Справа №592/9045/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Корольова Г. Ю.Номер
провадження 22-ц/788/1997/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 54
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О
В И Л А :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення її
позовних вимог.

Зазначає, що висновок суду про те, що в
ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» відбулися
зміни в організації виробництва та
праці, які надали йому право звільнити
її на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
є хибним. Вказує, що відповідно до ст. 42
КЗпП України мала переважне право на
залишення на роботі і відповідачем не
дотриманий, передбачений ст. 49 2 КЗпП
України порядок вивільнення.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3
та її представника ОСОБА_4, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
пояснення представника відповідача
ОСОБА_5, яка заперечувала проти її
задоволення, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції
та, як вбачається з матеріалів справи, з
10 вересня 1979 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працювала в Сумському виробничому
об'єднанні «Насосенергомаш» Завод АЕН,
який 01 серпня 1980 року ввійшов в склад
ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» на посаді
інженера із стандартизації відділу
стандартизації та сертифікації (а.с. 6).

Враховуючи неоптимальне завантаження
виробничих потужностей та персоналу, з
метою скорочення невиробничих витрат,
оптимізації виробництва та
мінімізації фінансових втрат, які
обумовлюють потребу товариства в
працівниках певної спеціальності та
кваліфікації та передбачають
зменшення чисельності непродуктивного
та незабезпеченого роботою на 2014 рік
персоналу, відповідно до п. п. 4, 5 наказу
Генерального директора ПАТ «СМНВО ім.
М.В. Фрунзе» від 31 березня 2014року № 81 у
строк до 25 квітня 2014 року доручено
переглянути штатні розписи,
організаційні структури всіх
структурних підрозділів товариства, в
тому числі відділу стандартизації та
сертифікації (а.с. 9).

На підставі зазначеного наказу
товариство визначило необхідний обсяг
працівників на 2014 рік і 30 квітня 2014 року
затвердило новий штатний розпис
відділу стандартизації та
сертифікації в кількості 12 працівників
замість 15 (а.с. 20). У зв'язку з цим
звільненню підлягало 3 працівника
зазначеного відділу, у тому числі
скорочувалось дві посади інженера із
стандартизації.

На виконання вимог статті 49-2 КЗпП
України відповідач листом від 16 квітня
2014 року повідомив ОСОБА_3 під підпис про
наступне вивільнення (а.с.10).

Поданням від 29 травня 2014 року № 25-07-576
відповідач звернувся до виборного
органу профспілкової організації,
членом якої є позивач, про надання
згоди на звільнення ОСОБА_3 28 липня 2014
року була надана згода на звільнення
позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку зі змінами в організації
виробництва і праці (а.с. 42-43).

Відповідно до протоколу № 38 засідання
комісії з оптимізації численності
відділу стандартизації та
сертифікації від 29 травня 2014 року,
підстав для розгляду питання про
переважне право ОСОБА_3 на залишення на
роботі не було, оскільки із штатного
розпису посада інженера із
стандартизації виключена ( а.с. 45 ).

Наказом від 30 липня 2014 року № 5630/вк
позивач звільнена з посади інженера із
стандартизації відділу стандартизації
та сертифікації за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці (а.с.
7-8).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що ПАТ
«Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» дотримано
вимоги закону щодо порядку її
звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
узгоджується з матеріалами справи та
вимогами закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Цивільне та трудове законодавство не
передбачає право суду перевіряти
доцільність скорочення, оскільки право
визначати чисельність і штат
працівників належить виключно
власникові або уповноваженому органу
підприємства. Власник має право на свій
розсуд вносити зміни в штатний розпис.

Зі штатного розпису відділу
стандартизації та сертифікації,
затвердженого Генеральним директором
ПАТ 30 квітня 2014 року вбачається, що дві
посади інженера зі стандартизації, які
були передбачені у попередньому
штатному розписі, одну з яких займала
позивач по справі, взагалі виключені
(а.с. 19-20), а отже остання не мала
переважного права, передбаченого ст. 42
КЗпП України, на залишення на роботі.

Доводи заявника апеляційної скарги про
протилежне є безпідставними.

Дійсно ст. 49-2 КЗпП України передбачено,
що одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. Можливість
працевлаштування працівника на іншу
роботу визначається наявністю іншої
вільної посади та можливістю особи
обіймати цю посаду за своєю освітою,
спеціальністю та досвідом роботи.

Проте, позивачу не була запропонована
інша робота, оскільки відповідно до п. 2
наказу Генерального директора ПАТ
«Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» від 31
березня 2014 року № 81 було виключено із
штатних розписів всіх структурних
підрозділів товариства всі існуючі
станом на 01 квітня 2014 року вакантні
(незайняті) посади, а також всі
виникаючі посади у випадку звільнення
працівників після 01 квітня 2014 року (а.с.
9).

Про відсутність вакансій також
свідчить і лист на ім'я директора
центру зайнятості від 04 квітня 2014 року
про виключення із штатних розписів
всіх структурних підрозділів наявних
вакансій ( а.с. 21).

Таким чином, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
звільнення ОСОБА_3 було проведено з
дотриманням вимог ст. ст. 42, 49-2 КЗпП
України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке могло бути
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 16 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -