Справа № 265/3559/14-ц
Провадження № 2/265/1775/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та стягнення
аліментів за попередні роки. В
обґрунтування позову позивачка
посилалася ті обставини, що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 від якого
народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В свідоцтві про народження доньки
відповідач записаний як батько. В 1998
році позивачка звернулася до суду з
позовною заявою про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на своє
утримання та на утримання
неповнолітньої доньки. Як їй тоді було
пояснено, її позовні вимоги було
задоволено та стягнуто аліменти в
розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку на її утримання та на
утримання неповнолітньої дитини.
Однак відповідач аліменти не сплачував
тривалий час, у зв'язку з чим вона
звертаталася в різні інстанції з
наміром змусити відповідача
виконувати рішення суду. В 2014 році їй
стало відомо, що в 1998 році Чуднівським
районним судом Житомирської області
було прийнято рішення про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів тільки на
її утримання до досягнення дитиною три
річного віку. Аліменти на утримання
неповнолітньої дитини до повноліття
прийнято не було. Вважає, що відповідач
навмисно ухилявся від сплати
аліментів, за весь час проживання
окремо від відповідача тоб то з 1998 року
та по теперішній час він жодного разу
не допоміг доньці матеріально, хоча є
працездатною людиною, і має можливість
допомагати матеріально. Враховуючи
наведене, просить суд стягнути з
відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі
1/4 частини зі всіх видів заробітку на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з моменту
звернення до суду і до повноліття
дитини, а також просить суд, стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дитини за попередній період але не
більш ніж за 3 роки.

В судовому засіданні позивачка
повністю підтримала свої позовні
вимоги, просить суд задовольнити їх в
повному обсязі та пояснила, що з 1998 року
вона жодного разу не отримала
аліменти в повному обсязі. Постійно
були якісь затримки, потім тривалий
час відповідач взагалі нічого не
сплачував. Кожну копійку необхідно
було доказувати та отримувати тільки
після звернень до обласного
Міністерства юстиції та до
Міністерства юстиції України. В 2014
році їй стало відомо, що аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
взагалі стягнуті не були. Вважає що
відповідач навмисно не сплачував
аліменти на утримання доньки, а тому
просить суд стягнути з відповідача
ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини зі
всіх видів заробітку на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з моменту звернення до
суду і до повноліття дитини, а також
просить суд, стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини за
попередній період але не більш ніж за 3
роки.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву с проханням
розглядати справу у його відсутність,
надав суду письмові заперечення, в яких
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач ОСОБА_2
посилається на ті обставини, що
рішенням суду було стягнуто аліменти
на утримання тільки дружини до
досягнення донькою трьох років. На
утримання доньки аліменти не
стягувалися, позивачка жодного разу не
зверталася до нього с проханням
сплачувати аліменти на доньку. Він в
добровільному порядку деякий час
сплачував гроші на утримання дитини,
невелику суму, але яку міг. На даний час
він є хворою людиною, одружений, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей та
батьків похилого віку, сам ніде не
працює, а тому він не має можливості
сплачувати аліменти на утримання
доньки. Просить суд врахувати все
зазначене під час прийняття рішення.

Суд вислухав думку позивачки,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі який згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу виданого 4 грудня 2002
року відділом реєстрації актів
громадянського стану Чуднівського
районного управління юстиції
Житомирської області було розірвано 21
червня 2000 року, про що було зроблено
відповідний актовий запис № 64. Після
розірвання шлюбу прізвище позивачки
було змінено на ОСОБА_1. ( а.с.9)

Згідно свідоцтва про народження
виданого 17 листопада 1997 року
Носівською сільською радою
Чуднівського району Житомирської
області, ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 17 листопада 1997
року було зроблено відповідний актовий
запис № 17. Батьками було записано
ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ( а.с.8)

Згідно свідоцтва про одруження
виданого 29 липня 2003 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції міста Маріуполя
Донецької області, ОСОБА_6 одружився з
ОСОБА_1 29 липня 2003 року, про що було
зроблено відповідний актовий запис №
210. Після одруження подружжю було
надано прізвище ОСОБА_1. ( а.с.10)

Відповідно до довідки ЖБК «Знамя» від 28
травня 2014 року, ОСОБА_1 проживає разом з
донькою ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1. (
а.с.11)

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття. При ухиленні від цього
обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181
Сімейного кодексу України, кошти на
утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно наданих суду письмових доказів,
відповідач перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 10
серпня 2000 року. Від даного шлюбу
відповідач має двох дітей: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьком яких записано відповідача
ОСОБА_2. ( а.с.28_28)

