АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/3665/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1492/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Спірідонової Т.В.,

Ярмолюка О.І.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: апелянта та його
представника

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1492/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 29 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі
третьої особи без самостійних вимог
щодо предмету спору - товариства з
обмеженою відповідальністю «Купуй
поліс» про визнання недійсним договору
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О В
И Л А :

рішенням Славутського міськрайонного
суду від 29 травня 2014 року позовні
вимоги позивача задоволені, визнано
недійсним договір обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серія АС номер
6108015 від 08.07.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія» 114,70 гривень судових витрат.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія» 114,70 гривень судових витрат.

В апеляційній скарзі на рішення
суду першої інстанції від 29 травня 2014

________________________________________________________________________
_

Головуюча в першій інстанції - Роїк В.П.
Справа № 22-ц/792/1492/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 25

року ОСОБА_2 посилається на неповне
з»ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права - ст. 998 ЦК
України.

Апелянт посилається на те, що
при вирішенні спору суд першої черги
безпідставно не урахував, що ним із
ПрАТ «УОСК» укладено договір
страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АС № 6108015 від
08.07.2013 року, сплачено страховий платіж в
сумі 1696 гривень на забезпечення
належного йому транспортного засобу
«МАЗ-5552102-223», державний номерний знак
НОМЕР_1 строком дії із 09.07.2013 року по
08.07.2014 року.

Ці обставини
підтверджуються страховим полісом з
відміткою про сплату страхового
платежу.

11 липня 2013 року на 24 км+150 м
автодороги Київ-Одеса сталася
дорожньо-транспортна пригода за участі
забезпеченого автомобіля під його
керуванням. А тому страхова компанія
намагається уникнути
відповідальності.

Договір страхування ним
укладено із представником страхової
компанії ОСОБА_5.

Ці обставини підтвердив
представник ТОВ «Купуй поліс» та
страховий агент позивача ОСОБА_3, який
в суді дав покази щодо цього, пояснив,
що передав один із бланків страхового
полісу ОСОБА_5, а останній оформив
договір страхування та отримав
страховий платіж.

Суд першої інстанції належним
чином не з»ясував цих обставин і не
допитав ОСОБА_5. стосовно укладення
договору страхування та отриманого
страхового платежу.

Суд не дав критичної оцінки
показам ОСОБА_3 щодо здійснення його
агентської діяльності та поведінці ТОВ
«Купуй Поліс», яке залучило ОСОБА_3 до
агентської діяльності без укладання
належного трудового договору. Суд не
дав належної оцінки тому факту, що на
момент укладення договору страхування
договір про надання агентських послуг
між ТОВ «Купуй поліс» та ОСОБА_3 від
27.03.2012 року вже закінчив свою дію і що
повідомлення щодо його продовження
повинні оформлятись письмово.

Про те, що ОСОБА_3 передав без
згоди довірителя бланк страхового
полісу гр. ОСОБА_5 він не знав і не
повинен був знати.
Відповідальність за дії як ОСОБА_3, так
і ОСОБА_5 повинні нести ПрАТ «УОСК» та
ТОВ «Купуй поліс». Судом не з»ясовано,
як у ОСОБА_5 виявилась печатка ПрАТ
«УОСК» та бланки полісів.

В суді не доведено, що кошти
за укладеним ним із ОСОБА_5 договором
страхування до страхової компанії не
надійшли.

Тому апелянт просить
скасувати рішення Славутського
міськрайонного суду від 29.06.2014 року,
ухвалити нове рішення, яким у позові
позивачу відмовити.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 57, 59,
60, 61, ч. 1, ст.ст. 64, 213, 308 ЦПК України суд
вирішує цивільний спір на засадах
змагальності та диспозитивності, в
межах та на підставах, визначених
позивачем у позовній заяві та на
підставі наданих сторонами на
підтвердження чи спростування
позовних вимог належних і допустимих
доказів.

Кожна сторона доказами
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів та інше.

