Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року Центральний районний
суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання прав та обов'язків
забудовника, визнання права власності
на будівельні матеріали та гараж, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року позивач
звернувся до суду із позовом, в якому
просив визнати права та обов'язки
забудовника та право власності на
будівельні матеріали, які були
використані в процесі будівництва
будинку по АДРЕСА_1 та визнання права
власності на гаражний бокс НОМЕР_1 по
АДРЕСА_2 - в порядку спадкування за
заповітом. В обґрунтування позовних
вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла його дружина ОСОБА_4 За час
свого життя, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
зробила таке розпорядження: все
належне їй рухоме та нерухоме майно,
яке буде належати їй на день її смерті,
де б воно не знаходилось і з чого б воно
не складалось, а також все те, на що за
законом вона матиме право заповіла
ОСОБА_1 Після її смерті відкрилася
спадщина у вигляді частини житлового
будинку АДРЕСА_1 та гаражний бокс
НОМЕР_1 по АДРЕСА_2. При зверненні до
нотаріальної контори йому постановами
від 17 липня 12014 року було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи.

Представник позивача надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідачі надали суду заяву про
розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги визнали в повному
обсязі.

Ухвалою суду справу розглянуто у
відсутність сторін, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

30 березня 2002 року ОСОБА_4 купила
гаражний бокс за НОМЕР_1, який
знаходиться в АДРЕСА_2 та в цілому
складається з гаражного боксу за літ.А
НОМЕР_1 цегляного, загальною площею 22,70
кв.м., зареєстрованого ММБТІ 30.03.2002 р. за
реєстр.№142.

06 червня 2011 року інспекцією ДАБК у
Миколаївській області зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації, а саме: житловий будинок
з хозбудівлями по АДРЕСА_1 замовниками
якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4, відповідно до
якого вищевказаний житловий будинок
вирішено вважати закінчений
будівництвом, а об'єкт готовим до
експлуатації.

Відповідно до довідки Управління
містобудування та архітектури
Миколаївської міської ради від 07.08.2011 р.
на замовлення ОСОБА_1, ОСОБА_4
управління земельних ресурсів
земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 850
кв.м.+земельна ділянка по АДРЕСА_3,
площею 851 кв.м. запропоновано присвоїти
поштову адресу АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 зробила таке
розпорядження: все належне їй рухоме та
нерухоме майно, яке буде належати їй на
день її смерті, де б воно не знаходилось
і з чого б воно не складалось, а також
все те, на що за законом вона матиме
право заповіла ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Позивач є єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_4, що підтверджується
матеріалами спадкової справи №3/2013.

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді частини житлового будинку
АДРЕСА_1 та гаражного боксу НОМЕР_1 по
АДРЕСА_2.

При зверненні до нотаріальної контори
з заявою про видачу свідоцтва про право
власності на спадщину, позивачу
постановами ПН ММНО ОСОБА_6 від 17 липня
2014 року відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії, а саме у видачі
Свідоцтва про право на спадщину на
вищевказаний гаражний бокс та житловий
будинок, оскільки в правовому
документі чітко не вказана адреса
розташування спадкового майна та не
поданий правовстановлюючий документ
на житловий будинок з господарськими
та побутовими спорудами, який
розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

05 листопада 2012 року ОСОБА_1 видано
державний акт на право власності на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 11 травня 2006 року,
зареєстрованого за №717, на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 в м.Миколаєві
призначену для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

03 грудня 2013 року позивачу виготовлено
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1

Відповідно до повідомлення ММБТІ від
03.12.2013 р., згідно даних бюро право
власності на нерухоме майно за
адресою:АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Земельна ділянка площею 850 кв.м. по
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 11.05.2006 р.
№717. Станом на 28.12.2012 року площа
земельної ділянки складає 1701 кв.м. за
рахунок самочинного приєднання
зем.ділянки площею -851 кв.м. по АДРЕСА_3,
що належить ОСОБА_4 згідно державного
акту на право власності який видано на
підставі рішення Миколаївської
міської ради від 22.12.2006 р. №9/55. На
земельній ділянці збудовано: житловий
будинок літ.А-2 : загальна площею 601,5
кв.м., житлова площа - 142,9 кв.м.,підвал
літ.Бпд, підвал літ.Впд, літня кухня
літ.Б, баня літ. В,навіс літ. Г, навіс
літ.Д, басейн літ.Е, огорожі та споруди
№7,8,9,10,І.

Рішенням Центрального районного суду
м.Миколаєва від 08 липня 2013 року визнано
за ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., на
земельну ділянку, загальним розміром
0,0851 га, розташованої за адресою:АДРЕСА_3

Відповідно до ч.2,3 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає з моменту
прийняття його до експлуатації. До
завершення будівництва особа
вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, що були використані в
процесі цього будівництва.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України,
особа, яка здійснила самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього.
Правила ч.3 і ч. 5 цієї статті на
позивача не розповсюджується, оскільки
він не є власником земельної ділянки,
право на постійне користування нею
також за ним не визначено

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 177 ЦК України,
об'єктами цивільних прав є майнові
права, результати робіт, послуги,
результати інтелектуальної, творчої
діяльності, інформація, а також інші
матеріальні і нематеріальні блага,
крім того відповідно до положення ст. 190
ЦК України майном, як особливим
об'єктом вважаються окрема річ,
сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 178 ЦК України
передбачено, що об'єкти цивільних прав
(тобто і майнові права) можуть вільно
відчужуватись або переходити від
однієї особи до іншої в порядку
правонаступництва чи спадкування або
іншим чином, якщо вони не вилучені з
цивільного оборогу, або не обмежені в
обороті, або не є невід'ємними від
фізичної чи юридичної особи.

З урахуванням викладеного,
наявне у спадкодавця право, як
забудовника, яке за своїм змістом є
майновим правом, після його смерті
підлягає спадкуванню, оскільки
відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Згідно із п. 8 постанови
Пленуму Верховною Суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» зазначено,
якщо спадкодавцем було здійснене
самочинне будівництво (частина перша
статті 376 ЦК) ( 435-15 ), до спадкоємців
переходить право власності на
будівельні матеріали, обладнання
тощо, які були використані в процесі
цього будівництва. Такої правової
позиції дотримується Верховний Суд
України та Вищий спеціалізований суд
України по теперішній час.

За такого, оскільки в матеріалах справи
відсутні заперечення стосовно складу
будівельних матеріалів та обладнання,
використаного при будівництві,
відсутність інших спадкоємців, які
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4,
суд вважає за можливе задовольнити
позовні вимоги.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
судовий збір сплачений позивачем при
подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України
, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання прав та обов'язків
забудовника, визнання права власності
на будівельні матеріали та гараж -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права та
обов'язки забудовника та право
власності на будівельні матеріали,
обладнання, які були використані в
процесі будівництва житлового будинку
з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 -
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на гаражний бокс НОМЕР_1, який
знаходиться в АДРЕСА_2 - в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя Центрального районного суду

м.Миколаєва
Гуденко О.А.