Номер провадження 4-с/754/150/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

при секретарі - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві, на дії державного
виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
скаргою на дії державного виконавця,
мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.2014
року державним виконавцем Відділу ДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Заяць О.В.
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Підставою для
винесення такої постанови був судовий
наказ № 2н-3132/13, виданий Деснянським
районним судом м. Києва 17.09.2013 року про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП
"Дирекція" у розмірі 2587, 35 грн. та
судових витрат по справі. Вказана
постанова була отримана скаржницею
26.08.2014 року. ОСОБА_1 вважає постанову
незаконною, а дії державного виконавця
неправомірними, оскільки їй не було
відомо про відкриття виконавчого
провадження, не було отримано
постанова про його відкриття, а тому
вона не мала можливості виконати
судове рішення добровільно. На
підставі викладеного ОСОБА_1 вимушена
звернутися до суду з даною скаргою, в
якій просить суд визнати дії
державного виконавця Відділу ДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Заяць О.В.
щодо винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження у виконавчому
провадженні № 44196687 від 15.08.2014 року
неправомірними; скасувати постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 15.08.2014
року.

В судовому засіданні представник
скаржниці повністю підтримав її
вимоги, просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Державний виконавець Заяць О.В. у
судовому засіданні зі скаргою не
погодилася. Пояснила, що нею було
відкрито виконавче провадження по
виконанню судового наказу, копію
постанови було направлено на адресу
скаржниці, що підтверджується
відповідними письмовими доказами.
Оскільки скаржниця в передбачений
законом строк добровільно судове
рішення не виконала, вона вимушена була
винести постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Вважає свої дії
правомірними, а тому просила у
задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Вислухавши пояснення
представника скаржниці, державного
виконавця, вивчивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.09.2013 року суддею
Деснянського районного суду м. Києва
був виданий судовий наказ про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП
"Дирекція" у розмірі 2587, 35 грн. Даний
наказ був пред"явлений до виконання до
Відділу ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

В порядку виконання судового
рішення державним виконавцем Відділу
ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві 15.08.2014
року була винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. Копія даної
постанови була направлена на адресу
ОСОБА_1 та отримана нею 26.08.2014 року.

В своїх вимогах скаржниця ОСОБА_1
вказує про те, що дана постанова
державного виконавця від 15.08.2014 року є
незаконною, оскільки їй не було нічого
відомо про відкриття виконавчого
провадження, копію постанови вона не
отримувала, а тому не мала можливості
виконати судове рішення добровільно.

Відповідно до ст.. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов"язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 6 Закону України
"Про виконавче провадження" визначено,
що державний виконавець зобов"язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 11 Закону
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і у повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
у документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до аб. 2 ч. 2 ст. 25 Закону
у постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови.

Пунктом 3.6.2 Інструкції про
проведення виконавчих дій державний
виконавець у триденний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанови про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець
установлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати 7 днів, а рішень про
примусове виселення - 15 днів, та
попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов"язаних з провадженням виконавчих
дій. При цьому вказується дата
виконання.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного дня надсилається стягувачу,
боржнику та органу (посадовій особі),
який видав виконавчий документ.

Як встановлено при розгляді
справи, державним виконавцем Відділу
ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Заяць
О.В. була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження №
ВП 44196687, що була направлена на адресу
боржниці ОСОБА_1 04.08.2014 року
рекомендованим листом, що
підтверджується витягом з журналу
вихідної кореспонденції та реєстром.

Даний лист разом із постановою
ОСОБА_1 отримала лише 10.09.2014 року, що
підтверджується відповідним витягом з
сайту Укрпошти від 01.10.2014 року.

Відповідно до вимог п. 4.1.1
Інструкції державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Статтею 31 Закону передбачено, що
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, що державний виконавець
зобов"язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст. 47 цього Закону,
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Але дані вимоги державним
виконавцем дотримані не були,
своєчасно копію постанову про
відкриття виконавчого провадження
ОСОБА_1 надіслано не було, а також
державний виконавець при винесенні
постанови від 15.08.2014 року не
пересвідчилася, що боржниця отримала
постанову про відкриття виконавчого
провадження і мала змогу добровільно
виконати судове рішення.

Як встановлено при розгляді
справи, ОСОБА_1 дізналася про існування
виконавчого провадження лише після
отримання 26.08.2014 року копії постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до п. 5.6.2 Інструкції арешт
майна застосується тільки для
забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації,
для виконання рішення про конфіскацію
майна боржника, при виконанні ухвали
суду про накладення арешту на майно, що
належить відповідачу і знаходиться у
нього чи в інших осіб.

З наведеного можна зробити
переконливий висновок про те, що
державний виконавець не мав законних
підстав для винесення постанови про
арешт майна боржника, не вчинивши інших
дій, передбачених Законом України "Про
виконавче провадження".

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що вимоги ОСОБА_1 щодо
визнання дій державного виконавця
неправомірними та скасування
постанови є підставними та
обґрунтованими, а тому такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 212- 215, 383-387 ЦПК
України, Законом України "Про виконавче
провадження", -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована
особа: Відділ Державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві, на дії
державного виконавця - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Заяць О.В. щодо
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 4196687 від 15.08.2014
року - неправомірними.

Скасувати постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження ВП № 44196687 від 15.08.2014
року, винесену державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Заяць О.В.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом п"яти днів з дня проголошення.

Головуючий: