22-ц/775/125/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Мохов Є.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Бєльченко
Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на частину земельної
ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Волноваського районного
суду Донецької області від 19 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з даним позовом. Вказувала на те,
що на підставі рішення суду їй в
порядку спадкування на праві власності
належить 3/4 частини житлового будинку
АДРЕСА_1. Земельна ділянка, на якій
розміщений зазначений житловий
будинок, була придбана її батьками у
листопаді 1978 року разом з будинком і
зареєстрована на ім'я її батька ОСОБА_5
На підставі ст. 377 ЦК України до особи,
яка придбала право власності на
житловий будинок переходить право
власності або користування земельною
ділянкою, на якій розташований будинок.
Проте, реєстраційна служба
Волноваського районного управління
юстиції відмовила їй у прийнятті заяви
про реєстрацію права власності на
частину зазначеної земельної ділянки,
а управління земельних ресурсів
відмовило у наданні даних про земельну
ділянку, посилаючись на відсутність
документів про право на земельну
ділянку.

Просила визнати за нею право власності
на 3/4 частини земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Рішенням Волноваського районного суду
Донецької області від 19 листопада 2013
року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати рішення суду і
ухвалити рішення про задоволення
позову.

У судове засідання ОСОБА_4 у третій раз
не з'явився, про розгляд справи
повідомлений судовою повісткою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивачки ОСОБА_3, яка підтримала
доводи апеляційної скарги, пояснення
представника відповідача ОСОБА_6, яка
заперечувала проти задоволення скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив із того, що позивачем не надано
доказів у підтвердження права
власності на спірну земельну ділянку
та даних про її розмір і вартість.
Проте, з висновком суду не можна
погодитись.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи,
яка набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Зі справи вбачається, що рішенням
Волноваського районного суду
Донецької області від 30 жовтня 2012 року
за ОСОБА_3 було визнано право власності
в порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька, ОСОБА_5, на 1/4
частину житлового будинку АДРЕСА_1 з
належними до нього господарськими та
побутовими будівлями і спорудами та
відмовлено у задоволенні позову про
визнання права власності на ? частину
зазначеного житлового будинку після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері, ОСОБА_7
(а.с.6-10).

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 15 липня 2013 року скасовано
рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 30 жовтня 2012 року
в частині відмови у позові про визнання
права власності на житловий будинок
після смерті ОСОБА_7 і визнано за ОСОБА_3
право власності в порядку спадкування
на 1/2 частину зазначеного житлового
будинку після смерті її матері ОСОБА_7
(а.с.11-14).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності ОСОБА_3
є власником ? частини житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Встановлено, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 другої дружини ОСОБА_5
ОСОБА_8, із заявою в нотаріальну контору
про прийняття спадщини звернувся її
брат, відповідач ОСОБА_4 (а.с. (9).

З повідомлення Відділу
Держземагенства у Волноваському
районі Донецької області вбачається,
що згідно реєстру других примірників
державних актів станом на 11 січня 2014
року власником земельної ділянки по
АДРЕСА_1 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю
серії І-ДН № 129254, виданого 24 червня 1998
року, є ОСОБА_5 (а.с. 61, 70-72).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_3
вказувала на відсутність державного
акту на право власності ОСОБА_5 на
спірну земельну ділянку і не
можливість його отримання.

Згідно із Законом України «Про
Державний земельний кадастр» від 7
липня 2011 року № 3613-VI з 1 січня 2013 року
припинена видача державних актів на
право власності на землю, у тому числі,
дублікатів державних актів; реєстрацію
права на земельну ділянку здійснює
Державна реєстраційна служба за заявою
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності або
уповноваженої ними особи.

На підставі наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 09.09.2013 N 537 про визнання
такими, що втратили чинність, наказів
Держкомзему від 22 червня 2009 року N 325 та
від 30 серпня 2010 року N 631, втратила
чинність з 15 жовтня 2013 року Інструкція
про заповнення бланків державних актів
на право власності на земельну ділянку
і на право постійного користування
земельною ділянкою, згідно п. 4.8 якої
передбачалось, що при втраті
державного акта землевласник
(землекористувач) розміщує відповідне
повідомлення в місцевих друкованих
засобах масової інформації. Якщо
протягом місяця з дня публікації
ніяких повідомлень щодо втраченого
державного акта не надійшло,
землевласнику (землекористувачу)
видається новий державний акт.

Частиною першою статті 1297 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 48, ст. ст.
66-68 Закону України «Про нотаріат»
обов'язок щодо встановлення спадкового
майна, кола спадкоємців та видачі
свідоцтв про право власності на
спадкове майно покладений на органи
нотаріату.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року N 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Постановою державного нотаріусу
Шостої донецької державної
нотаріальної контори від 18 січня 2014
року ОСОБА_3 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частину земельної ділянки
по АДРЕСА_1 у зв'язку з ненаданням
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом необґрунтовано
відмовлено у задоволені позову і
рішення суду, як таке, що не відповідає
вимогам ст. ст. 10, 213-214 ЦПК України,
підлягає скасуванню з ухваленням
рішення про визнання права власності в
порядку спадкування за ОСОБА_3 після
смерті її батьків ОСОБА_7 і ОСОБА_5 на ?
частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 і
після смерті ОСОБА_8 за ОСОБА_4 на ?
частину зазначеної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду
Донецької області від 19 листопада 2013
року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на земельну ділянку
задовольнити.

Визнати право власності в порядку
спадкування на земельну ділянку,
загальною площею 0,1309 га, в межах,
зазначених у державному акті на право
власності на земельну ділянку серії
І-ДН № 129254, виданого 24 червня 1998 року
Оленівською селищною радою
Волноваського району Донецької
області, яка розташована по АДРЕСА_1, за
ОСОБА_3 - на ? частини і за ОСОБА_4 на - ?
частину земельної ділянки.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
відшкодування витрат на сплату
судового збору в сумі 344 грн. 10 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді