СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва у складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 11 вересня 2014р. про залишення без
розгляду заяви ОСОБА_1, заінтересована
особа: Музичанська сільська рада

про встановлення факту належності на
праві власності земельної ділянки,

встановила:

у липні 2014р. заявниця звернулася до
суду із заявою про встановлення факту
належності їй на праві власності
земельної ділянки, площею 0,2033га, яка
розташована у АДРЕСА_1, посилаючись на
втрату оригіналу Державного акту на
право приватної власності, який був їй
виданий 25 липня 1998р.

Ухвалою суду від 11 вересня 2014р.
заяву залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати,
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Апелянт посилається на
порушення судом норм процесуального
права та безпідставне посилання на
норми ст. 392 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення апелянта, яка
підтримала апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Залишаючи без розгляду заяву,
суд першої інстанції виходив з того, що
діючим законодавством передбачено
вирішення даного питання у позовному
порядку.

Вказаний висновок суду
відповідає нормам процесуального та
матеріального права.

Перелік справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення, які
розглядаються у порядку окремого
провадження, зазначений у статті 256 ЦПК
України. Даний перелік не містить
норму, відповідно до якої встановлення
факту належності на праві власності
нерухомого майна можливе у порядку
окремого провадження.

Частиною 2 даної статті
визначено, що у судовому порядку можуть
бути встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Разом з тим, статтею 392 ЦК України
визначено, що власник майна у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, може пред'явити
позов про визнання його права
власності.

Таким чином, законодавець
визначив, що питання про право
власності на нерухоме майно у разі
втрати правовстановлюючих документів
на нього вирішується у позовному

№ апеляційного провадження:№
22-ц/796/12960/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Коваль О.А.Доповідач
у суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.порядку.

Доводи апелянта про відсутність
спору про її право на земельну ділянку
не можуть

- 2 -

бути підставою для розгляду даного
питання у порядку окремого порядку, так
як це суперечить нормам матеріального
та процесуального права.

Судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
тому підстав для скасування ухвали
суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307, 312, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 11 вересня 2014р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: