Справа № 559/2699/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської
області,

в особі головуючої судді
Лопухович А.О.,

при секретарі
Федчук А.А.,

за участю представника позивача
Савонюка М.Я.,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в місті Дубно справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення кредитної
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 16 травня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
« Родовід Банк», та громадянином ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
144/АА-005.07.2. Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2
кредитного договору банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію на загальну суму 11246,00 доларів США
терміном по 6 травня 2014 року включно, з
цільовим використанням кредитних
коштів - купівля автомобіля згідно з
договором купівлі-продажу автомобіля
№ 28-1801-0065 від 16.05.2007 року сплатою
позичальником 12,5 % процентів річних за
користування кредитними коштами, а
згідно додаткової угоди № 1 від 25.09.2008
року - 14,5 % річних. 16 травня 2007 року між
банком та позичальником в забезпечення
кредитного договору було укладено
договір застави № 144/АА-005.07.2. Предметом
застави є автомобіль марки Dacia, модель
Logan, рік випуску 2007, колір чорний, номер
кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2, що належить на праві власності
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого 15 травня 2007 року РЕВ 2
МРВ ДАІ м.Дубно ВДАІ УМВС України в
Рівненській області. Предмет застави
оцінено сторонами вартістю 11246 доларів
США, що за офіційним курсом
Національного банку України на дату
укладення договору застави складало
56455,00 грн.

16 травня 2007 року між банком та
громадянином ОСОБА_4 було укладено
договір поруки. Відповідно по п.1.1
договору поруки поручитель
зобов»язується відповідати перед
кредитором солідарно в повному обсязі
за своєчасне виконання позичальником
усіх його зобов»язань за кредитним
договором № 144/АА-005.07.2 від 16 травня 2007
року та додатковими угодами до нього,
які можуть бути укладені до закінченні
строку його дії.

Банк виконав свої зобов»язання за
кредитним договором, зокрема
позичальнику було видано через касу
банку готівкою кредитні кошти в
розмірі 11246 доларів США, що в
еквіваленті до офіційного курсу НБУ на
день видачі становило 56792,30 грн. для
оплати за автомобіль згідно з
договором купівлі-продажу автомобіля
№ 28-1801-0065 від 16.05.2007 року. Відповідно до
п.3.1 кредитного договору позичальник
зобов»язувався починаючи з місяця
наступного за звітним, щомісяця до 10-го
числа (включно), кожного місяця
частково погашати заборгованість за
кредитами у сумі 133 дол. 88 центів США на
рахунок, вказаний у кредитному
договорі, шляхом внесення готівкою чи
перерахування зі свого поточного
рахунку. Крім того, позичальник
зобов»язався сплачувати нараховані
проценти за користування кредитними
коштами щомісяця до 10-го числа
(включно), кожного календарного місяця,
наступного за звітним, виконувати інші
зобов»язання визначені кредитним
договором належним чином та у повному
обсязі. У відповідності до п.3.9.
кредитного договору за порушення
строків повернення кредитів чи сплати
процентів позичальник зобов»язаний
сплачувати банку пеню за кожний день у
розмірі подвійної процентної ставки,
встановленої у п.5.1 договору від суми
простроченого платежу. Позичальник
порушує свої зобов»язання за кредитним
договором - не сплатив заборгованість
за кредитом та проценти за
користування кредитом. Банк надсилав
лист-вимогу про погашення
заборгованості по кредиту, на яку
останній жодним чином не відреагував.

