РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року
Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді
Демочко Д.О.

при секретарі
Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Мангуш
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№Д006/АА-195.06.1 від 27.09.2006 року, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 року представниця позивача
звернулася до Першотравневого
районного суду Донецької області із
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № Д006/АА-195.06.1 від 27.09.2006 року.
В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

27.09.2006 року між Відкритим
акціонерним товариством ««РОДОВІД
БАНК» і фізичною особою - ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №
Д006/АА-195.06.1. 17.06.2009 року назву Банку
офіційно змінено з Відкритого
акціонерного товариства «РОДОВІД
БАНК» на Публічне акціонерне
товариство «РОДОВІД БАНК».

Відповідно до умов кредитного
договору банк взяв на себе зобов'язання
надати відповідачу кредит в доларах
США на купівлю автомобіля, в загальному
розмірі 9393,07 долара США. Сума кредиту в
повному обсязі (тобто в сумі 9393,07 долара
США) була надана відповідачу банком у
відповідності з положеннями пункту 1.4.
кредитного договору, тобто готівкою з
подальшим їх обов'язковим продажем
через касу банку відповідно до цілей п.
1.2 кредитного договору.

Факт видачі кредиту відповідачу
за кредитним договором,
підтверджується банківською випискою
за 27.09.2006 року за кредитним рахунком №
.840.06195.

Таким чином, банк в повному обсязі
виконав свої обов'язки перед
відповідачем за кредитним договором.
Кредит був виданий відповідачу під
обов'язок сплати ним банку проценти за
користування грошовими коштами в
розмірі 12,5 % річних та згідно з
Додатковою угодою № 1 від 16.10.2008 року до
Кредитного договору, процентну ставку
було змінено на 14,5% відсотків річних.

Відповідно до п. 3.1-3.3 Кредитного
договору, боржник взяв на себе
обов'язок:

- починаючи з місяця, наступного
за звітним, щомісяця до 10 числа
(включно) кожного календарного місяця,
частково погашати заборгованість за
кредитом у сумі 156,55 доларів США, на
рахунок вказаний у пункті 1.3.
Кредитного договору, шляхом внесення
готівкою чи перерахування зі свого
поточного рахунку;

- повернути одержаний кредит
згідно з умовами Кредитного договору
не пізніше 26 вересня 2011 року;

- сплачувати Банку нараховані
проценти за користування кредитом
щомісяця до 10 (десятого) числа (включно)
кожного календарного місяця,
наступного за звітним, а також 26
вересня 2011 року або в день повного
дострокового погашення заборгованості
за кредитом.

З боку відповідача мають місце
чисельні порушення в частині виконання
умов Кредитного договору, в результаті
чого сума кредиту не була повернута
банку в повному обсязі, в зв'язку з чим
утворилась заборгованість по кредиту,
яка існує на теперішній час, що
підтверджується виписками з
банківських рахунків відповідача.

Оскільки п. 3.9. Кредитного
договору передбачено, що за порушення
строків повернення кредиту чи сплати
проценті за користування кредитом,
відповідач зобов'язується сплачувати
банку пеню за кожен день, у розмірі
подвійної процентної ставки,
встановленої у пункті 1.5 Кредитного
договору, від суми простроченого
платежу, та згідно з п. 3 Додаткової
угоди № 1 від 16 жовтня 2008 року до
Кредитного договору, п. 3.9. Кредитного
договору викладено в наступній
редакції: за порушення строків
повернення кредитів чи сплати
процентів, сплачувати банку за кожен
день прострочення пеню у розмірі 1,6%
відсотків від суми простроченої
заборгованості.

Таким чином, загальний розмір
грошових вимог банку, які виникли на
підставі Кредитного договору №
Д006/АА-195.06.1 від 27 вересня 2006 року (сума
кредиту, пені та відповідальність за
порушення грошового зобов'язання),
станом на 28 серпня 2014 року складає 1 575,01
доларів США та 1 588 780,74 гривень, зокрема:

- заборгованість за кредитом - 1
575,01 доларів США;

- пеня, нарахована згідно умов
Кредитного договору - 1 580 618,29 гривень;

- відповідальність за порушення
грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК
України - 8 162,45 гривні.

У зв'язку із вищевикладеним,
позивач у своїх позовних вимогах
просить суд:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» (04136, м. Київ, вул.
Північно-Сирецька, 1-3, ,
МФО 321712, кореспондентський рахунок
№1 у Головному управлінні
Національного банку України по м. Києву
і Київській області, МФО 321024)
заборгованість за Кредитним договором
№ Д006/АА-195.06.1 від 27 вересня 2006 року в
розмірі 1 575,01 (одна тисяча п'ятсот
сімдесят п'ять доларів США, 01 цент)
доларів США та 1 588 780,74 (один мільйон
п'ятсот вісімдесят вісім тисяч сімсот
вісімдесят гривень, 74 копійки) гривень,
зокрема:

заборгованість за кредитом - 1 575,01
(одна тисяча п'ятсот сімдесят п'ять
доларів США, 01 цент) доларів США;

пеня, нарахована згідно умов
Кредитного договору - 1 580 618,29 (один
мільйон п'ятсот вісімдесят тисяч
шістсот вісімнадцять гривень, 29
копійок) гривень;

відповідальність за порушення
грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК
України - 8 162,45 (вісім тисяч сто
шістдесят дві гривні, 45 копійок) гривні.
А також стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» суму сплаченого
судового збору в розмірі 3 654,00 гривні.