Згідно довідки Державного центру
зайнятості Чуднівського Районного
центру зайнятості № 579 від 16 червня 2014
року, ОСОБА_2 перебуває на обліку як
безробітний з 18 грудня 2013 року по день
надання довідки. ( а.с.23)

Згідно довідки Чуднівського центру
первинної медичної допомоги
посттромбофлебетичний синдром обох
нижніх кінцівок змішана форма,
хронічна венозна недостатність
другої степені. ( а.с.27)

Також відповідачем було надано до суду
підтвердження того, що його батьки є
пенсіонерами, батько ОСОБА_10 - за віком,
мати ОСОБА_11 - по інвалідності ( третя
група загального захворювання) (
а.с.26,31)

Таким чином судом було встановлено, що
відповідач на момент розгляду справи
не працює, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, однак є
працездатною людиною, оскільки
перебуваючи на диспансерному обліку
не має групи інвалідності, та обмежень
щодо праці, інших аліментних
зобов'язань які б могли вплинути на
розмір аліментів не має, підтвердження
того що батьки будучи пенсіонерами та
особами похилого віку перебувають на
його утриманні суду надано не було, а
тому суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини зі всіх
видів заробітку до повноліття дитини
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини за попередній період
але не більш ніж за три роки суд
розглянув це питання прийшов до
наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України
аліменти за минулий час можуть бути
присуджені , якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходи щодо
одержання аліментів з відповідача але
не міг їх одержати у зв'язку з
ухиленням останнього від їх сплати. У
цьому разі суд може присудити аліменти
за минулий час, але не більш як за три
роки.

Відповідно до довідок Носівської
сільської ради Чуднівського району
Житомирської області № 236 та 237 від 16
червня 2014 року, відповідач ОСОБА_2, з
травня 1993 року постійно проживає на
території Носівської сільської ради.
Звернень від ОСОБА_1 з приводу місця
проживання ОСОБА_2 до сільської ради не
надходило. ( а.с 33,34)

Згідно пояснень позивачки, вона
неодноразово зверталася до
Житомірського обласного управління
юстиції з приводу не сплати
відповідачем аліментів. Останнє
звернення було в листопаді 2006 року, про
що свідчить лист Житомирського
обласного управління юстиції № 5798/6 від
25 листопада 2006 року. Згідно цього листа
ОСОБА_1 було повідомлено, що аліменти
із заробітної плати ОСОБА_2
відраховуються але не перераховуються
позивачу у зв'язку з відсутністю
коштів. ( а.с.6,7)

При цьому як пояснює позивачка ОСОБА_1
вона вважала що аліменти стягуються як
на її утримання так і на утримання
неповнолітньої дитини, однак копії
рішення про стягнення аліментів вона
не отримувала, з проханням сплатити
аліменти та заборгованість по
аліментам до відповідача не
зверталася.

Згідно листа голови Чуднівського
районного суду Житомирської області №
2249/14-Вих. від 29 квітня 2014 року, позивачку
вже повторно повідомляли, що рішення
щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання доньки судом не приймалося.
( а.с.5)

Таким чином суд враховує той факт, що
стягнення аліментів за попередні роки
можливо лише при наявності декількох
факторів таких як: ухилення
відповідача від сплати аліментів,
приховування відповідачем свого місця
проживання, неодноразове звернення
позивача до відповідача щодо
добровільної сплати аліментів.

Під час розгляду справи, було
встановлено що позивачка ОСОБА_1 за
всі ці роки а саме з 1998 року, жодного
разу до квітня 2014 року, не звернулася
до суду с проханням надати копію
рішення або дублікат виконавчого
листа, аліменти на її утримання
відповідачем сплачувалися, але
фактичного гроші не надходили не з його
вини, а з вини підприємства, місце
проживання він не змінював, від сплати
стягнутих аліментів не ухилявся, а тому
позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини за попередній період
але не більш ніж за три роки не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в дохід
держави судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 243 гривні 60
копійок.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного
кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60,
130, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, уродженця села Суслівка
Чуднівського району Житомирської
області, громадянина України, не
працюючого, проживаючого в
Житомирській області Чуднівському
районі селі Носівки по вулиці
Центральній на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, яка
мешкає та зареєстрована в АДРЕСА_1, на
її користь, на утримання
неповнолітньої дитини, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4
частки всіх видів його заробітку, але
не менш ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 30 травня 2014 року і до
досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повноліття.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, уродженця села
Суслівка Чуднівського району
Житомирської області, громадянина
України, не працюючого, проживаючого в
Житомирській області Чуднівському
районі селі Носівки по вулиці
Центральній на користь держави
судовий збір у розмірі 243 гривні 60
копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя ________________ Шиян В.В.