнити його
позов, а у задоволені зустрічного
позову ОСОБА_4 відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2
підтвердив пояснення позивача ОСОБА_1,
також просив суд задовольнити позов
ОСОБА_1, а у задоволені зустрічного
позову ОСОБА_4 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3
суду пояснила, що ОСОБА_4 позов ОСОБА_1
не визнає, на задоволенні власного
позову наполягає, суду пояснила
наступне: в період спільного життя
подружжя ОСОБА_1 ОСОБА_1 неодноразово
уходив із сім'ї, вони мешкали окремо. У
січні 2003 року ОСОБА_1 пішов із сім'ї, не
проживав разом з ОСОБА_4 більше одного
року. ОСОБА_4 разом із сином проживали в
квартирі її матері ОСОБА_6, яка в той час
тимчасово мешкала в Греції. ОСОБА_6
разом із своїми сестрами ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 вирішили придбати для ОСОБА_17 та
її сина квартиру, для чого ОСОБА_7
передала гроші в сумі 6000,00 євро, а
ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 стали шукати
квартиру, а після знаходження квартири
за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 в
присутності ОСОБА_8 уклала нотаріально
угоду купівлі-продажу квартири.
Квартира була придбана за ціну,
зазначену в договору купівлі-продажу
27770,00 грн. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали
договір позики, ОСОБА_4 написала ОСОБА_7
розписку. В 2004 році ОСОБА_6 переказом
повернула ОСОБА_7 борг в сумі 6000,00
євро, розписка була знищена. Після
отримання від ОСОБА_7 грошей в сумі 6000,00
євро ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обміняли їх на
долари США, які і витратили на
придбання квартири по обмінному курсу
на гривню. Окрім квартири на позичені у
ОСОБА_7 гроші також були куплені меблі в
квартиру.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутністю, за участю її
представника ОСОБА_3, на задоволені
власного позову наполягала, ОСОБА_1 у
задоволені позову просила відмовити.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила наступне:
ОСОБА_1 - її син, що з 1998 року по 2003 рік
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали в квартирі
тещі, ОСОБА_1 працював, в тому числі і
підприємцем, розмір його доходу вона не
знає. ОСОБА_4 не працювала. ОСОБА_4
збирали гроші на купівлю власно ї
квартири, у грудні 2003 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 за 6000,00 доларів США купили
квартиру, вона гроші на купівлю
квартири не давала, давали чи не давали
гроші родичі ОСОБА_4 вона не знає. Після
придбання квартири ОСОБА_4 разом
переїхали до цієї квартири, приблизно
через 7-10 днів після купівлі ОСОБА_4
квартири вона їздила дивитися на
квартиру. Приблизно через 1,5 років
після купівлі квартири, наприкінці 2004
року, ОСОБА_1 поїхав на заробітки на
Північ, а ОСОБА_4 повернулася мешкати до
квартири своєї матері.

. Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона
багато років дружить з батьками ОСОБА_1,
з якими спілкується. Зі слів ОСОБА_9 їй
відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1998 року по
2003 рік мешкали у тещі, а у 2003 році
придбали власну квартиру, за яку
сплатили більше 5000,00 доларів США, що
гроші на купівлю квартири заробив
ОСОБА_1, їй невідомо давав хтось з
батьків їм гроші на купівлю квартири.
Також їй невідомо щоб ОСОБА_1 та ОСОБА_4
мешкали відокремлено один від одного.

Свідок ОСОБА_11 дав суду пояснення, які
співпадають із викладеним свідком
ОСОБА_11, додатково пояснив, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 під час шлюбу також купляли
автомобілі.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона
мешкає в одному під'їзді із ОСОБА_6, тому
знайома із ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що ОСОБА_4
мешкала в цій квартирі з 1998 року по 2003
рік, в той період ОСОБА_1 періодично
мешкав то разом із ОСОБА_1, то окремо від
неї та їх сина. Наприкінці 2003 року, коли
ОСОБА_4 гуляла з сином біля будинку,
вони зустрілися, розговорилися. ОСОБА_4
їй повідомила про те, що квартири у
Слов'янську почали дорожчати, що вона
бажає мати власну квартиру, а не
мешкати в квартирі матері, що вона
розмовляла з цього приводу з матір'ю,
яка мешкала в той час у Греції, мати
вирішила зробити їй подарунок - купити
квартиру. Вона повідомила ОСОБА_4 про
те, що в разі якщо мати дарить їй
квартиру, то краще оформити квартиру не
як купівля-продаж, а як дарування. В
розмові з ОСОБА_4 вона зрозуміла, що її
мати ОСОБА_6 прислала з Греції гроші на
купівлю квартири, але гроші
знаходяться у сестер ОСОБА_6 Потім вона
від ОСОБА_4 дізналася про те, що вона
купила квартиру. Ціну купівлі квартири
вона не знає. Також їй відомо, що у
вересні 2013 року ОСОБА_1 остаточно пішов
від ОСОБА_4, а взимку 2013 року вони
розірвали шлюб, що під час шлюбу ОСОБА_1
їздив на заробітки на Північ, що у нього
також були відносини з іншими
дівчатами.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона
мешкає по сусідству із ОСОБА_6, що в
квартирі ОСОБА_6 з 1998 року мешкали її
донька ОСОБА_4 із чоловіком ОСОБА_1, що
після народження ОСОБА_1 сина ОСОБА_1
періодично не мешкав разом з дружиною,
їздив на заробітки на Північ, уходив до
інших жінок, потім повертався. ОСОБА_4
часто зверталася до неї з проханням
побути у неї вдома з дитиною поки вона
не сходить по своїм різним справам,
тоді вона і дізнавалася про те, що
ОСОБА_1 в черговий раз залишив ОСОБА_4 та
мешкає окремо. Їй відомо про те, що
ОСОБА_6 багато років провела в Греції,
що ОСОБА_6 постійно висилала ОСОБА_4
гроші на прожиття, в тому числі і на
придбання квартири. Квартиру ОСОБА_4
купила у грудні 2003 року. Будинок в якому
вона мешкає є кооперативним, вона також
працює бухгалтером в цьому житловому
кооперативі і веде облік нарахування
та сплати комунальних послуг, вона
пам'ятає, що з січня 2003 року увесь 2003 рік
ОСОБА_1 не проживав разом із ОСОБА_4 в
квартирі ОСОБА_6 і на нього не
нараховувалися платежі, вона у той
період дуже часто, коли кожного дня по
декілька разів, коли через день,
заходила до ОСОБА_4 з метою надання той
допомоги, так, як син дуже тривало
хворів, а мати ОСОБА_4 - ОСОБА_6 мешкала в
Греції. Вона радила ОСОБА_4 оформляти
придбання квартири не договором
купівлі-продажу, а якось інше, щоб не
ділити квартиру з чоловіком.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила що вона є
подругою ОСОБА_4 з дитинства, що після
одруження ОСОБА_4 познайомилася із її
чоловіком ОСОБА_1, що вона й тепер
підтримує дружні стосунки з ОСОБА_4
Приблизно в один час вони з ОСОБА_4
народили по дитині, коли діти були
малі, то вони дуже часто спілкувалися.
В 2003 році ОСОБА_1 пішов від ОСОБА_4 і
приблизно рік вони разом не мешкали, в
тому числі і на час придбання ОСОБА_4
наприкінці 2003 року квартири, взагалі
протягом 2003 року ОСОБА_4 між собою не
спілкувалися і стосунків не
підтримували. У 2003 році дітям було по 2
роки, вони разом з дітьми гуляли,
відвідували одна одну. ОСОБА_15 в той час
не жив з ОСОБА_4, а ОСОБА_4 погано
переносили розрив з ОСОБА_1, нервувала,
пила заспокійливе. Вона давала пораду
ОСОБА_4 не оформлювати на себе квартиру,
так, як її прийдеться з чоловіком
ділити. За яку суму була куплена
квартира вона не знає, але була куплена
за гроші матері ОСОБА_4, про що знає і
ОСОБА_1 Після купівлі ОСОБА_4 квартири
навесні 2004 року ОСОБА_1 повернувся в
сім'ю. Вона допомагала ОСОБА_1 робити
ремонт квартири, разом із ОСОБА_1 клеїла
шпалери, а ОСОБА_1 клав плитку.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила що вона є
кумою ОСОБА_1, її чоловік є хресним
батьком сина ОСОБА_1. До 2003 року вона
також мешкала в одному будинку з
ОСОБА_4, часто з нею спілкувалася, їй
відомо про те, що протягом 2003 року
ОСОБА_1 не мешкав разом із ОСОБА_4, зі
слів ОСОБА_4 їй відома причина цього -
ОСОБА_4 їй казала, що ОСОБА_1 загуляв.
Гроші на квартиру були витрачені
матір'ю ОСОБА_4 - ОСОБА_6, квартиру ОСОБА_4
купляла разом зі своєю тіткою, ОСОБА_1
участі в придбанні квартири не приймав
- мати вислала з Греції гроші, а ОСОБА_4
з тіткою знайшли та купили квартиру. В
2003 році вона взагалі ОСОБА_1 не бачила,
де він мешкав їй невідомо, вперше після
2003 року вона побачила ОСОБА_1 04.03.2004 року
на святкуванні дня народження сина.
Святкування було в квартирі ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_6
є її рідною сестрою, а ОСОБА_4 - рідною
племінницею, що 20-25 грудня 2003 року на
прохання ОСОБА_6, яка на той час була в
Греції і їй зателефонувала, вона
позичила їй 6000,00 євро для придбання
квартири для ОСОБА_4, яка написала про
це розписку. В подальшому, в серпні 2004
році, ОСОБА_6 повернула їй борг,
переславши гроші банківським
переказом, після чого розписка ОСОБА_4
була знищена. Гроші вона передала своїй
іншій сестрі ОСОБА_8, яка приходила за
ними разом з ОСОБА_4 Сама вона за станом
здоров'я допомогу в пошуку квартири та
оформленні її купівлі не надавала,
пошуком та купівлею квартири займалися
разом ОСОБА_8 та ОСОБА_4. ОСОБА_15 ніякої
участі в придбанні квартири не приймав,
в тому числі і не надавав гроші на її
купівлю, взагалі ОСОБА_15 в той час, в
період близько 1 року, в 2003 році, не
мешкав разом з ОСОБА_4 Під час
знаходження ОСОБА_6 в Греції та
постійно допомагала ОСОБА_4
матеріально, постійно надсилаючи їй
посилки та грошові перекази. Гроші в
сумі 6000,00 євро, які вона передала на
купівлю квартири, раніше дала їй її
рідна дочка. яка постійно мешкає в
Іспанії.

Свідок ОСОБА_8, яка також є рідною
сестрою ОСОБА_6 та тіткою ОСОБА_4, дала
показання, які співпадають із
викладеним свідком ОСОБА_7, доповнивши
їх тим, що після отримання 6000,00 євро від
ОСОБА_7, вона та ОСОБА_4 обміняли їх на
долари США в обмінному пункті на
центральному ринку, так, як угода
купівлі-продажу була в доларах США
(передавали долари в сумі, відповідній
27770, 00 грн. по обмінному курсу). Різницю
грошей (між позиченими у ОСОБА_7 та
витраченими на придбання квартири)
витратили на придбання меблів для
квартири.

Свідок ОСОБА_6, яка є матір'ю ОСОБА_4 та
рідною сестрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дала
показання, які співпадають із
викладеним свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
підтвердила факт позичання у ОСОБА_7 у
грудні 2003 року 6000,00 євро та їх
повернення у 2004 році, додатково
пояснила, що від ОСОБА_4 їй було відомо
вісною 2003 року про те, що ОСОБА_1 пішов
із сім'ї, що купити для ОСОБА_4 та онука
квартиру вирішила саме вона, що й
зробила на свої гроші (фактично на
позичені ОСОБА_7Г.). Навесні 2004 року
ОСОБА_4 повідомила її про те, що ОСОБА_15
повернувся до сім'ї.

З наданих суду письмових документів та
доказів слідує наступне:

ОСОБА_1 та ОСОБА_17 уклали шлюб 22 серпня
1998 року (а.с. 7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 13.04.2004 року
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
9, 17).

В Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно зареєстроване право
власності на квартиру АДРЕСА_1 з 24.02.2004
року за ОСОБА_4 (а.с. 25, 46).

Будь-які обтяження, іпотека за
квартирою АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 27).

Право власності на автомобіль «KIA CERATO»,
2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1 з 13.11.2013 року
зареєстроване за ОСОБА_6 (а.с. 29).

Відповідно до нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
серії ВВА № 701917 від 29 грудня 2003 року
ОСОБА_4 29.12.2003 року купила трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1 за 27770,00 грн., що
складає її вартість з урахуванням
коефіцієнтів індексації за обліком КП
«БТІ м. Слов'янська» (а.с 45).

За інформацією ЖБК 3 29 м. Слов'янська
ОСОБА_4 з вересня 1998 року по квітень 2014
року була зареєстрована та мешкала в
квартирі АДРЕСА_5, власником якої є
ОСОБА_6 ОСОБА_1 був прописаний в цій
квартирі, але з січня 2003 року по квітень
2004 року фактично в ній не проживав (а.с.
47).

В період з 30.06.1999 року по 18.06.2009 року
ОСОБА_1 був зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців як фізична
особа-підприємець (а.с. 56,57).

02.08.2004 року шляхом банківського
переказу ОСОБА_6 переказала ОСОБА_7 на
Слов'янську філію ПАТ «Укрсоцбанк» із
Греції 6000,00 євро (а.с. 58-60).

Розглядаючи справу суд виходив з
наступного законодавства України:

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно);
майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності; право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом; спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Згідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від
того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу; розпорядження
майном, що є об'єктом спільної сумісної
власності, після розірвання шлюбу
здійснюється співвласниками виключно
за взаємною згодою, відповідно до ЦК
України.

Згідно до ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 СК України
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі; якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

Згідно до ст. 72 СК України позовна
давність не застосовується до вимог
про поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
якщо шлюб між ними не розірвано. До
вимоги про поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки. Позовна
давність обчислюється від дня, коли
один із співвласників дізнався або міг
дізнатися про порушення свого права
власності.

Статтею 114 СК України передбачено
наступний момент припинення шлюбу у
разі його розірвання: У разі
розірвання шлюбу органом державної
реєстрації актів цивільного стану шлюб
припиняється у день реєстрації
розірвання шлюбу. У разі розірвання
шлюбу судом шлюб припиняється у день
набрання чинності рішенням суду про
розірвання шлюбу.

Відповідно до до п.п. 2, 3 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно:

- набуте нею, ним за час шлюбу, але
на підставі договору дарування або в
порядку спадкування;

- майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на кошти, які належали їй,
йому особисто.

Згідно до ч. 6 ст. 57 СК України суд може
визнати особистою приватною власністю
дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним
за час їхнього окремого проживання у
зв'язку з фактичним припиненням
шлюбних відносин.

Відповідно до п.1) ч. 2 ст. 120 СК України у
разі встановлення режиму окремого
прлживання майно, набуте в майбутньому
дружиною та чоловіком, не вважається
набтим у шлюбі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
пропорційно частині задоволених
позовних вимог потрібно розподілити по
сторонам справи судові витрати:

Таким чином, в даному судовому
засіданні, у зв'язку із визнанням обома
сторонами справи факту придбання
29.12.2003 року квартири АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_4 в період знаходження ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 між собою в шлюбі, то
доказуванню, відповідно до ст.ст. 60, 61
ЦПК України, обставини набуття прав
авласності на цю квартиру, які
підтверджують або спростовують
виникнення виникнення у кожного з
подружжя ОСОБА_4 права спільної або
особистої власності на спірну
квартиру.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник наполягали
на тому, що квартира АДРЕСА_1 була
придбана на ім'я ОСОБА_4 в період
знаходження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 між собою
в шлюбі, що квартиру покупали вони
разом, на гроші, які для цього разом
накопичували протягом декількох років
до цього. ОСОБА_1 також пояснив суду, що
він працював приватним підприємцем, що
разом із ОСОБА_4 вони шукали квартиру,
знайшли і після цього здійснили угоду
купівлі-продажу квартири, при
укладанні угоди він був присутній у
нотаріуса, але не був вписаний в
договір купівлі-продажу. Під час
перебування в шлюбі з ОСОБА_4 він тричи
їздив на заробіткі на Північ, перший
раз він був на заробітках 9 місяців, а
другий та третій рази він був тільки 3
місяці, дати своїх поїздок він не
пам'ятає.

Свідкок ОСОБА_9, яка є матір'ю
ОСОБА_1, підтвердила його пояснення,
показавши суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
протягом декількох років збирали гроші
із заробітків ОСОБА_1 на придбання
квартири, а 29.12.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
придбали квартиру за 6000,00 доларів США, в
яку й переїхали мешкати.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є
друзями ОСОБА_9, суду показали, що
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 купили квартиру
за 5000,00 доларів США, а до цього мешкали
у тещі.

На підтвердження своїх показань
ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не
надали ніяких доказів, в тому числі й
яким чином подружжя ОСОБА_9
накопичувало гроші на купівлю квартири
(на банківському рахунку або іншим
шляхом), яку суму назбирали тощо.

Представник відповідача ОСОБА_3,
свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 (сусідки
подружжя ОСОБА_9 до 2004 року), ОСОБА_14
(подруга ОСОБА_4), ОСОБА_16 (кума подружжя
ОСОБА_4), ОСОБА_7, ОСОБА_8 (рідні тітки
ОСОБА_4), ОСОБА_6 (мати ОСОБА_4) пояснили,
що протягом 2003 року ОСОБА_4 мешкала в
квартирі ОСОБА_6 удвох з сином, без
ОСОБА_1, що вони постійно відвідували
ОСОБА_4 та не бачили ОСОБА_1 в квартирі
та поруч із ОСОБА_4, свідок ОСОБА_13 також
пояснила, що вона як бухгалтер
житлового кооперативу збирала гроші на
оплату комунальних послуг і їй відомо
про те, що ОСОБА_4 протягом 2003 року
сплачувала гроші за себе й за сина, а
ОСОБА_1 не проживав разом із нею в той
час і нарахування на нього не
здійснювалися, підтвердивши це
відповідною довідкою ЖБК.

ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_6
також пояснили, що ОСОБА_6, яка на той
час мешкала в Греції, вирішила
подарувати ОСОБА_4 квартиру, для чого
домовилася із ОСОБА_7 про те, що та
позичить їй гроші в сумі 6000,00 євро для
цієї цілі, що ОСОБА_7 позичила ОСОБА_6
6000,00 євро, передавши гроші ОСОБА_8 та
ОСОБА_4, а літку 2004 року ОСОБА_6
повернула ОСОБА_7 борг, переславши
гроші в сумі 6000,00 євро банківським
переказом. Квартиру підшукували та
покупали ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8.

Зазначені пояснення підтверджуються
документально довідкою ЖБК 3 29 м.
Слов'янська про те, що ОСОБА_4 з вересня
1998 року по квітень 2014 року була
зареєстрована та мешкала в квартирі
АДРЕСА_5, власником якої є ОСОБА_6,
ОСОБА_1 був прописаний в цій квартирі,
але з січня 2003 року по квітень 2004 року
фактично в ній не проживав та
банківським переказом від 02.08.2004 року,
з якого слідує, що ОСОБА_6 переказала
ОСОБА_7 на Слов'янську філію ПАТ
«Укрсоцбанк» із Греції 6000,00 євро.

Таким чином, заслухавши пояснення
сторін та свідків, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
недоведенність позовних вимог ОСОБА_1
та доведенність позовних вимог ОСОБА_4
з наступного:

Обставини, які визнаються сторонами, не
підлягають доказуванню. В даному
випадку сторонами визнається тільки
факт придбання квартири під час
фактичного перебування в шлюбі.

В цивільному процесі доказування
покладається на сторін по справі,
позивач ОСОБА_1, який не заявляв
клопотання про допит його в судовому
засіданні відповідно до положень ст. 184
ЦПК України, не довів суду ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог, а саме те, що
квартира була придбана на спільні
гроші подружжя ОСОБА_1, що квартиру
придбали разом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і що, у
зв'язку з цим, він має право на ? частку
квартири.

Відповідач ОСОБА_4, навпаки, довіла
суду відсутність у позивача ОСОБА_1
права на ? частку квартири, повністю
спростувавши його доводи.

Так, в судовому засіданні наданими
відповідачем ОСОБА_4 письмовими
доказами (довідкою ЖБК та поштовим
переказом), показаннями свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які давали
свої показання під присягою, доведено
факт як окремого проживання подружжя
ОСОБА_4 протягом 2003 року, в том числі і
на час купівлі квартири в грудні 2002
року, так і фак. придбання квартири
ОСОБА_4 фактично на гроші своєї матері
ОСОБА_6 та спростовано голословне
пояснення позивача ОСОБА_1 про
придбання квартири разом із
відповідачем, за спільні гроші.

Таким чином, з урахуванням усього
викладеного, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про поділ спільного майна подружжя у
зв'язку із його недоведеністю та
наявністю підстав для задоволення
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна
особистою власністю.

У зв'язку із відмовою у задоволені
позову ОСОБА_1 , понесені позивачем
ОСОБА_1 та документально підтверджені
судові витрати поверненню не
підлягають відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України. Представник відповідача
ОСОБА_4 ОСОБА_3 не бажає відшкодування
ОСОБА_1 понесених ОСОБА_4 судових
витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 5-8, 10-15, 60, 61, 88, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
поділ спільного майна подружжя -
залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
визнання майна особистою власністю -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1

особистою приватною власністю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ІНПП НОМЕР_3, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП НОМЕР_2, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_4, понесені ОСОБА_4
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 277 грн. 70 коп. (Двісті
сімдесят сім гривень 70 копійок).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Слов'янський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення
виготовлено 10 листопада 2014 року.

Суддя Слов'янського
міськрайонного суду
М. О. Гусинський