КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/6319/14-ц
Провадження № 2/552/2263/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2014 року Київський районний суд м.
Полтава в складі головуючого - судді
Миронець О.К., при секретарі судових
засідань - Ваніній Ю.А., за участю
позивача - ОСОБА_2, представника
позивача - ОСОБА_3, представника
відповідача - Пеляк В.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Київського районного
суду м. Полтави цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Київської районної в
м. Полтаві ради про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовом до Київської районної в м.
Полтаві ради про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю. Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що її нині
покійному діду ОСОБА_5 в 1979 році
виділено гараж АДРЕСА_1. Після смерті
діда вона з 1991 року відкрито
користується гаражем. У зв'язку з цим
вона звернулась до суду з позовом та
просить суд визнати за нею право
власності на гараж, що розташований за
адресою АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

Позивач та її в представник в
судовому засіданні позов підтримали та
просили суд його задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов визнав та не
заперечував проти його задоволення.

Суд заслухавши учасників процесу,
свідків, дослідивши матеріали справи
приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Задоволення судом вимог про визнання
за володільцем права власності на
нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК
можливе лише за наявності необхідних
умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння.

За набувальною давністю може бути
набуто право власності на нерухоме
майно, яке не має власника, або власник
якого невідомий, або власник
відмовився від права власності на
належне йому нерухоме майно та майно,
що придбане добросовісним набувачем і
у витребуванні якого його власнику
було відмовлено.

Застосування набувальної давності
передбачає відсутність титулу
(підстави) для виникнення права
власності в момент захоплення
(заволодіння) чужою річчю. У разі якщо
існує інша підстава для виникнення
права власності у момент заволодіння, а
сторона посилається на строк
набувальної давності, слід визнати, що
стороною вибрано невірний спосіб
захисту, тобто такий, який не
відповідає специфіці правовідносин, що
виникли.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили суду, що
гараж за адресою АДРЕСА_1 в 1979 році був
виділений ОСОБА_5, а після його смерті з
1991 року даним гаражем користується
ОСОБА_2.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що після смерті ОСОБА_5
вона являється єдиним спадкоємцем.

Отже, проаналізувавши докази по справі
суд приходить до висновку, що у
позивача відсутні необхідні умови для
виникнення права власності за
набувальною давністю.

Відповідно до п.13 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.02.2014 року №5
«Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав»,відповідачем за позовом
про визнання права власності за
набувальною давністю є попередній
власник майна або його правонаступник.
У разі якщо попередній власник
нерухомого майна не був і не міг бути
відомим давнісному володільцю, то
відповідачем є орган, уповноважений
управляти майном відповідної
територіальної громади.

Крім того, до компетенції
Київської районної в м. Полтаві ради не
входить управління майном
територіальної громади, отже Київська
районна в м. Полтаві рада не являється
належним відповідачем по даній справі.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 60, 212-215 ЦПК України,
суд ,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її
позовних вимог про визнання права
власності за набувальною давністю в
повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення подається
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Миронець О.К.