Справа № 463/344/14
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4873/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, представники ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Личаківського
районного суду м.Львова від 04 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, третіх осіб органу опіки та
піклування Личаківської РА ЛМР, ОСОБА_3
про усунення перешкод у спілкуванні з
онукою,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою. Просила
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди
їй у спілкуванні з онукою, участі у її
вихованні та визначити способи її
участі у вихованні онуки: систематичні
побачення та можливість вільного
спілкування в присутності матері, а
також визначити місце й час
спілкування ОСОБА_6 з дитиною за
адресою її проживання в 1, 3 неділю
місяця з 15:00 год. до 19:00 год., 2,4,5 суботу
місяця з 15:00 год. до 17:00 год., Великдень
(за днем календаря) з 15:00 год. до 20:00 год.
та зобов'язати відповідача привозити
онуку у визначений час за місцем її
проживання.

Рішенням Личаківського районного суду
м.Львова від 04 червня 2014 року позов
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третіх осіб органу
опіки та піклування Личаківської РА
ЛМР, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою задоволено
частково; зобов'язано ОСОБА_2 усунути
перешкоди ОСОБА_6 у спілкуванні з
онукою, участі у її вихованні та
визначено способи її участі у
вихованні онуки: систематичні
побачення та можливість вільного
спілкування в присутності матері;
визначено місце й час спілкування
ОСОБА_6 з дитиною за адресою її
проживання в 1, 3 неділю місяця з 15:00 год.
до 19:00 год., 2,4,5 суботу місяця з 15:00 год.
до 17:00 год., Великдень (за днем
календаря) з 15:00 год. до 20:00 год.;
вирішено питання судових витрат; в
решті вимог залишено без задоволення
за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність та
необґрунтованість. Вказує, що
приймаючи рішення в даній справі суд не
надав належної оцінки фактичним
обставинам справи, не в повній мірі
з»ясував обставини, не дослідив докази.
Зокрема в справі відсутній висновок
органу опіки та піклування з приводу
визначення участі позивачки у
спілкуванні та вихованні онуки.
Відсутність даного висновку не дає
змоги суду зробити правильні висновки
та ставить під сумнів об'єктивність
постановленого рішення. Зазначає, що
оскаржуване рішення не в повній мірі
відповідає інтересам дитини, загрожує
безпеці та навіть життю і здоров'ю
малолітньої ОСОБА_7, оскільки позивачка
є непрацездатним інвалідом похилого
віку, який не може належним чином
доглядати за дитиною протягом
встановлених годин побачень. Крім того,
позивачка схильна до асоціальної
поведінки так як приймала участь
активну участь у незаконних,
протиправних діяннях по відношенню до
дитини та відповідачки, не допускала
відповідачку до дитини, виштовхувала з
квартири та ображала в присутності
дитини. Також, суд першої інстанції при
визначенні порядку та часу спілкування
з не в повній мірі врахував інтереси
самої дитини та інтереси матері, яка
фактично позбавлена можливості
спілкуватися з дитиною, проводити
дозвілля у вихідні дні. Просить рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 04 червня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення яким позов
задовольнити частково визначивши
місце та час спілкування ОСОБА_6 з
дитиною ОСОБА_7 один раз на місяць за
попереднім погодженням з матір'ю та
при бажанні дитини в третю суботу
місяця з 17:00 год. до 19:00 год., в решті
позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши доводи скарги, колегія
суддів дійшла висновку про
обгрунтованість апеляційної скарги та
вбачає підстави для скасування рішення
суду першої інстанції через порушення
норм матеріального та процесуального
права з ухваленням нового рішення про
відмову в позові повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач по справі та третя особа
ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому
шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народила дочка ОСОБА_8. Рішенням
Личаківського районного суду м.Львова
від 19.03.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання
шлюбу дочка проживає з матір'ю.

Відповідно до ст. 257 СК України баба,
дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання внуків, правнуків. Якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба,
прадід мають право на звернення до суду
з позовом про їх усунення.

Таким чином, задовольняючи позов
частково суд першої інстанції дійшов
до висновку про обмеження
відповідачкою спілкування бабусі з
онукою.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції.

Опіка та піклування, відповідно до ст.55
ЦК України, встановлюються з метою
забезпечення особистих немайнових
і майнових прав та інтересів
малолітніх, неповнолітніх осіб, а
також повнолітніх осіб, які за
станом здоров'я не можуть самостійно
здійснювати свої права і виконувати
обов'язки.

Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України
спір щодо участі баби, діда, прабаби,
прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима
у вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 159 Сімейного
кодексу України суд визначає способи
участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування. В окремих
випадках, якщо це викликано інтересами
дитини, суд може обумовити побачення з
дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу
України орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України
"Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування" органами опіки та
піклування є державні адміністрації
районів, районів міст Києва і
Севастополя, виконавчі органи міських
чи районних у містах, сільських,
селищних рад.

Як вбачається з матеріалів справи,
беручи участь у судовому розгляді як
в суді першої інстанції та і в суді
апеляційної інстанції, представником
органу опіки та піклування не
дотримано вимог ст.19 СК України та не
подано суду письмового висновку щодо
розв'язання спору, що в результаті
призвело до неповноти з'ясування
обставин справи.

Встановлена неповнота не могла бути
усунена на стадії апеляційного
розгляду, оскільки як пояснив
уповноважений представник органу
опіки та піклування в судовому
засіданні, відсутні підстави для
висновку так як спір передано на
вирішення суду, а не органу опіки та
піклування.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи позивачка зверталася стосовно
визначення днів, порядку побачень та її
участі у вихованні малолітньої ОСОБА_7
до органу опіки та піклування
Личаківської РА ЛМР, однак їй було
відмовлено та рекомендовано
звернутися до суду для вирішення
питання (а.с.6).

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Судом першої інстанції не враховано
режиму дня малолітньої ОСОБА_7, її
можливості у побаченнях з позивачкою,
не врахована особиста прихильність
дитини до ОСОБА_6, її вік та стан її
здоров'я, а також інші обставини, що
мають істотне значення, зокрема
упущено питання перевезення дитини до
місця побачень, зважаючи на вік та стан
здоров'я позивачки, яка є інвалідом.

Крім того, висновки суду першої
інстанції щодо визначення побачень
позивачки з онукою не відповідають
інтересам дитини та порушують права
інших осіб, які мають право
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні.

Таким чином, відповідно до п.1,3,4ч.1ст.309
ЦПК апеляційний суд скасовує рішення
суду першої інстанції та ухвалює нове
про відмову у позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
третіх осіб органу опіки та піклування
Личаківської РА ЛМР, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у спілкуванні з
онукою повністю.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2
ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду
м.Львова від 04 червня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_6 відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржене протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра