Номер провадження 2/754/5127/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1, який діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
ОСОБА_2 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка
діє в свої інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя
особа: Служба у справах дітей
Деснянської районної в місті Києві
державної адміністрації про
встановлення порядку користування
житлом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_7
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6
про встановлення порядку користування
житлом, обґрунтовуючи свої позовні
вимоги тим, що відповідно до свідоцтва
про право власності на житло, виданого
14.01.2002р. відділом приватизації
державного житлового фонду
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, а також
ухвали Деснянського районного суду м.
Києва від 14.08.2006 р. квартира АДРЕСА_1 на
праві власності належить - 2/5 частина
ОСОБА_4, 3/5 частина ОСОБА_7, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в рівних долях. Квартира
складається з 3-х ізольованих кімнат
розміром 17,5 кв.м., 12,4 кв.м., 12,4 кв.м., має
коридор, кухню, роздільний санвузол, 2
лоджії. Позивач зазначає, що
відповідачі без згоди поселились і
проживають в кімнатах розміром 17,5 кв.м.
та 12,4 кв.м., чим порушують права
співвласників. Оскільки у позивача з
відповідачами виникають непорозуміння
в оплаті квартплати і комунальних
послуг, вони бажають встановити
конкретний порядок користування
спірною квартирою та змушені
звертатися до суду з вказаним позовом.

Позивач, його представник в судовому
засіданні позов підтримали в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в ньому, просили суд
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, а саме: виділити в
користування позивачу та його
неповнолітнім дітям ОСОБА_2, ОСОБА_7
окрему кімнату площею 17,5 кв.м. та
лоджію, виділити в користування
відповідачам 2 ізольовані кімнати
площею 12,4 кв.м. та 12,4 кв.м. та лоджію.
Позивач пояснив, що не давав згоду на
проживання відповідачів у кімнатах 17,5
кв.м. та 12,4 кв.м., а також не надав згоду
на проведення ними ремонту у кімнаті 17,4
кв.м.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечували в повному
обсязі, посилаючись на їх
безпідставність та необґрунтованість,
в своїх поясненнях зазначали, до
позивач ОСОБА_1 проживає в квартирі
один, зловживає алкогольними напоями,
не сплачує за квартиру та комунальні
послуги, неповнолітні діти позивача з
вересня 2014р. проживають разом з їх
матір'ю за іншою адресою.

Представник 3-ї особи - Служби у справах
дітей Деснянської районної в м. Києві
державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
повідомляли.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню судом
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є квартира АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії свідоцтва про
право власності на житло № 92 від 14
січня 2002р. видане Відділом
приватизації державного житлового
фонду Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_3 та членам її сім'ї ОСОБА_9,
ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в рівних долях.
(а.с.5)

Відповідно до ухвали Деснянського
районного суду м. Києва від 14 серпня
2006р. право власності на 1/5 частину
квартири АДРЕСА_1, яка раніше належала
ОСОБА_9, визнається за ОСОБА_4. (а.с.4)

Згідно договору дарування частини
квартири від 17 січня 2005р., посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10,
зареєстровано в реєстрі за №274, ОСОБА_3
подарувала, а ОСОБА_4 прийняла в дар 1/5
частини квартири під АДРЕСА_1. (а.с.30)

Згідно із довідкою за формою №3 №516,
виданої 27.06.2014р. Комунальним
підприємством «Дирекція з управління
та обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва, в
зазначеній вище квартирі
зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7
(а.с.3)

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 виданого 05 серпня 2008р.
ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.18)

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 виданого 04 серпня 2011р.
ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.19)

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_3 виданого 01 березня 2005 року
ОСОБА_12 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.20)

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4 виданого 01 березня 2005 року,
ОСОБА_12 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.21)

Згідно вимог ст.355 ЦК України, майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ст.356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно вимог ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно технічного паспорта спірна
квартира складається з трьох кімнат,
житловою площею 42,3 кв.м., у тому числі:
1-а кімната - 17,5 кв.м., 2-а кімната - 12,4
кв.м., 3-я кімната - 12,4 кв.м., кухні площею
8,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м.,
вбиральні (поєднаної) площею 1,4 кв.м.,
коридору площею 13,9 кв.м. та лоджії
площею 3,97 кв.м., загальною площею 72,57
кв.м.

Відповідно до частки в спільній
частковій власності на долю позивача
ОСОБА_1, який є власником 1/5 частини
квартири та який діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітніх дітей
ОСОБА_2, який є власником 1/5 частини
спірної квартини та ОСОБА_7, припадає
16,92 кв.м. житлової площі (2/5*42,3 кв.м. = 16,92
кв.м.), частка відповідача ОСОБА_4, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та яка є
власником 3/5 частини квартири складає
25,38 кв.м. (3/5 *42,3 кв.м. =25,38 кв.м.)

Відповідно до ст.358 ЦК України, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитись
про порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною власністю.
Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна у натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної власності.

Пленум Верховного Суду України в
абзаці 2 п.6 постанови "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності на
житловий будинок" від 14.10.1991р. №7
роз'яснив, що у разі виділу частки
будинку неможливий, суд вправі за
заявленим про це позовом встановити
порядок користування відособленим
приміщенням (квартири, кімнати) такого
будинку. У цьому разі окремі підсобні
приміщення (коридор, кухня тощо) можуть
бути залишені у загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. Порядок
користування житловими приміщеннями
може бути встановлений і між
учасниками спільної сумісної
власності.

Враховуючи, що площа кімнати, яку
позивач просить виділити йому в
користування та його неповнолітнім
дітям - 17,5 кв.м., є більшою за площу, що
припадає на його частку у праві
власності на квартиру, а жила кімната,
яка б відповідала вказаній частці, у
квартирі відсутня, то виділення йому
в користування вказаної кімнати, а
відповідачам - кімнат 12,4 кв.м та 12,4 кв.м
не порушуватиме права позивача та
відповідачів, оскільки квартира
залишається у спільній частковій
власності сторін. Оскільки частки
співвласників у спірній квартирі є
ідеальними, то кожному з них належить
не частка у спільному майні, а частка у
праві власності на це майно, тобто
право кожного із співвласників
поширюється на квартиру в цілому, а не
на певну її частину тому визначення
порядку користування який
запропонувала позивач не буде
порушувати права та інтереси сторін.

Також, матеріали справи свідчать про
те, що у сторін по справі відсутня
взаємна згода на здійснення права
спільної часткової власності та
неможливість у добровільному порядку
встановити порядок володіння і
користування спільним майном.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 75, 202 ЦПК
України, ст. 358, 364 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1.

Виділити кімнату 17,5 кв.м. у
користування ОСОБА_1 - власнику 2/5
частин квартири АДРЕСА_1, разом з
неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Виділити кімнати 12,4 кв.м. та 12,4
кв.м. у користування ОСОБА_4 - власнику
3/5 частин квартири АДРЕСА_1, разом з
ОСОБА_3 та неповнолітніми ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: