У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Максимчук З.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Рокитнівського районного управління
юстиції на ухвалу Рокитнівського
районного суду від 25 вересня 2014 року в
справі за поданням старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рокитнівського
районного управління юстиції Маринич
Г.П. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В
И Л А :

Ухвалою Рокитнівського районного суду
від 25 вересня 2014 року у задоволенні
подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Рокитнівського районного управління
юстиції Маринич Г.П. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі відділ ДВС Рокитнівського РУЮ
покликається на її незаконність, через
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до ст. 11 ЗУ „Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно роз'яснення Міністерства
юстиції України та Адміністрації
Державної прикордонної служби України
„Щодо запровадження єдиного порядку
застосування державними виконавцями
деяких норм чинного законодавства" від

________________________________________________________________________
___________

Провадження № 22-ц/787/2164/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Денисюк М.В.

Доповідач : Григоренко М.П.

27.05.2008 року № 25-32/463, № 25-5347, „наявність в
особи невиконаних зобов'язань,
покладених на неї судовим рішенням, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України".

Вважає, що вжиття заходів шляхом
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 забезпечить примусове
виконання рішення суду та позбавить
його можливості ухилятися від
виконання судового рішення.

Зазначає, що в ході проведення
виконавчих дій старшим державним
виконавцем відділу ДВС Рокитнівського
РУЮ 25.07.2014 року та 11.09.2014 року направлено
постанови про привід боржника через
органи внутрішніх справ. 01.08.2014 року та
18.09.2014 року згідно рапортів
Рокитнівського РВ УМВС України в
Рівненській області боржник протягом
останнього часу за місцем свого
проживання був відсутній. Згідно акта
державного виконавця від 22.09.2014 року, зі
слів стягувача стало відомо, що боржник
перебуває на заробітках у Республіці
Білорусь.

Також вказує, що 11.09.2014 року державним
виконавцем направлено рекомендованим
листом виклик ОСОБА_2 з вимогою
з'явитися до державного виконавця на
17.09.2014 року. Проте, боржник на вказану
дату не з'явився.

Із цих підстав просить скасувати
оскаржувану ухвалу суду та постановити
нову ухвалу, якою тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та вивчивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні подання
державного виконавця, суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
ОСОБА_2 на даний час перебуває на
заробітках в Республіці Бєларусь, тому
підстави для задоволення подання про
тимчасове обмеження останнього у праві
виїзду за межі України відсутні.

Оскаржувана ухвала підлягає залишенню
без змін, оскільки пункт 18 статті 11
„Про виконавче провадження"
передбачає право державного виконавця
звернутись до суду із поданням про
встановлення тимчасового обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за кордон у разі ухилення
останнього від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, тобто
такі дії мають мати умисний характер.

В той же час, в матеріалах справи
відсутні будь-які дані про те, що
ОСОБА_2 повідомлявся у встановленому
порядку про відкриття виконавчого
провадження і йому пропонувалось у
добровільному порядку виконати судове
рішення.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 по
місцю свого постійного проживання
відсутній і на виклики державного
виконавця не з'являється. Привід
боржника через органи внутрішніх справ
виявився неможливим, через його
відсутність за місцем постійного
проживання.

Частиною першою статті 40 Закону
України „Про виконавче провадження"
передбачено, що у разі відсутності
відомостей про місце проживання,
перебування чи знаходження боржника -
фізичної особи, державний виконавець
звертається до суду із поданням про
розшук боржника.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон є передчасним, оскільки
державною виконавчою службою спочатку
має бути встановлено місцезнаходження
вказаного боржника, повідомлено його
про відкриття виконавчого провадження
у встановленому порядку і
запропоновано у добровільному порядку
виконати судове рішенні.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 312, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Рокитнівського районного управління
юстиції відхилити.

Ухвалу Рокитнівського районного суду
від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Максимчук З.М.

Рожин Ю.М.