УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р.Дніпровський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді Антипової Л.О.

при секретарі Філімоновій
Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва заяву
ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк», Постійно діючий третейський суд
при Асоціації українських банків про
скасування рішення Третейського суду, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла заява ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при асоціації
українських банків від 30.05.2014 року по
справі № 871/14 за позовом ПАТ «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. Свої вимоги мотивує
тим, що 30.05.2014 року Постійно діючий
Третейський суд при Асоціації
українських банків ухвалив рішення про
стягнення з нього та ОСОБА_2 в
солідарному порядку суми боргу в
розмірі 3 139 218,03 грн. та третейський збір
в сумі 25 500 грн. Заявник вважає, що дане
рішення третейського суду не
відповідає вимогам закону, а саме
справа не підвідомча третейському
суду, оскільки вказаний спір
стосується спорів щодо захисту прав
споживачів, в зв'язку із чим і просить
скасувати дане рішення..

В судове засідання заявник не з'явився,
проте надав заяву, в якій підтримав
заявлені ним вимоги та просив їх
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник зацікавленої особи ПАТ
«Універсал Банк» в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутності, проти
поданої заяви заперечував, просив
відмовити у задоволенні заяви з
підстав, викладених у запереченнях, які
знаходяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи № 871/14
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків,
дослідивши матеріали, оцінивши наявні
у справі докази, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 30.05.2014 року
Постійно діючим третейським судом при
Асоціації українських банків було
ухвалено рішення про солідарне
стягнення заборгованості із ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк»
в розмірі 3 139 217,03 грн. та 25 500 грн. витрат
пов'язаних з вирішенням спору
третейським судом.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених
Законом.

Рішення третейського суду може бути
оскаржено стороною у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване, серед іншого,
якщо справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону.

Як вбачається зі змісту поданої заяви
ОСОБА_1, він вважає рішення
третейського суду незаконним,
мотивуючи це тим, що рішення прийнято з
порушенням вимог діючого
законодавства України, а саме справа не
підвідомча третейському суду оскільки
вказаний спір стосується спорів щодо
захисту прав споживачів.

Разом з тим, третейський суд діє на
договірній основі, тобто між сторонами
спору повинна існувати домовленість
про передання спору на розгляд
третейському суду. Дана третейська
угода повинна бути оформлена належним
чином і мати законну силу.

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у випадках,
передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути
скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону.

Як на підставу скасування рішення
заявник посилається на те, що справа, по
якій прийнято рішення, не підвідомча
третейському суду, відповідно до
Закону України «Про третейські суди»,
оскільки на його думку вказана справа
належить до категорії справ, пов'язаних
із захистом прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів» №1023-XII,
споживач - це фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

З огляду на наведене, звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав,
урегульованих спеціальним Законом
«Про захист прав споживачів», вправі
споживач. Банк, як кредитодавець,
безспірно є учасником правовідносин з
позичальником за договором надання
споживчого кредиту.

Проте, ПАТ «Універсал Банк» не є
споживачем та звертався до
Третейського суду з позовом про
стягнення заборгованості, внаслідок
неналежного виконання боржниками умов
кредитного договору, а не за захистом
прав споживача, а тому правовідносини у
спорі за позовом Банка до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про солідарне стягнення
заборгованості регулюються не тільки
законодавством про захист прав
споживачів, а цивільним законодавством
про зобов'язальне право та, зокрема, про
договірні (кредитні) зобов'язання.

Таким чином, враховуючи те, що ПАТ
«Універсал Банк» звернувся до Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, з метою
захисту своїх порушених прав,
передбачених ст.ст. 1048, 1054 ЦКУ, справа
про солідарне стягнення
заборгованості із ОСОБА_1, ОСОБА_2 не
відноситься до категорії справ у
спорах щодо захисту прав споживачів, у
тому числі споживачів послуг банку.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про третейські суди»
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону. Спір може бути переданий на
вирішення третейського суду до
прийняття компетентним судом рішення у
спорі між тими ж сторонами, з того ж
предмета із тих самих підстав.

Наведені положення підтверджують
підвідомчість справи третейському
суду.

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди.

Відповідно до п. 8.2. Додаткової угоди
від 28.08.2013 року до Кредитного договору
№ 03-2/7403-К від 17.09.2007 року та п. 5.4.
Договору поруки № 03-2/7403-П від 28.08.2013
року передбачено, що всі вимоги, які
виникають при виконанні даного
Договору або у зв'язку з ним, або
випливають з нього та становлять
предмет спору, підлягають розгляду у
Постійно діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків, згідно з
регламентом третейського суду, який є
невід'ємною частиною даної третейської
угоди. Умови Договору, які містять
відомості про найменування сторін та
їх місцезнаходження, є складовими
частинами даної третейської угоди.
Місце і дата укладення третейської
угоди відповідають місцю і даті
укладення Договору.

Таким чином, рішення третейського суду
про солідарне стягнення
заборгованості було прийнято не
виходячи за межі третейської угоди.

3) третейську угоду визнано судом
недійсною.

Суд вважає, що рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків прийнято у
відповідності до вимог Закону України
«Про третейські суди», розгляд справи
відбувався в межах третейської угоди,
яка укладена між сторонами у справі. В
той же час, ОСОБА_1 ні під час розгляду
справи в третейському суді, ні під час
розгляду даної справи не висував вимог
про визнання недійсною третейської
угоди, кредитного договору, додаткової
угоди до нього та договору поруки.

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону.

Як вбачається зі змісту ст. 16 ЗУ «Про
третейські суди», третейський суд може
розглядати спори як колегіально так і
одноособово.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків
третейського суду (надалі - Регламент),
якщо інше не передбачено третейською
угодою, справа розглядається одним
суддею.

Як вбачається із змісту кредитного
договору та договору поруки сторони не
погоджували ні кількісного ні
персонального складу третейського
суду, який буде розглядати спір, а
послалися на норми Регламенту. Якщо
Регламентом суду передбачено
одноособовий розгляд спору, то значить
такий порядок визначений і для спору,
який виник між сторонами. Пропозиції
щодо колегіального розгляду справи від
відповідачів не надходило.

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участі у справі. Скасування судом
рішення третейського суду не позбавляє
сторони права повторно звернутися до
третейського суду, крім випадків,
передбачених законом. Рішення
міжнародного комерційного арбітражу
може бути скасовано судом лише з
підстав, передбачених міжнародним
договором України та/або Законом
України «Про міжнародний комерційний
арбітраж».

Згідно ст. 15 Регламенту учасниками
третейського розгляду є сторони та їх
представники.

Ст. 52 Регламенту передбачає обмін
документами та письмовими матеріалами
між сторонами, а також між сторонами і
третейським судом (третейськими
суддями) здійснюється у порядку,
встановленому Регламентом. Документи
та інші письмові матеріали
направляються за останнім відомим
місцем проживання фізичної особи чи за
юридичною адресою або
місцезнаходженням юридичної особи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи в інший спосіб, що
передбачає отримання доказів доставки
документів та інших письмових
матеріалів адресатові, та вважаються
такими, що отримані в день такої
доставки, навіть якщо на цей час
одержувач за цією адресою не
знаходиться чи не проживає, а про зміну
своєї адреси ним не було повідомлено
іншу сторону належним чином.

Відповідно із ст. 56 Регламенту
третейський суддя, прийнявши позовну
заяву надсилає сторонам ухвалу про
порушення провадження у справі, в якій
вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні третейського суду, про час і
місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про третейські
суди» та ст. 27 Регламенту доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких третейський суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

ч. 1 ст. 28 Регламенту передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень.

ч. 1 ст.12 ЗУ «Про третейські суди» судове
рішення приймається за результатами
обговорення усіх обставин справи.

Таким чином, Третейським судом при
Асоціації українських банків були
встановлені всі обставини справи в
результаті чого було прийняте рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при асоціації
Українських банків від 30.05.2014 року по
справі № 871/14 за позовом ПАТ «Універсал
Банк»до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, є необґрунтованою, та
такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 51, 56 Закону України
«Про третейські суди», ст.ст. 389-1-389-6 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк», Постійно діючий третейський суд
при Асоціації українських банків про
скасування рішення Третейського суду -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подання до Апеляційного суду м.
Києва, протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: