Провадження № 6/554/1237/2014
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2014 року суддя
Октябрського районного суду м. Полтави
Тімошенко Н.В., розглянувши подання
державного виконавця Октябрського
ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржнику у праві
виїзду за межі території України,

встановила:

До суду надійшло подання старшого
державного виконавця Октябрського
ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі території України.

Суддею встановлено, що на виконанні в
Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ
перебуває виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-1420/80
від 22.10.2008 року, виданого Полтавським
районним судом Полтавської області про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 по ? частині щомісячно.

У судове засідання сторони не
з’явилися.

Дослідивши матеріали подання, суддя
приходить до висновку про відмову у
його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії

Зокрема, п.18 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням.

Згідно листа ОСОБА_4 юстиції України №
25-32/507 від 06.06.2008 року «Щодо виїзду за
кордон осіб, які мають невиконані
зобов'язання, в тому числі зі сплати
аліментів, покладені на них рішеннями
судів» визначається порядок звернення
державним виконавцем до суду із заявою
про тимчасову заборону виїзду за
кордон в ході виконавчого провадження.

Ч.1 ст. 377-1 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Ураховуючи те, що державним виконавцем
не надано доказів на підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
своїх боргових зобов’язань,
відомостей про обізнаність боржника
щодо наявності відкритого виконавчого
провадження та строків його
добровільного виконання, а також
наявності самої заборгованості, суддя
приходить до висновку про відмову у
задоволенні подання.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»,
ОСОБА_4 юстиції України №25-32/507 від
06.06.2008 року «Щодо виїзду за кордон осіб,
які мають невиконані зобов’язання, у
тому числі зі сплати аліментів,
покладені на них рішеннями судів», ст.
377-1 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У задоволенні подання державного
виконавця Октябрського ВДВС
Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
території України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяОСОБА_5