Судове рішення повинне бути
законним і обгрунтованим. Законним є

рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
належними і допустимими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Обставини, визнані учасниками
судового процесу, доказуванню не
підлягають.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; 4) чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу апелянта і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 203,
ч. ч.1 та 3 ст. 215, ч.ч. 1, 3 ст. 237, ст. 239, ч.ч. 1
та 2 ст. 240, ч. 1 ст. 241, ст. 983 ЦК України, ч. 3
ст. 18 Закону України «Про страхування»
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника
правочину повинне бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Недодержання цих вимог може
бути підставою для визнання правочину
недійсним.

Представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов»язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на
підставі договору, закону, акта
юридичної особи та з інших підстав,
встановлених актами цивільного
законодавства.

Правочин, вчинений
представником, створює, змінює,
припиняє цивільні права та обов»язки
особи, яку він представляє.

Представник зобов»язаний
вчиняти правочин за наданими йому
повноваженнями особисто. Він може
передати свої повноваження частково
або повністю іншій особі, якщо це
встановлено договором або законом між
особою, яку представляють, і
представником, або якщо представник
був вимушений до цього з метою охорони
інтересів особи, яку він представляє.

Представник, який передав
свої повноваження іншій особі, повинен
повідомити про це особу, яку він
представляє, та надати їй необхідні
відомості про особу, якій передані
відповідні повноваження (замісника).
Невиконання цього обов»язку покладає
на особу, яка передала повноваження,
відповідальність за дії замісника, як
за свої власні.

Правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов»язки особи, яку він представляє,
лише в разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Украдений між страховиком та
страхувальником договір страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів набирає чинності з моменту
внесення страхувальником першого
страхового платежу, якщо інше не
встановлено договором.

Задовольняючи позовні вимоги
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» та визнаючи недійсним
укладений між страховою компанією та
гр. ОСОБА_2 договір страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АС № 6108015 від 08.07.2013 року, суд
першої інстанції виходив з того, що
зазначений договір було укладено
неуповноваженою страховою компанією
особою гр. ОСОБА_5 на підставі незаконно
переданого представником страхової
компанії ОСОБА_3 з перевищенням наданих
йому повноважень бланку страхового
полісу АС № 6108015.

Крім того, договір не набрав
чинності, так як відповідачем ОСОБА_2 не
внесено страховий платіж за договором
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Такі висновки суду першої
інстанції відповідають встановленим
обставинам справи, підтверджені
належними та допустимими доказами і
зроблені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом правильно встановлено,
що 11 червня 2010 року між приватним
акціонерним товариством «Українська
охоронно-страхова компанія» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Купуй поліс»
укладено договір доручення № 89 про
надання агентських послуг за яким
повірений (ТОВ «Купуй поліс») прийняло
на себе обов»язки від імені, за
дорученням та під контролем довіритеся
(ПрАТ «УОСК») надавати юридичним та
фізичним особам страхові послуги:
укладати договори страхування,
приймати страхові платежі,
забезпечувати їх повне та своєчасне
перерахування страховій компанії.

12 червня 2012 року між тими ж
сторонами було укладено додаткову
угоду до договору № 89 від 11 червня 2010
року, відповідно до умов якої права та
обов»язки повірений міг передавати
третім особам з укладенням
відповідного договору.

Повірений на перший запит
довірителя зобов»язаний надавати
інформацію щодо цих третіх осіб, яким
передано права та обов»язки.

ТОВ «Купуй поліс» повідомило
ПрАТ «УОСК» про укладення між
товариством (повіреним) та ОСОБА_3
договору про надання агентських послуг
№ 53312 та про передачу останньому
бланків страхових полісів ПрАТ «УОСК»
АС №№ 6020 та стікерів до них.

Відповідно до умов
укладеного договору ОСОБА_3 не було
надано право передачі прав та
обов»язків за укладеним договором
третім особам.