У судове засідання представниця
позивача Ващенко О.Р. не з'явилася,
проте надала до суду заяву, в якій
просила провести розгляд справи без її
участі. Заявлені позовні вимоги
підтримує та просить суд їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надавши 17.10.2014 року через
канцелярію суду відзив на позов, в
якому зазначив, що позовні вимоги не
визнає, оскільки проведений ним
останній платіж по кредитному договору
був здійснений 29.03.2011 року, а банк
звернувся до суду тільки у вересні 2014
року. Таким чином, банк пропустив
встановлений законом строк позовної
давності. У зв'язку із цим, відповідач
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Суд з'ясувавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи приходить
до висновку, що позовна заява не
підлягає задоволенню, згідно
наступного.

Як вбачається із кредитного
договору № Д006/АА-195.06.1 від 27 вересня 2006
року між банком та відповідачем ОСОБА_1
27.09.2006 року був укладений кредитний
договір, що передбачає надання банком
позичальнику ОСОБА_1 кредиту на
загальну суму 9393,07 долари США терміном
до 26.09.2011 року. Кредитні кошти
відповідачу ОСОБА_1 надавалися
виключно на придбання автомобіля.
Процентна ставка за кредитом
встановлена у розмірі 12,5 % річних.
Відповідно до п.1.4 даного договору
Кредит надавався позичальнику
готівкою у валюті кредиту з їх
подальшим обов'язковим продажем через
касу банку для проведення подальших
розрахунків за договором, вказаним у
п.1.2 договору, згідно з чинним
законодавством України.(а.с.5-7).

Як вбачається з додаткової угоди
№1 від 16.10.2008 року до кредитного
договору № Д006/АА-195.06.1 від 27 вересня 2006
року, редакція пункту 1.5 вказаного
кредитного договору була змінена, а
саме була збільшена процентна ставка
за договором і склала 14,5 % річних. Також
було змінено п. 3.9 договору, яким
встановлено, що за порушення строків
повернення кредитів чи сплати
процентів, сплачувати банку за кожен
день прострочення пеню у розмірі 1,6 %
від суми простроченої заборгованості
(а.с.12).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості та виписки щодо
наданого кредиту ОСОБА_1 станом на
28.08.2014 року, заборгованість ОСОБА_1 за
договором № Д006/АА-195.06.1 від 27 вересня 2006
року складає: 1575,01 доларів США та 1588780,74
гривень, з яких: - заборгованість за
кредитом складає - 1575,01 долари США, пеня,
нарахована згідно умов кредитного
договору - 1 580 618,29 гривень, а також
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання згідно ст.. 625 ЦК
України, що складає - 8 162,45 гривень
(а.с.13-27).

Як вбачається з наданих банком
правовстановлюючих документів -
позивач має усі необхідні документи
для надання банківських послуг :
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи серії А01 № 219900 від
07.10.1991 року (а.с.28), Статут ПАТ «РОДОВІД
БАНК» (а.с. 29-30).

Ст. 526 ЦК України, передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(ч.1 ст. 625 ЦК України).

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1
порушив виконання зобов'язань перед
позивачем, однак позов задоволенню не
підлягає у зв'язку з пропуском строків
позовної давності з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує
питання: чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження.

Пунктом 7 частини 11 статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

На підставі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.261 ЦК
України, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Пунктом 7 частини 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
передбачено, що кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
зазначене вище правило застосовується
й до додаткових вимог.

Виходячи із умов кредитного договору №
Д006/АА-195.06.1 від 27 вересня 2006 року, цей
договір є споживчим, строки позовної
давності сторонами не збільшені.

Відповідно до ч.3 та 4 статті 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові,
якщо суд не визнає поважними причини
пропущення позовної давності.

Датою підписання позовної заяви
зазначено 18.09.2014, платіжне доручення
про сплату судового збору датоване
09.09.2014, а позов надійшов до суду 23.09.2014,
вказані обставини свідчать про
пропущення позивачем строку позовної
давності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
необхідним застосувати до заявлених
позовних вимог строк позовної давності
та відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 212-215 ЦПК
України, ст.. 257, 258, 266, 267, 526, 549, 554, 610, 1048,
1049, 1050, 1054ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№Д006/АА-195.06.1 від 27.09.2006 року - відмовити
у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області, може бути подана до
Апеляційного суду Донецької області у
місті Маріуполі, через Першотравневий
районний суд Донецької області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Д.О.
Демочко