Враховуючи невиконання зобов»язань по
частковому погашенню кредитної
заборгованості 18 жовтня 2010 року
приватним нотаріусом Рівненського
районного нотаріального округу за
заявою банку було вчинено виконавчий
напис на договорі застави, згідно якого
, зважаючи на безспірність вимог
запропоновано звернути стягнення на
предмет застави та за рахунок
одержаних коштів задовольнити вимоги
АТ «Родовід банк» в розмірі
еквівалентному 10604,21 дол. США та 1337 грн.
Предмет застави було реалізовано та на
рахунок банку було перераховано
17590,90грн., однак позичальник і надалі
відмовляється погашати залишок
заборгованості по кредиту. Станом на
28.07.2014 року сума заборгованості
позичальника перед банком становить
247036,75 грн. Просять стягнути з
відповідачів солідарно на їх користь
заборгованість по кредиту в сумі 7940,11
дол.США та 153718,25 грн., а також судовий
збір в сумі 2470,37 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позов повністю підтримав із
зазначених підстав. Вказав, що строки
позовної давності ними не були
пропущені і вважає позов повністю
обґрунтованим. Пояснив, що банк
звертався із заявою до нотаріуса,
внаслідок чого було вчинено виконавчий
напис. Предмет іпотеки - автомобіль,
тривалий час не могли розшукати. Коли
знайшли він був у жахливому стані,
через що і був реалізований за таку
низьку ціну. Залишилися суми не
відшкодовані боржником, через що і
виникли підстави для звернення із
даним позовом. Доданий розрахунок
боргу здійснений із червня 2007 року.
Докази про надсилання раніше
листів-вимог до відповідачів у даному
судовому засіданні надати не може.
Просить задоволити позов у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав повністю.
Подав письмові заперечення у яких
виклав свою позицію. Вважає позовні
вимоги необґрунтованими, оскільки у
даному випадку пропущенні 6-ти місячні
строки пред'явлення вимоги до ОСОБА_4 як
поручителя, які розпочалися, починаючи
з 18.10.2010 року з дня вчинення виконавчого
напису, дня пред'явлення банком вимоги
про виконання порушеного зобов'язання
у повному обсязі. Крім того, у даному
випадку, порушенні строки щодо
стягнення неустойки. Просить відмовити
у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення із наступних підстав.

16 травня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством «Родовід
Банк», та громадянином ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №
144/АА-005.07.2. та 25 вересня 2008 року
додаткова угода до нього (а.с.5-7)

16 травня 2007 року між банком та
позичальником в забезпечення
кредитного договору було укладено
договір застави транспортного засобу
№ 144/АА-005.07.2. та 25 вересня 2008 року
додаткова угода до нього.(а.с.8-10, 11)

16 травня 2007 року між банком та
громадянином ОСОБА_4 було укладено
договір поруки № 144/АА-005.07.2 та 25 вересня
2008 року додаткова угода до нього. (а.с.12,
13)

Кошти банком позивачу надавалися для
купівлі автомобіля марки «Dacia», згідно
договору купівлі-продажу
транспортного засобу № 009-д-к від 15.05.2007
року. (а.с.14, 15).

Згідно наданого розрахунку
заборгованість відповідачів перед
банком становить 7940,11 дол.США та 153718,25
грн.(а.с.16-17).

18 жовтня 2010 року приватним нотаріусом
Рівненського районного нотаріального
округу було вчинено виконавчий напис
на договорі застави, згідно якого,
зважаючи на безспірність вимог
запропоновано звернути стягнення на
предмет застави та за рахунок
одержаних коштів задовольнити вимоги
АТ «Родовід банк» в розмірі
еквівалентному 10604,21 дол. США та 1337
грн.(а.с.23)

Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в термін передбачений
договором.

Згідно із чч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідно до ст. 268 ЦК України строк
загальної позовної давності
встановлений у три роки, щодо вимог про
стягнення неустойки (пені, штрафу) - 1
рік.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, викладеної у
постанові № 6-116цс13, відповідно до ст.261
ЦК України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення. Позовна давність у таких
випадках обчислюється окремо по
кожному простроченому платежу.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року
приватним нотаріусом Рівненського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
за заявою банку, було вчинено
виконавчий напис на договорі застави,
згідно якого, зважаючи на безспірність
вимог, запропоновано звернути
стягнення на предмет застави та за
рахунок одержаних коштів задовольнити
вимоги в загальній сумі 10604,21 долари США
21 цент, що за офіційним курсом НБУ
станом на 18.08.2010 року становить 83667, 22
грн. Станом на 18.08.2010 року боржник мав
заборгованість 8565,59 доларів США - сума
основного боргу, в тому числі
простроченого боргу; 1227,01 доларів США -
відсотків, в тому числі прострочених;
811,61 доларів США - сума пені. А також 1337,00
грн. видатки по вчиненню виконавчого
напису. Всього підлягає стягненню 84 002,22
грн. (а.с.23)

