АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-а-1057/2005
Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк Л.П.
Доповідач - Кравець В.А.
УХВАЛА

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Кравець В.А.

суддів Семенюк Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі Круглику В.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про
роз'яснення ухвали Апеляційного суду
міста Києва від 15 березня 2005 року в
справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 25 жовтня 2004
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні квартирою та виселення, і

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, 3-я особа: Дванадцята Київська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на 61/100 частин
квартири, визнання недійсним договору
купівлі - продажу та про перевід прав та
обов'язків покупця,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою колегії суддів судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва від 15 березня 2005 року апеляційні
скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задоволено
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м Києва від 25 жовтня 2004 року та
додаткове рішення від 03 листопада 2004
року в даній справі в частині
переведення прав та обов'язків покупця
на квартиру на ОСОБА_1 скасовано, та
ухвалено в цій частині нове, наступного
змісту:

За ОСОБА_1 визнано право власності на
61/100 частину квартири, за ОСОБА_2 - на 39/100
частин.

Визнано недійсним в частині покупця
договір купівлі - продажу квартири
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 19.04.1996 року та переведено право
покупця на вказану квартиру на ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 501
грн. 77 коп. та 51 грн. державного мита на
користь держави.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто 960
грн. 15 коп.

Визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

В іншій частині рішення залишено без
зміни.

17.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про роз'яснення ухвали суду
апеляційної інстанції від 15.03.2014 року,
оскільки державний реєстратор прав на
нерухоме майно відмовив у здійсненні
реєстрації права власності, мотивуючи
це тим, що в резолютивній частині
ухвали Апеляційного суду м. Києва від
15.03.2005 p. абзац 3, в якому зазначається,
що «за ОСОБА_1 визнається право
власності на 61/100 частину квартири…»,
суперечить абзацу 7, в якому
зазначається «визнати право власності
на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1».

ОСОБА_1 просить роз'яснити, яка частка
квартири належить їй на праві
власності.

В судовому засіданні Апеляційного суду
ОСОБА_1 доводи заяви підтримала та
просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи заяви,
колегія суддів дійшла висновку, що
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

В силу зазначеної норми процесуального
права, роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю, якщо воно є
неясним та незрозумілим для осіб, щодо
яких воно постановлене, так і тих, що
будуть здійснювати його виконання.

Суть роз'яснення полягає в тому, що суд
не повинен давати відповіді на нові та
невирішені ним вимоги, він лише має роз
яснити положення постановленого ним
рішення, які нечітко ним сформульовані,
що позбавляє можливості його
реалізації.

Пунктом 20 «Порядку ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно» затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №
1141, передбачено, що з метою проведення
державної реєстрації виникнення права
власності державний реєстратор
вносить до запису про нерухоме майно,
зокрема щодо об'єкта нерухомого майна, -
площу об'єкта нерухомого майна
(загальна та (за наявності) житлова).

Оскільки ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 15 березня 2005 визнано
недійсним в частині покупця договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19.04.1996
року та переведено право покупця на
вказану квартиру на ОСОБА_1, то ОСОБА_1 є
власником всієї квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає за необхідне роз'яснити ухвалу
суду, не змінюючи при цьому її
резолютивну частину.

Керуючись статтею 221 ЦПК України
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення
ухвали Апеляційного суду міста Києва
від 15 березня 2005 року - задовольнити.

Роз'яснити ухвалу Апеляційного суду
міста Києва від 15 березня 2005 року,
зазначивши, що за ОСОБА_1 визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді