Справа № 234/6033/14-ц
Провадження № 2/234/2938/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року

Краматорський міський суд Донецької
області

в складі головуючого судді Чернобай
А.О.,

при секретарі Науменко А.Е.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краматорську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа орган опіки та
піклування про усунення перешкод та
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
орган опіки та піклування про усунення
перешкод та визнання особи такою, що
втратила право користування житлом.

Із позову вбачається, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
рішення суду. 08.09.2005 року між позивачкою
та ОСОБА_3 був укладений договір найму,
на підставі якого ОСОБА_3 та її донька
ОСОБА_4 були зареєстровані у АДРЕСА_1.
Після закінчення дії договору ОСОБА_3
відмовилася у добровільному порядку
знятися з реєстрації. Відповідач та її
донька з часу реєстрації та по
теперішній час не проживали у АДРЕСА_1.
Позивач просить суд ухвалити рішення,
яким усунути перешкоди у користуванні
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, надала пояснення
аналогічні викладеним у позові та
додатково пояснила, що відповідачі не є
її родичами, та взагалі ніколи не
проживали у її квартирі. Вона прописала
їх тільки тому, що ОСОБА_3 не мала
можливості без реєстрації
влаштуватися на працю, та вони
перебували у дружніх стосунках. Вона
знайшла чоловіка ОСОБА_3 та їй відомо,
що ОСОБА_3 виїхала за кордон на працю, а
її діти проживають разом з батьком у м.
Краматорську, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про час
та місце розгляду справи належним
чином та не надав до суду заяви про
відкладення справи.

Представник третьої особи у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково та суду пояснив, що оскільки
на теперішній час батько дитини ОСОБА_4
не має права власності на будинок, то
позов в частині визнання особи, такою,
що втратила право користування житлом
відносно неповнолітньої ОСОБА_4 не
визнають, оскільки вважає, що
порушуються права неповнолітньої
дитини. В іншій частині не заперечує
проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
суду пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_3,
а ОСОБА_4 є його донькою. На теперішній
час його дружина проживає за кордоном,
він разом з двома дітьми мешкає у
будинку у АДРЕСА_2. У нього помер
батько, який був власником зазначеного
будинку та на теперішній час він ще не
прийняв спадщину на будинок. Але він з
дитинства був зареєстрованим та
проживав у зазначеному будинку. Він
знає позивачку по справі та йому
відомо, що його дружина разом з донькою
зареєстровані у квартирі позивачки. На
той час у них були сімейні труднощі,
тому так сталося, що його дружина з
донькою зареєструвалася у квартирі
позивачки. Він не проти того, щоб позов
позивачки був задоволений.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутність, або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

На підставі ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу на
підставі наявних матеріалів, ухваливши
заочне рішення. Позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в
справі докази, вислухавши думку
позивача, представника третьої особи
та свідка, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась
17.07.1997 року, відповідно до Закону
України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7
та 11 до Конвенції» закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, що також закріплено в
статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
правом володіння. Способи захисту
права власності передбачені нормами
ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права
власності може бути, зокрема, житло -
житловий будинок, садиба, квартира, як
то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішення Краматорського
міського суду від 14.11.2008 року визнано
дійсним договір купівлі - продажу
нерухомості № 37 від 29.01.2002 року,
укладений в Краматорській
універсальній біржі «Примус», згідно
якого ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_1 купила
квартиру АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1.
(а.с. 8)

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно квартира
АДРЕСА_1 на підставі рішення суду
належить ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
шлюб щодо підтвердження дошлюбного
прізвища прізвище ОСОБА_1 після
державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.
4)

Згідно акту КП «СЕЗ» відповідач
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані у АДРЕСА_1,
але не проживають за цією адресою з 2005
року і по теперішній час. (а.с. 32).

Згідно довідки КП «СЕЗ» відповідач
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані у АДРЕСА_1
(а.с. 7)

08.09.2005 року між позивачкою та ОСОБА_3 був
укладений договір найму, на підставі
якого ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4 були
зареєстровані у АДРЕСА_1. Строк дії
договору на один рік. (а.с. 35)

П. 11 договору найму передбачено, що у
разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я, то договір
найму жилого приміщення не
розривається, а член сім'ї, який
вибув, втрачає право користування
цим жилим приміщенням з дня вибуття.

П. 12 договору найму передбачено, що
укладений на визначений строк
договір найму жилого приміщення в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, припиняється після
закінчення цього строку, і його може
бути продовжено лише за угодою між
наймачем і наймодавцем. Дострокове
розірвання договору найму жилого
приміщення з ініціативи наймодавця
можливе лише за згодою наймача.

Судом встановлено, що договор найму між
позивачкою та ОСОБА_3 був укладений
08.09.2005 року строком на один рік, тобто до
2006 року. Оскільки договір найму був
укладений на визначений строк, то на
час розгляду справи строк дії договору
найму припинився.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_1. Відповідачі з позивачкою у
родинних відносинах не перебувають та
не є членом сім'ї власника квартири.
Відповідачі були зареєстровані у
квартирі позивачки на підставі
договору найму, строк дії якого на час
розгляду справи у суді припинився.
Відповідачі з 2005 року і по теперішній
час у квартирі позивачки не проживали
та не проживають. Відповідачі не
перебувають з позивачем у будь-яких
договірних відносинах щодо
користування квартирою позивачки. Крім
того, неповнолітня дитини ОСОБА_4
проживає та проживала у будинку разом з
батьком за адресою: АДРЕСА_2, за місцем
реєстрації батька.

Суд не бере до уваги посилення позивача
на норму ст. 72 ЖК України, оскільки дана
стаття регулює правовідносини,
пов'язані з договором найму жилого
приміщення і не стосується приміщень,
які перебувають у власності громадян.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги позивача про визнання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача стосовно
усунення перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, то в цій частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки у судовому
засіданні встановлено, що відповідачі
не проживають у АДРЕСА_1 з 2005 року, а
тому будь - яких перешкод в
користуванні квартирою позивачу не
чинять.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст. 8, 10, 60, 214, 212 - 215 ЦПК України, а також
ст. 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа орган опіки та
піклування про усунення перешкод та
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано до
Краматорського міського суду
Донецької області протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
Краматорського міського суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається в
Апеляційний суд Донецької області
через Краматорський міський суд.

Суддя

Рішення ухвалене у нарадчий кімнаті й
надруковано у єдиному примірнику.

Суддя