Постановою державного виконавця від 20
листопада 2013 року було закінчено
виконавче провадження з примусового
стягнення боргу у зв'язку із зверненням
стягнення на предмет іпотеки та
вирученням від його реалізації 17590,90
грн.(а.с. 50)

Відповідно до вимог частини другої
статті 1054 та частини другої статті 1050
ЦК України у разі, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого договорі поруки. У разі,
якщо такий строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк,
після закінчення якого порука
припиняється, оскільки умовами цього
договору встановлено, що він діє до
повного припинення усіх зобов'язань
боржника за кредитним договором.

Суд має враховувати, що згідно зі ст.526
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором, строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання, тобто з
моменту настання строку виконання
зобов'язання у повному обсязі або у
зв'язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково.

Пред'явивши вимогу про повне
дострокове погашення заборгованості
за кредитом, процентів за користування
кредитом та пені 18 жовтня 2010 року,
кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК
України, змінив строк виконання
основного зобов'язання і зобов'язаний
був пред'явити позов до поручителя
протягом шести місяців з цієї дати.

Однак, після зміни строку виконання
основного зобов'язання, Банк до суду із
позовом звернувся лише у серпні 2014
року, тобто зі спливом майже 4 років від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання. Із листом
вимогом до ОСОБА_4 звернувся лише 28.07.2014
року. (а.с.18)

Абз.3 п.11 постанови Пленуму Верховного
Суду України №14 від 18 грудня 2009 року
«Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що у випадку
пропуску без поважної причини строку
для звернення з позовом, суд зазначає
про відмову у позові з цих підстав, якщо
про застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою
ним до ухвалення рішення, крім
випадків, коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Заперечуючи проти заявлених вимог
представник відповідача ОСОБА_4 просив
суд застосувати правові наслідки
закінчення строку позовної давності
щодо пред'явлення вимог до поручителя,
а також з приводу спливу строку
давності по нарахуванню та стягненню
пені у межах 1 року строку позовної
давності і з цих підстав відмовити у
позові. Представник позивача не просив
поновити строк позовної давності.

Позивачем, як кредитором не надано
доказів про прострочені щомісячні
платежі для з'ясування розміру
простроченої боржником
заборгованості, строк позовної
давності за якими не закінчився,
встановлення суми по окремих
конкретних платежах внаслідок
часткового виконання виконавчого
напису нотаріуса та залишку боргу по
кожному із них, суд прийшов до висновку
про недоказаність позивачем заявлених
вимог. Наданий суду розрахунок
заборгованості не містить зазначених
відомостей. Клопотань про надання
додаткового строку для надання суду
таких відомостей представник позивача
не заявляв.

Із наданого та долученого до
матеріалів справи розрахунку
заборгованості вбачається нарахування
неустойки починаючи із червня 2007 року
до дня звернення до суду, зазначена
сума простроченого боргу за кредитом
7732,54 доларів США. Інформація яка сума
від реалізації автомобіля була
зарахована в рахунок погашення
основного боргу чи нарахованої
неустойки відсутня.

Суд вважає, що такі обґрунтування
позивача є недостатніми, а рішення не
може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, керуючись
ст.ст.3,6,57,60,212,215 ЦПК України, постановою
Пленуму Верховного Суду України №14 від
18 грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», Постановою Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування», Законом України "Про
іпотеку", ст.ст. 525,526,530, 1268, 1281,1282 ЦК
України, суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості - відмовити
за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубенський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: