Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарях - Дмитренко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на те, що сторони з 15.11.1997р.
по 15.10.2012р. перебували у
зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 придбали вантажний сідловий
тягач марки DAF модель FT 85430 CF, д.н.з.
НОМЕР_1 та причіп марки KAISER модель S3803C,
д.н.з. НОМЕР_2. Посилаючись на ст.ст. 60, 71
СК України позивач просила стягнути з
відповідача 1/2 частину вартості
автомобіля вантажного сідлового
тягача та 1/2 частину вартості причіпа.

Ухвалою суду від 20.01.14р. до спільного
розгляду з первісним позовом було
прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтовування позовних вимог
ОСОБА_2 послався на те, що спірний
автомобіль було придбано за кошти, які
отримав як грошову допомогу при
звільнені на підставі Закону України
«Про військовий обов'язок і військову
службу».

Під час розгляду справи ОСОБА_1
уточнила свої позовні вимоги, просила
суд визнати за нею право особистої
власності на причіп марки KAISER модель
S3803C, д.н.з. НОМЕР_2; право особистої
власності на земельну ділянку площею
0,0705 га, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право
особистої власності на автомобіль
вантажний сідловий тягач марки DAF
модель FT 85430 CF, д.н.з. НОМЕР_1.

За таких обставин, представник ОСОБА_2
16.10.14р. звернулася до суду із заявою про
залишення зустрічного позову без
розгляду.

Ухвалою суду від 16.10.14р. зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя, залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали уточнені
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні визнала уточнені позовні
вимоги.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
брали участь у справи, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши подані
докази прийшов до висновку про
задоволення позову виходячи з
наступного.

З 15.11.1997р. по 15.10.2012р. сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10).

Перебуваючи у шлюбі, сторони придбали
вантажний сідловий тягач марки DAF
модель FT 85430 CF, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 48),
причіп марки KAISER модель S3803C, д.н.з.
НОМЕР_2 (а.с. 49) та земельну ділянку
площею 0,141 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 51).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами СК
України та ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Майно, набуте подружжям за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України, що майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку доходу.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 11 від 21 грудня 2007 року
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» визначено,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Судом встановлено, що у судовому
засіданні представник ОСОБА_2 визнала
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1

Судом у відповідності до ч. 4, ч. 5 ст. 174
ЦПК України встановлено, що визнання
позовних вимог відповідачем є
безумовним, не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому приймається судом.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляду справ у суді першої
інстанції» звернуто увагу, що у разі
визнання відповідачем позову, яке має
бути безумовним, і якщо таке визнання
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє
доведення у суді, ґрунтуються на
чинному законодавстві, а тому
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 368 ЦК
України, ст.ст. 60, 63, 71 СК України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
власності на причіп марки KAISER модель
S3803C, д.н.з. НОМЕР_2, оранжевого кольору,
номер шасі (кузова) НОМЕР_3, 1991 року
випуску.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
власності на земельну ділянку площею
0,0705 га, кадастровий номер :01:002:0254,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої
власності на автомобіль вантажний
сідловий тягач марки DAF модель FT 85.430 CF
12580, д.н.з. НОМЕР_1, зеленого кольору,
номер шасі (кузова) НОМЕР_4, 2000 року
випуску.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. В. Васильченко