Справа № 361/5196/14-ц Головуючий у І
інстанції Дутчак І.М.Провадження №
22-ц/780/6103/14 Доповідач у 2
інстанції Мережко М.В.Категорія
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Сержанюка А.С.,

При секретарі: Лопатюк В.Ю.

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня
2014 року за заявою ОСОБА_3 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
від спадкування і зміни черговості
одержання права на спадкування,
скасування свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд
із зазначеною заявою. У вересні 2014 року
позивач уточнила позовні вимоги.

У вересні 2014 року позивач подала заяву
про забезпечення позову, просила
накласти арешт на будинки за адресою:
АДРЕСА_1, які є спадковим майном.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня
2014 року, з метою забезпечення
позову, були вжиті заходи забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
житлові будинки за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу скасувати, посилаючись
на порушення норм процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позови
забезпечуються накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб, забороною вчиняти певні
дії, встановлення обов"язку вчинити
певні дії, забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов"язання, передачею
речі, яка є предметом спору, на
зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Як видно з матеріалів справи, позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив накласти арешт
на частину будинку.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року „Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову„ розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчиться, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з"ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід врахувати, що вжиті
заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв"язку із застосуванням відповідних
заходів.

Враховуючи наведені вимоги закону та
клопотання позивача про забезпечення
позову, суд відповідно до вимог ст. 152 ЦК
України, встановивши, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, вжив заходів для його
забезпечення шляхом накладення арешту
на будинки, які є спадковим майном і є
предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і відповідно
до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України оскарженню
не підлягає.

Головуючий:

Судді: