Провадження № 2-о-225/14
Р І Ш ЕН Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи:
ОСОБА_2, Головне управління юстиції у м.
Києві про встановлення факту, що має
юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду та просила
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття
спадщини, а також встановити факт
належності ОСОБА_3 Ѕ частини житлового
будинку, який розташований в АДРЕСА_3,
Бобровицького району, Чернігівської
області.

Посилається, що метою встановлення
даного факту є необхідність оформлення
спадщини після смерті свого брата.

В обґрунтування заявлених вимог,
заявник зазначає, що вона є рідною
сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

За життя ОСОБА_3 був зареєстрований і
проживав за адресою: АДРЕСА_1

Заявниця зазначає, що з липня 2003 року
вона постійно проживала разом з ОСОБА_3
за вищевказаною адресою, оскільки
ОСОБА_3 був тяжко хворий, мав
гіпертонію, захворювання серцево -
суддиної системи, а тому потребував
постійного нагляду.

Зазначає, що після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина, яка складалася з
частини житлового будинку з
погосподарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_3

Посилається, що нотаріусом було
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії
від 27.06.2014 року та зазначено, що видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом щодо майна ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року неможливо, оскільки
заявниця ОСОБА_1 пропустила
встановлений законом 6-ти місячний
строк для прийняття спадщини, і у неї
відсутні інші докази фактичного
прийняття спадщини. Окрім того, у
реєстраційному штампі БТІ не вказано, у
яких частках будинок зареєстрований за
спадкоємцями, тобто неможливо
визначити, яка частина будинку
зареєстрована за померлим.

Таким чином, вказані обставини
унеможливлюють отримання заявницею
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Заявниця зазначає, що оскільки вона
постійно проживала з спадкодавцем, то
вважала, що прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 1268
ЦК України.

Заявниця та представник заявниці в
судовому засіданні заяву підтримали в
повному обсязі та просили суд її
задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про дату та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, подав до суду нотаріально
засвідчену заяву з якої вбачається, що
ОСОБА_2 повністю підтримує заяву ОСОБА_1
та просить суд її задовольнити.

Заінтересована особа - Головне
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання свого представника не
направила. Від зацікавленої особи
надійшла до суду заява про слухання
справи у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість заяви та її
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
помер ОСОБА_3, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про смерть від
23.06.2014 року серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина на частину
житлового будинку, який розташований в
АДРЕСА_3, Бобровицького району,
Чернігівської області.

Також встановлено, що ОСОБА_1 в червні
2014 року звернулася до Дев'ятої
Київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті свого рідного
брата ОСОБА_3, проте отримала відмову
(а.с.41-51).

Підставою для відмови стало те, що
спадкоємиця ОСОБА_1 пропустила
встановлений законом 6-ти місячний
строк для прийняття спадщини, і у неї
відсутні інші докази фактичного
прийняття спадщини. Окрім того, у
реєстраційному штампі БТІ не вказано, у
яких частках будинок зареєстрований за
спадкоємцями, тобто неможливо
визначити, яка частина будинку
зареєстрована за померлим.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною
сестрою померлого ОСОБА_3 (а.с.9, 14-17).

Крім того встановлено та визнано
зацікавленою особою ОСОБА_2, що ОСОБА_1 з
2003 року постійно проживала разом з
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Окрім того, дані обставини підтвердили
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є
знайомими та друзями померлого та
пояснили, що ОСОБА_1 дійсно з 2003 року
проживала зі своїм рідним братом за
адресою: АДРЕСА_2, оскільки останній був
тяжко хворий, а ОСОБА_1 доглядала за ним.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього кодексу він
не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
вимоги заявниці про встановлення факту
постійного проживання ОСОБА_1 з
спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що будинок № АДРЕСА_3
Чернігівської області ОСОБА_1 та ОСОБА_3
успадкували в рівних частках після
смерті їхньої матері ОСОБА_8, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом (а.с.9-12).

З вищезазначеного свідоцтва
вбачається, що спадкоємці спадкують
майно в рівних частинах.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
заяви ОСОБА_1 в частині встановлення
факту належності ОСОБА_3 Ѕ частини
житлового будинку, який розташований в
АДРЕСА_3, Бобровицького району,
Чернігівської області.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість та задоволення
вимог заявниці ОСОБА_1

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст.1262,1268, ЦК України, ст.ст. 3,4, 57-60, 209,
212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття
спадщини.

Встановити факт, що ОСОБА_3 належить на
праві власності 1/2 частини житлового
будинку, який розташований в АДРЕСА_3,
Бобровицького району, Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту проголошення рішення.

Суддя: