Справа № 212/9049/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Шум Л.І.,

при серетарі: Борух Ю.К.,

за участю представника позивача:
Козіної Н.В.,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду, в м.
Кривому Розі, цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року позивач Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приват Банк" звернувся до суду з
вказаним позовом, посилаючись на
обставини, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 06.09.2011 року ОСОБА_3
06.09.2011 року отримав кредит у розмірі
15000,00 гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

В порушення умов договору ОСОБА_3
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, платежі для
погашення заборгованості за кредитом
не здійснює, в зв'язку з чим станом на
30.06.2014 року він має заборгованість -
23390,71 гривень, яка складається з: 14938,05
гривень - заборгованість за кредитом;
6062,63 гривень - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
800,00 гривень - заборгованість по
комісіям за користуванням кредитом; а
також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг: 500 гривень 00 копійок - штраф
(фіксована частина); 1090,03 гривень -
штраф (процентна складова), яку просили
стягнути з відповідача, а також судові
витрати у розмірі 243,60 гривень судового
збору.

Представник позивача, ОСОБА_2 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, вказав, що в
нього є кредитна картка, але він з неї
гроші не знімав. В 2013 році йому
подзвонили з банку, він назвав свої
данні і з його картки були зняті кошти.
Він не звертався з цього приводу
нікуди.
Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,
що 06.09.2011 року, між ПАТ КБ "ПБ" та ОСОБА_3,
укладено кредитний договір № б/н від
06.09.2011 року відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит у розмірі
15000,00 гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України , зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак, відповідачем ОСОБА_3, умови
договору належним чином не виконано,
порушено вимоги правил надання
банківських послуг, якими передбачено
зобов'язання позичальника погашення
заборгованості за кредитом, а також
проценти за його користування,
перевитратам платіжного ліміту, а
також сплаті комісії, крім того при
порушенні позичальником термінів
платежів по будь-якому із грошових
зобов'язань, передбачених даним
договором, більш ніж на 30 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від
суми позову.

Таким чином, відповідно до
наданого розрахунку, з яким
погоджується суд, підлягає стягненню з
відповідача заборгованості за
договором від 06.09.2011 року,
заборгованість у 23390,71 гривень, яка
складається з: 14938,05 гривень -
заборгованість за кредитом; 6062,63
гривень - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 800,00 гривень -
заборгованість по комісіям за
користуванням кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 гривень
00 копійок - штраф (фіксована частина);
1090,03 гривень - штраф (процентна
складова).

Вирішуючи питання, щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК
України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача, понесені ним при зверненні до
суду судові витрати по сплаті, а саме
судовий збір у розмірі 243,60 гривень,
сплата якого підтверджується
відповідною квитанцією.

Частиною 1 статті 10 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості, що передбачає
свободу в наданні суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач в обґрунтування
заперечень до позову не надав жодних
доказів, підтверджуючих посилання.

Відповідно до частини 1 статті 60
ЦПК України визначено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві
посилання позивача є обґрунтованими,
та відповідно такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10,11, 60, 197, 212-215, 224- 226 ЦПК
України, ст.ст. 553, 554, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК
України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк"- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк " Приват Банк "
заборгованість по кредитному договору
б/н від 06.09.2011 року на загальну суму 23390,71
гривень, яка станом на 30.06.2014 року
складається з: 14938,05 гривень -
заборгованість за кредитом; 6062,63
гривень - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 800,00 гривень -
заборгованість по комісіям за
користуванням кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500 гривень
00 копійок - штраф (фіксована частина);
1090,03 гривень - штраф (процентна
складова), а також судовий збір у
розмірі 243 гривні 60 копійки.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі: апеляційної
скарги протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення.

Суддя: Л. І. Шум