Однак, всупереч вимогам
договору ОСОБА_3 з перевищенням наданих
йому повноважень передав бланк
страхового полісу АС № 6108015 гр. ОСОБА_5 і
останній у невстановлений день та час
оформив страховий поліс про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних траспортних
засобів гр. ОСОБА_2 про страхування
цивільно-правової відповідальності за
заподіяну належним йому на праві
власності автомобілем «МАЗ- 555103-223,
державний номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_2 у встановленому
законом порядку не вніс страховий
платіж на рахунок страхової компанії і
договір страхування не набрав
чинності.

Крім того, ПрАТ «УОСК» не
схвалило в наступному укладеного
договору страхування не уповноваженою
особою від імені товариства та не
прийняло договір до виконання.

11 липня 2013 року біля 08 години
30 хвилин на 24 км+150 м автодороги
Київ-Одеса сталась
дорожньо-транспортна пригода за участі
автомобіля ОСОБА_2 та під його
керуванням, під час якої пошкоджено
легковий автомобіль «КІА», даржавний
номерний знак НОМЕР_2 під керуванням гр.
ОСОБА_6 Винуватцем ДТП визнано гр.
ОСОБА_2, який під час оформлення ДТП
працівниками ДАІ повідомив останнім
про відсутність страхового полісу.

Однак 12 липня 2013 року ОСОБА_2
подав до ПРАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» заяву про
дорожньо-транспортну пригоду та копію
договору страхування (страхового
полісу).

Наведені обставини повністю
підтверджуються матеріалами справи:
копією страхового полісу, договору
доручення від 27 березня 2012 року,
договору доручення від 11 червня 2010
року, акту приймання-передачі
страхових полісів, постанови судді
Васильківського міськрайонного суду
від 31.07.2013 року про притягнення ОСОБА_2
до адмінвідповідальності за
пошкодження автомобіля ОСОБА_6, заяви -
повідомлення ОСОБА_2 про ДТП до
страхової компанії, письмовим
пояснення працівника ДАЇ про
відсутність у ОСОБА_2 договору
страхування під час оформлення ДТП,
постановою інспектора ВДАЇ
Васильківського МВ ГУМВСУ України у
Київській області від 11.07.2013 року про
накладення адмінстягнення за
невиконання обов»язку по страхуванню
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, протоколу про це
адмінправопорушення з особистим
поясненням ОСОБА_2,копією додаткової
угоди від 11 червня 2010 року, довідки ДАІ
про ДТП, актом повернення договорів
страхування з відміткою про несплату
страхового платежу, (т. 1, а.с.11-32, 71-72, 82),
поясненням відповідача ОСОБА_3, іншими
матеріалами справи.

Відповідачем та апелянтом
ОСОБА_2 ні суду першої інстанції, ні
суду апеляційної інстанції не надано
жодного належного і допустимого доказу
на спростування встановлених судом
обставин та висновків суду першої
інстанції.

Так як договір страхування
цивільно-правової відповідальності АС
6108015 між сторонами укладено з
порушенням вимог цивільного
законодавства з перевищенням
повноважень представника страхової
компанії, з порушенням правил
оформлення страхового полісу не
уповноваженою особою; страховий
платіж від імені страхувальника на
рахунок страховика не внесений, що
підтверджено актом приймання-передачі
страхових полісів та відсутністю
платіжних документів на ім»я ОСОБА_2, і
що свідчить про те, що договір не набрав
чинності; з урахуванням того, що
договір страхування укладений з
перевищенням повноважень представника
і не схвалений довірителем, то суд
першої інстанції обґрунтовано на
підставі ч. 3 ст. 215 ЦК України визнав
цей договір недійсним.

В тому випадку, якщо
неправомірними діями представника
ОСОБА_3 та гр.ОСОБА_5 відповідачу ОСОБА_2
заподіяно збитки, він має право
звертатись до зазначених осіб з
вимогами про відшкодування цих
збитків.

На підставі наведеного, діючи
в межах та на підставах доводів
апеляційної скарги апелянта, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л
И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,

рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 29 травня

2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)
судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М. Харчук