Справа № 512/808/14-ц
Провадження № 2/512/315/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
Савранський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого-судді
Лепехи В.А.,

секретаря судового
засідання Шаповал Н.Г., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 2
Савранського районного суду Одеської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Байбузівської сільської ради
Савранського району Одеської області
про визнання права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями в порядку спадкування за
законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до Байбузівської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями в
порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх позовних
вимог позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_4.
померла її сестра ОСОБА_2. Після смерті
сестри відкрилася спадщина, зокрема на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1

Позивач відповідно норм ст. 1262 ЦК
України, є спадкоємицею другої черги за
законом.

Спадкоємець першої черги - син
померлої ОСОБА_2 від прийняття спадщини
відмовився шляхом подачі нотаріально
посвідченої заяви про відмову від
прийняття спадщини.

На підставі заяви позивача від 04.03.2014р.
про прийняття спадщини відкрито
спадкову справу № 47/2014.

Позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво
про право на спадщину на земельну
ділянку, однак при зверненні в
установлений законом строк до
нотаріальної контори Савранського
району з заявою про прийняття спадщини
у вигляді зазначеного житлового
будинку позивачу було відмовлено у
зв'язку з відсутністю на вказане
спадкове майно правовстановлюючих
документів та рекомендовано визнавати
право власності в судовому порядку.

Відсутність правовстановлюючих
документів позбавляє позивача
можливості реалізувати своє право на
прийняття спадщини, що змусило її
звертатись до суду із вимогою про
визнання права власності на зазначений
спадковий будинок.

21.10.2014р. позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, представник
позивача за довіреністю - ОСОБА_3 надав
суду письмову заяву про розгляд справи
за його відсутності та відсутності
позивача. В своїй заяві підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі (а. с. 39).

Представник відповідача - голова
Байбузівської сільської ради Ісько І.А.
в судове засідання не з'явися надав
суду письмову заяву про визнання
позову та розгляд справи за
відсутності представника відповідача
(а. с. 35).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до положень частини
2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК
України, під час ухвалення судового
рішення суд вирішує, чи мали місце
обставини справи, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів
має здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, які беруть участь у
справі.

Таким чином, суд, розглядаючи
цивільну справу у порядку позовного
провадження, повинен повно і всебічно
з'ясувати фактичні обставини справи,
однак не вправі виходити за межі
заявлених позовних вимог та тієї
доказової бази, яка сформована за
рахунок доказів, поданих до суду самими
учасниками процесу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно
оцінивши наявні у справі матеріали та
докази, прийнявши до уваги думку
позивача ОСОБА_1, викладену в позовній
заяві та думку відповідача щодо
відсутності заперечень з приводу
задоволення позову, вважає, що позов
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

На підставі ст. 392 ЦК України, в разі
відсутності документів на право
власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4.
померла сестра позивача ОСОБА_2 (а. с. 5).

Родинні стосунки між позивачем та
спадкодавицею підтверджуються
свідоцтвами про їх народження (а. с. 6; 8)
та свідоцтвами про укладення шлюбу (а.
с. 7; 9).

Після смерті спадкодавиці
відкрилася спадщина, зокрема на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1

Позивач фактично вступив у
володіння спадковим майном (а. с. 17).

Згідно даних Байбузівської
сільської ради спадковий будинок
належав покійній ОСОБА_2 (а. с. 16).

Спадкоємець першої черги ОСОБА_5
відмовився від прийняття спадщини (а. с.
18).

ОСОБА_1 від спадщини не відмовлялася
та не відмовляється, отримала
свідоцтво про право на спадщину у виді
земельної ділянки (а. с. 23). При
зверненні до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини у виді
житлового будинку з господарськими
будівлями позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
із-за відсутності правовстановлюючих
документів на дане спадкове майно.

Згідно даних сектору містобудування
та архітектури Савранської РДА житлова
будівля розташована за адресою
АДРЕСА_1, відповідає вимогам ДБН 360-92**
«Планування та забудова міських і
сільських поселень» (а. с. 15).

Суміжний землекористувач ОСОБА_6,
який проживає за адресою АДРЕСА_2 не
заперечує проти визнання права
власності на спадковий житловий
будинок за позивачем (а. с. 38). З
урахуванням чого суд дійшов висновку
про те, що прийняття спадщини ОСОБА_1 не
порушує його прав та інтересів як
суміжного землекористувача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
письмову заяву про визнання позовних
вимог.

В Україні юрисдикційну функцію щодо
оформлення спадкових прав виконує
нотаріат. Однак, судом встановлено,
що суб'єктивне право позивача на
успадкування домоволодіння померлої
сестри позивача перебуває у
невизнаному стані, оскільки право
власності на це домоволодіння не було
належним чином зареєстроване за
померлою, що не дозволяє позивачу
оформити спадкові права на нього.

Оскільки суд здійснює правозахисну
функцію, а нотаріат в даному випадку -
правоохоронну, суд має задовольнити
позовні вимоги позивача щодо визнання
за нею права власності на спадкове
домоволодіння.

Суд вважає, що визнання позову
представником відповідача не
суперечить закону та не порушує права
та обов'язки сторін, а тому у суду
наявні підстави щодо прийняття
визнання позову представником
відповідача та ухвалення рішення про
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 79, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, статтями 328, 392, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261,
1268, 1296 ЦК України, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до Байбузівської
сільської ради Савранського району
Одеської області про визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями в порядку
спадкування за законом - задовольнити в
повному обсязі.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованою та проживаючою в
АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер
НОМЕР_2паспорт серії НОМЕР_1, виданий
Савранським РВ УМВС України в Одеській
області 10.12.1998 року, право власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок з господарськими
будівлями, 1950 року забудови, який
розташований в с. Байбузівка, АДРЕСА_1,
Савранського району, Одеської області,
зокрема на: житловий будинок (літера А),
площею 68,6 кв. м., вартістю 41567 грн., сарай
(літера Б), площею 60,3 кв. м., вартістю 13353
грн., погріб (літера В), площею 9,9 кв. м.,
вартістю 5111 грн., сарай (літера Г),
площею 61,5 кв. м., вартістю 6607 грн.,
вбиральня (літера Д), площею 1,5 кв. м.,
вартістю 174 грн., споруди (І, ІІ, №1, К)
вартістю 4498 грн., всього на загальну
суму 71310 грн., який залишився після
смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
року в с. Байбузівка, Савранського
району, Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Савранський
районний суд Одеської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В.
А. Лепеха