Справа № 372/3472/14-ц Головуючий у І
інстанції Кравченко М.В.Провадження №
22-ц/780/6068/14 Доповідач у 2 інстанції
МатвієнкоКатегорія 49
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 19 вересня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на повнолітню
дитину,

ВСТАНОВИЛА:

10.07.2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Обухівського районного суду Київської
області з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що
вони з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі до 22.07.2011 року,
від якого мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час звернення з
позовом до суду вже є повнолітнім та
продовжує навчання в консультативному
пункті Української ЗОШ І-ІІІ ступенів
№1 Обухівського району Київської
області. Син ОСОБА_3 проживає разом з
позивачем та перебуває на її утриманні,
при цьому відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
хоча і має таку можливість, оскільки
працює на посаді заступника головного
інженера ПОЖ Української міської ради.
На підставі викладеного ОСОБА_2 і
просила суд стягнути з ОСОБА_1 на
утримання сина аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 грн.
щомісячно на час навчання, до
досягнення сином 23 років.

Рішенням Обухівського районного
суду Київської області від 19 вересня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів доходу щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на період навчання
дитини, починаючи з 10.07.2014 року до
досягнення дитиною
двадцятитрьохрічного віку. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подав на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду змінити та стягнути з нього
аліменти на утримання сина ОСОБА_3, який
продовжує навчання, в розмірі 1/8
частини всіх видів його доходу
щомісячно, але без урахування часу
канікул, починаючи з 01 вересня 2014 року і
до закінчення навчання, тобто до 29
травня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду є законним, якщо суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Рішення є обґрунтованим, якщо
воно ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, правильно визначив характер
спірних правовідносин, які склалися
між сторонами, встановивши, що вони
перебували у шлюбі, від якого мають
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є
повнолітнім та продовжує навчання в
консультативному пункті Української
ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 Обухівського
району Київської області в 12 класі, що
підтверджується довідкою №174 від 05.08.2014
року (а.с.26).

Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України
батьки зобов»язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв»язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов»язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи викладене, зважаючи на
спроможність ОСОБА_1 надавати сину
матеріальну допомогу, висновок суду
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання їхньої
повнолітньої непрацездатної дитини, що
продовжує навчання, відповідає
сімейному законодавству, яке
встановлює обов»язок батьків
утримувати своїх повнолітніх дітей,
які продовжують навчання, на час
навчання до досягнення ними двадцяти
трьох років, за умови потребування
такої допомоги.

Однак визначений судом першої
інстанції розмір аліментів, на думку
колегії суддів підлягає зменшенню,
оскільки відповідно до ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. При цьому судом при
визначенні розміру аліментів не
враховано те, що ОСОБА_3 навчається у
вечірній школі тричі на тиждень за
розкладом: понеділок, середа, п»ятниця
з 18-ої години, і має реальну можливість
влаштуватися на роботу та отримувати
кошти на своє утримання. Крім цього
навчання в школі є безкоштовним і
навчається ОСОБА_3 в м. Українка
Обухівського району Київської області,
за місцем проживання, тобто кошти на
проїзд до місця навчання та проживання
в іншому місті він не витрачає. Дані
обставини, не враховані судом першої
інстанції, на думку колегії суддів є
достатньою підставою для зменшення
розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1,
з ? частини до 1/8.

Доводи апеляційної скарги про
стягнення аліментів не з 10.07.2014 року, а з
01.09.2014 року, без урахування часу
канікул, колегією суддів відхиляються,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред»явлення позову, в зв»язку з чим
висновок суду першої інстанції про
стягнення аліментів з 10.07.2014 року, коли
власне і було пред»явлено позов до
суду, є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні в частині розміру
аліментів. В іншій частині рішення суду
підлягає залишенню без змін, як таке, що
ухвалене на підставі повно та всебічно
з»ясованих обставин справи,
підтверджених доказами, перевіреними
судом.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 19 вересня 2014 року
змінити в частині розміру аліментів.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/8
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на час навчання
дитини, починаючи з 10 липня 2014 року, але
не більш ніж до досягнення ним двадцяти
трьох років.

В іншій частині рішення Обухівського
районного суду Київської області від 19
вересня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: