Справа № 367/4053/14-ц Головуючий у І
інстанції Кухленко Д.С.Провадження №
22-ц/780/5632/14 Доповідач у 2
інстанції Гуль В.В.Категорія 39
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Касьяненко Л.І.,
Антоненко В.І.,

при секретарі Ромашині
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського
суду Київської області від 30 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 до Ірпінського комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
«Ірпінь», 3-тя особа: Ірпінська міська
рада Київської області про захист
честі, гідності та відшкодування
моральної шкоди,-

встановила:

позивачі звернулися до суду з позовом,
посилаючись на те, що вони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Поверхом вище в квартирі НОМЕР_1
проживає ОСОБА_5 з вини якого 31.08.2012
року, 04.09.2012 року та 09.09.2012 року сталося
залиття їх квартири.

Позивачі звернулися до Ірпінського
комунального житлово-експлуатаційного
підприємства ''Ірпінь'' із заявою про
складання актів про залиття, що
необхідно їм для звернення до суду для
відшкодування завданої шкоди.

Відповідні акти обстеження та
проведення ремонтно-будівельних та
ремонтно-сантехнічних робіт за 31.08.2012
року, 04.09.2012 року та 09.09.2012 року були
складені, проте дані акти складені з
порушенням встановленої та
передбаченою законодавством форми та
змісту, а саме п. 2.3.6 ''Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій''.

В зв'язку з цим позивачі в заяві від
18.02.2012 року просили міського голову м.
Ірпіня вжити заходів та забезпечити
додержання начальником Ірпінського
комунального ЖЕП ''Ірпінь'' Лаврик В.Р.
чинного законодавства, усунути
порушення та вирішити питання щодо
відповідальності цього посадовця,
проте відповідь на дану заяву позивачі
одержали від особи, дії якої
оскаржуються.

Так, в листі від 14.03.2014 року № 183
начальником Ірпінського комунального
ЖЕП ''Ірпінь'' Лаврик В.Р. крім іншого
зазначено, що викладені у заяві
позивачів від 18.02.2012 року ''доводи
спотворені і не відповідаю діючому
законодавству і тому вимоги являються
незаконними'' відносно п. 2.3.6 ''Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій'' слова: ''дані
правила зобов'язують складати Акт
тільки при залитті, аварії на системах
центрального опалення, гарячого або
холодного водопостачання''вказані
твердження позивачі вважають
недостовірними. Такими, що порушують їх
особисті немайнові права в зв'язку з
чим просили зобов'язати відповідача її
спростувати ''доводи у заяві ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 18.02.2014 р. до міського
голови Скаржинського В.Д. не
спотворені, відповідають діючому
законодавству і тому вимоги являються
законними.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 р. № 76 та зареєстрованим в
Мін'юсті 25.08.2005 р. за № 927/11207, у разі
залиття, аварії квартир складається
відповідний акт. Форма акта про залиття
стосується не тільки аварії, що
трапилися на системі централізованого
опалення, гарячого або холодного
водопостачання, але й усіх інших
випадів залиття квартири, оскільки
причин залиття, наведених в
затвердженій формі акта не є
вичерпний''.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 30 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просить
скасувати рішення суду з підстав
неповного з'ясування обставин, що мають
суттєве значення для справи, а також
порушення норм матеріального та
процесуального права, та постановити
нове рішення задоволення позовних
вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановивши вказані вище обставини,
які сторонами не заперечуються, суд
відмовив в задоволенні позову
посилаючись на те, що позивачами
недоведено, що інформація є
недостовірною.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 277. ЦК України
передбачено, що фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Спростування недостовірної інформації
здійснюється особою, яка поширила
інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає
посадова чи службова особа при
виконанні своїх посадових (службових)
обов'язків, вважається юридична особа,
у якій вона працює.

Якщо недостовірна інформація
міститься у документі, який прийняла
(видала) юридична особа, цей документ
має бути відкликаний.

Спростування недостовірної інформації
здійснюється незалежно від вини особи,
яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації
здійснюється у такий же спосіб, у який
вона була поширена.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у пункті постанови № Під
поширенням інформації слід розуміти:
опублікування її у пресі, передання
по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі. Поширенням
інформації також є вивішування
(демонстрація) в громадських місцях
плакатів, гасел, інших творів, а
також розповсюдження серед людей
листівок, що за своїм змістом або
формою порочать гідність, честь
фізичної особи або ділової репутації
фізичної та юридичної особи.

Проте судам необхідно
враховувати, що повідомлення
оспорюваної інформації лише особі,
якої вона стосується, не може
визнаватись її поширенням, якщо
особа, яка повідомила таку
інформацію, вжила достатніх заходів
конфіденційності для того, щоб ця
інформація не стала доступною третім
особам.

Недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або
які існували, але відомості про них
не відповідають дійсності (неповні
або перекручені).

Таким чином для притягнення до
відповідальності відповідно до ст. 277
ЦК України інформація має бути
недостовірною про події та явища, яких
не існувало взагалі або які існували,
але відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
перекручені)саме про особу, або члена
сім'ї такої особи і така інформація,
якщо вона викладена юридичною особою,
буде поширена одній особі або колу
осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
18.02.2012 року позивачі в заяві просили
міського голову м. Ірпіня вжити заходів
та забезпечити додержання начальником
Ірпінського комунального ЖЕП ''Ірпінь''
Лаврик В.Р. чинного законодавства,
усунути порушення та вирішити питання
щодо відповідальності цього посадовця.

Дана заява була направлена до
Ірпінського комунального ЖЕП ''Ірпінь'',
яке в особі начальника Лаврик В.Р.
надало на неї відповідь де, в тому числі
зазначено: ''доводи спотворені і не
відповідаю діючому законодавству і
тому вимоги являються незаконними''
відносно п. 2.3.6 ''Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій'' слова: ''дані правила
зобов'язують складати Акт тільки при
залитті, аварії на системах
центрального опалення, гарячого або
холодного водопостачання''.

З викладеного вбачається, що дана
інформація стосується питання
застосування та знання законодавства,
а саме пункту 2.3.6 ''Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій'' і дана інформація є не
відносно подій та явищ пов'язаних з
позивачами в зв'язку з чим не можна
стверджувати про те, що їх особисті
немайнові права порушені.

Крім того викладена у листі інформація
адресована особисто позивачам і
компетентній посадовій особі, а саме
міському голові м. Ірпіня тобто особі,
яка звернення-скаргу позивачів від
18.02.2012 року отримала, що свідчить про
відсутність поширення інформації.

За відсутності порушення особистих
немайнових прав позивачів
відповідальність за ст. 277 ЦПК України
настати не може.

Доводи апеляційної скарги про
неправильні висновки суду не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки у
даних правовідносинах ст. 277 ЦК України
не підлягає застосуванню, так як спірні
правовідносини виникли на підставі
Закону України ''Про звернення
громадян'', яким і повинні регулюватися.

За таких обставин коли позовні вимоги є
необгрунтованими і підстав для їх
задоволення не має, а апеляційна
скарга, яка грунтується на тих самих
підставах, що зазначені у позові, як
необгрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 30 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: