У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 24
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,
посилаючись на те, що 13 липня 2012 року
він позичив ОСОБА_2 4 100 грн про що
складено розписку. За умовами договору
позики ОСОБА_2 зобов'язалася повернути
ОСОБА_4 суму позики на протязі одного
дня з моменту вимоги про повернення
позики.

Крім того, умовами даного договору
передбачено, що за користування
грошовими коштами ОСОБА_2 повинна
сплатити грошові кошти у розмірі 100 грн
за кожен день прострочення фактичного
користування цими коштами.

09 серпня 2012 року ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_2
вимогу про повернення грошових коштів
та процентів за користування ними. Дану
вимогу відповідачкою отримано, однак
зобов'язання за договором позики нею
не виконано.

З огляду на зазначене, просив суд
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 11 900
грн заборгованості за договором
позики.

У січні 2013 року ОСОБА_4 уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за договором позики у
розмірі 4 100 грн та заборгованість за
користування позикою у розмірі 18 600 грн,
а також 2 680 грн витрат на правову
допомогу.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 19
березня 2014 року у задоволені позову
ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від
24 вересня 2014 року рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 19 березня 2014
року скасовано, ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики - 4
100 грн позики, 18 600 грн заборгованості за
користування позикою; 2 680 грн витрат на
правову допомогу.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Закарпатської області від
24 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович