Провадження №2/193/577/14
Р І Ш Е Н Н Я

12 листопада 2014 року
сел.Софіївка

Софіївський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

судді
Патинка А.Г.

при секретарі
Ратушній В.В.,

особи, які беруть участь у справі

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 15 травня 2007 року
між нею та відповідачем був укладений
шлюб, зареєстрований виконкомом
Миколаївської сільської ради
Софіївського району Дніпропетровської
області 15 травня 2007 року.

Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Шлюбні відносини позивача з
відповідачем склалися невдало. З
травня місяця 2014 року спільне
проживання та сімейні відносини між
сторонами фактично припинені.
Відповідач, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, в присутності
дітей вчиняв сварки ОСОБА_1, ображав
брутальною лайкою, бив її.

16 вересня 2014 року, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, відповідач
вчинив сварку з позивачем в ході якої
завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які
згідно висновку Криворізького
міжрайонного відділу КЗ
«Дніпропетровське обласне бюро
судово-медичної експертизи» ДОР»
№2132(2117-14) від 22 вересня 2014 року
відносяться до легких тілесних
ушкоджень. З приводу спричинення їй
тілесних ушкоджень відповідачем,
позивач звернулась з заявою про
притягнення відповідача до
кримінальної відповідальності до
Софіївського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області. По факту
нанесення їй тілесних ушкоджень було
відкрито кримінальне провадження і
ОСОБА_2 притягнутий до кримінальної
відповідальності. 29 вересня 2014 року
згідно вироку Софіївського районного
суду Дніпропетровської області ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і
йому призначено покарання в вигляді 80
(вісімдесят) годин громадських робіт.

Відповідач порушив подружню вірність і
в даний час проживає з іншою жінкою.
Шлюбні відносини між сторонами
припинені.

Діти після розірвання шлюбу будуть
проживати з мамою ОСОБА_1

Спору про розподіл майна не має.

Подальше спільне проживання та
збереження шлюбу позивач вважає
неможливими, тому змушена звернутись
до суду і просить шлюб розірвати. Після
розірвання шлюбу просить залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не
заперечує, позовні вимоги визнає у
повному обсязі, вважає що сім'ю не можна
зберегти.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, суд вважає, що позов
обґрунтований і на підставі ст. 110
Сімейного кодексу України підлягає
задоволенню.

ОСОБА_1 суду надала: копію
свідоцтва про шлюб від 15 травня 2007 року,
видане виконкомом Миколаївської
сільської ради Софіївського району
Дніпропетровської області 15 травня 2007
року (актовий запис № 6). (а.с. 3); копії
свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 4-6). Копію
вироку Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 29
вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_2
визнано винним у вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та
призначено покарання 80 (вісімдесят)
годин громадських робіт (а.с. 11).

Враховуючи, що регулювання
шлюбно-сімейних правовідносин
здійснюється на принципах
добровільності, взаємоповаги,
взаєморозуміння, а держава забезпечує
принцип свободи шлюбу та принцип
свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між
сторонами втрачено взаєморозуміння,
збереження сім'ї та поновлення шлюбних
відносин неможливо, так як позивач не
бажає проживати в даному шлюбі, позивач
вважає, що спільне життя з відповідачем
неможливе, а шлюбні відносини
припинені. Крім того, відповідач проти
розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 Сімейного
кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення, тому
шлюб слід розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання
шлюбу вважає за необхідне з'ясувати
прізвище подружжя після розірвання
шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК
України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК
України застосовуються і до позовного
цивільного судочинства, у рішенні суду
про розірвання шлюбу зазначається про
вибір прізвища тим з подружжя, який
змінив прізвище під час державної
реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що
позивачем не заявлено суду про намір
зміни свого прізвище на попереднє, яке
вона змінила під час укладення та
реєстрації шлюбу з позивачем, суд
приходить до висновку про необхідність
залишення прізвища позивача без змін
«ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 15 травня 2007 року
виконкомом Миколаївської сільської
ради Софіївського району
Дніпропетровської області, згідно
свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 (актовий
запис № 6) - розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 залишити
прізвище - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
А.Г.Патинка