Провадження № 2/635/67/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області у
складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання
- Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в сел.
Покотилівка Харківського району
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визначення часток
співвласників у праві спільної
сумісної власності на майно, про
визначення порядку користування
майном, усунення перешкод в здійсненні
права користування та вселення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності йому, його
колишній дружині ОСОБА_4 та донькам
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

На даний час відповідачі перешкоджають
йому у користуванні та розпорядженні
належною йому на праві власності
часткою спірної квартири і заперечують
щодо його проживання в цій квартирі.
Він неодноразово звертався до
відповідачів з вимогою про вселення,
однак в позасудовому порядку спір
вирішити неможливо.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач в остаточних вимогах просив
суд визнати за ним право власності на 1/4
частини квартири АДРЕСА_1; визначити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1 за першим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи,
виділив йому у користування жилу
кімнату площею 13,1 кв.м. (№4),
відповідачам виділити у користування
жилу кімнату площею 16,1 кв.м. (№ 2), жилу
кімнату площею 14,9 кв.м. (№3); кухню
площею 6,6 кв.м. (№5), ванну кімнату площею
2,1 кв.м.(№6), вбиральню площею 1,1 кв.м. (№7),
частину коридору площею 6,5 кв.м. (№ 1)
залишити у загальному користуванні
співвласників; зобов'язати
відповідачів усунути перешкоди у праві
користування житлом та вселити його у
квартиру АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1, належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився, направив до суду свого
представника ОСОБА_5, яка просила
визначити ОСОБА_1 частку у праві
спільної власності у розмірі 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1; визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 за першим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи:
виділити співвласнику ОСОБА_1 у
користування жилу кімнату площею 13,1
кв.м. (№4); виділити співвласникам
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 у користування
жилу кімнату площею 16,1 кв.м. (№ 2), балкон
площею 1,0 кв.м., та жилу кімнату площею
14,9 кв.м. (№3), балкон площею 0,5 кв.м.,
частину коридору (№ 1) площею 3,4 кв.м.;
кухню площею 6,6 кв.м. (№5), ванну кімнату
площею 2,1 кв.м.(№6), вбиральню площею 1,1
кв.м. (№7), частину коридору площею 6,5
кв.м. (№ 1) залишити у загальному
користуванні співвласників;
зобов'язати відповідачів усунути
перешкоди у праві користування житлом
та вселити позивача у квартиру
АДРЕСА_1. При цьому представник
позивача зазначила, що вважає першій
варіант визначення порядку
користування квартирою найбільш
прийнятним, оскільки планувальне
рішення квартири не дозволяє виділити
в користування кожного із
співвласників окрему житлову кімнату
рівної площі, а при запропонованому
варіанті мається незначний відступ від
ідеальних часток співвласників.

Відповідач ОСОБА_4, яка діє також в
інтересах ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на
підставі довіреності, позов визнала
частково, при цьому пояснила, що в
спірній квартирі проживає вона разом з
доньками ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Квартира
складається з трьох ізольованих
кімнат. ОСОБА_2 займає кімнату площею
13,10 кв.м., ОСОБА_3 - кімнату площею 14,90
кв.м., а вона кімнату площею 16,10 кв.м. Її
донька ОСОБА_2 є інвалідом другою групи,
має хронічні захворювання, при яких не
може проживати в одній кімнаті з
членами своєї родини. Донька ОСОБА_2 на
теперішній час працює і проживає в м.
Купянськ, проте на вихідні приїжджає
додому, і проживає в кімнаті площею 14,90
кв.м., в цій кімнаті також знаходяться
її речі. ОСОБА_4 зазначила, що не
заперечує, щоб позивач проживав разом з
нею у кімнаті площею 16 кв.м., а у доньок
залишилися окремі кімнаті. Також
позивач зазначила, що ні вона, ні доньки
не чинять позивачу перешкод у
користуванні квартирою, позивач має
ключі від квартири, проте з 2002 року
квартирою не цікавиться. Проти
визначення частки ОСОБА_1 у праві
спільної власності не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_8 в
судовому засіданні просив в позові
відмовити, посилаючись на те, що у разі
встановлення порядку користування
квартирою за першим варіантом
судово-будівельної експертизи, житлова
площа, що виділяється позивачу є на 2,05
кв.м. більше, ніж припадає на його 1/4
частину в квартирі, чим порушуються
права інших співвласників. Крім того,
ОСОБА_3 є інвалідом другою групи, має
хронічні захворювання, при яких не може
проживати в одній кімнаті з членами
своєї родини.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло, виданим 07
жовтня 1996 року Відділом приватизації
Харківського міжміського бюро
технічної інвентаризації,
зареєстрованого в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації в реєстровій книзі за №
1, реєстр № 13/44. /а.с.10/

Квартира складається з трьох житлових
кімнат - № 2 площею 16,10 кв.м., № 3 площею
14,90 кв.м., № 4 площею 13.10 кв.м. та має
загальну площу 65,30 кв.м./а.с.14-15/.

В спірній квартирі зареєстровані
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, фактично мешкають
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ОСОБА_1 з 2002 року в спірній квартирі не
мешкає, проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 372 ЦК України передбачено, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Кожен із співвласників
вправі вимагати визначення його
ідеальної частки у спільній сумісній
власності.

Таким чином, суд вважає за можливе
визначити частку ОСОБА_1 у спільній
власності в розмірі 1/4 частини спірної
квартири, а 3/4 частини квартири
залишити у спільній власності ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Як передбачено ст. 358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна, яка відповідає його частці.

Пленум Верховного Суду України в п. 14
постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист приватної власності"
роз'яснив, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
5782/9870 від 29 серпня 2014 року поділ
спірної квартири в натурі неможливий,
експертом запропоновано три варіанти
порядку користування спірною
квартирою.

Позивач просить визначити порядок
користування спірною квартирою згідно
першого варіанту експертизи, за яким
йому як співвласнику виділяється у
користування жила кімната площею 13,1
кв.м. (№4), а співвласникам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - жила кімната площею 16,1
кв.м. (№ 2), балкон площею 1,0 кв.м., жила
кімната площею 14,9 кв.м. (№3), балкон
площею 0,5 кв.м., частина коридору (№ 1)
площею 3,4 кв.м.

Кухня площею 6,6 кв.м. (№5), ванна кімната
площею 2,1 кв.м.(№6), вбиральня площею 1,1
кв.м. (№7), частина коридору площею 6,5
кв.м. (№ 1) - залишається в спільному
користуванні.

Всього співвласнику ОСОБА_1
виділяються в користування приміщень в
квартирі загальною площею 17,95 кв.м.
(13,1+(6,5+6,6+2,1+1,1)*13,1/44,1), що на 1,625 кв.м.
(17,95-16,325) більше, чим припадає на 1/4
частину квартири.

Співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
виділяється у користування приміщень в
квартирі загальною площею 47,35 кв.м.
((16,1+1,0+14,9+0,5+3,4)+(6,5+6,6+2,1+1,1)х31,0/44,1), що на 1,625
кв.м (48,975-47,35) менше, чим припадає на 3/4
частини квартири.

порядку користування квартирою
необхідно виконати наступні
переобладнання: приміщення коридору №
1 переобладнати в два приміщення з
встановленням перегородки між ними:
коридор площею 6,5 кв.м.(№ 1) та коридор
площею 3,4 кв.м. (№ 1а).

Суд вважає можливим визначити порядок
користування квартирою за першим
варіантом судової
будівельно-технічної експертизи, з
огляду на наступне.

Планувальне рішення спірної квартири
не дозволяє виділити у користування
кожного зі співвласників окрему
кімнату рівної площі, проте дозволяє
визначити порядок користування
квартирою з незначним відступом від
ідеальних часток співвласників.

Так, згідно першого варіанту ОСОБА_1
виділяється у користування приміщень
квартири лише на 1,625 кв.м. більше ніж
припадає на його 1/4 частину квартиру,
зокрема, більше на 0,541 кв.м., чим
припадає на кожного із співвласників
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

При такому варіанті порядку
користування квартирою, ОСОБА_1
виділяється у користування житлової
площі лише на 0,691 кв.м. більше, ніж
кожному із співвласників ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ОСОБА_1 є таким же власником квартири як
і ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і вправі
фактично користуватися належним йому
майном. Домовленості про порядок
володіння та користування майном, що є
спільною сумісною власністю між
співвласниками не досягнуто.

Враховуючи, що шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 розірвано ще в 2004 році, а також
відносини, які склалися між сторонами,
користування спірною квартирою без
визначення порядку такого
користування, фактично є неможливим.
Не виділення позивачу будь-якого
приміщення позбавляє його взагалі
права користуватися цим майном.

Суд вважає, що перший варіант порядку
користування квартирою є таким, що
найбільше враховує інтереси
відповідачів, оскільки при інших
варіантах площа приміщень, що
виділяється у користування позивачу
збільшується на 7,975 кв.м. та 5,725 кв.м.
відповідно.

Доказів того, що перший варіант
користування спірною квартирою
порушує права відповідачів, суду не
надано.

При цьому, посилання відповідачки
ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_8
стосовно того, що у разі виділення у
користування позивача кімнати площею
13,10 кв.м. будуть порушені інтереси їх
доньок, зокрема доньки ОСОБА_2, яка
займає цю кімнату, є інвалідом другої
групи, має хронічні захворювання, при
яких не може проживати в одній кімнаті
з членами своєї родини, є
безпідставними.

Так, Наказом МОЗ від 08 лютого 1985 року №
52 встановлено перелік хронічних
захворювань, при яких особи, не можуть
проживати у комунальній квартирі або в
одній кімнаті з членами своєї родини.

Інструкцією про порядок видачі
медичного висновку особам, які
хворіють на хронічні захворювання, при
яких особи, не можуть проживати у
комунальній квартирі або в одній
кімнаті з членами своєї родини
визначено, що медичний висновок про
захворювання, при якому громадянин, що
хворіє, не може проживати в комунальній
квартирі або в одній кімнаті із членами
своєї родини, видається ВКК
лікувально-профілактичного закладу за
місцем проживання або місцем роботи
хворого.

Медичний висновок видається тільки у
випадках, якщо у особи мається,
передбачене Переліком захворювання
(додаток № 1 до наказу МОЗ від 08 лютого
1985 року № 52) з усіма зазначеними в
ньому ознаками. В іншому випадку
заявнику видається письмова відповідь
про те, що захворюваннями, зазначеними
в Переліку хронічних захворюваннях,
він не хворіє. Відповідь підписується
головою ВКК.

Як вбачається із довідок до акту МСЕК
ОСОБА_2 проходить медико-соціальну
експертну комісію у м. Сімферополь АРК.

Остання дата огляду ОСОБА_2 19 серпня 2014
року.

Справа перебуває у провадженні суду з 02
грудня 2013 року, тобто на час огляду МСЕК
м. Сімферополя ОСОБА_2 цивільна справа
вже перебувала в провадженні суду
понад 7 місяців і відповідачам було
відомо про її розгляд.

Суд вважає, що у тому разі, якщо
відповідачі зазначають, що ОСОБА_2
хворіє на захворювання, при якому
потребує окремої кімнати, остання не
була позбавлена можливості отримати
відповідний висновок при огляді 19
серпня 2014 року, проте своїм правом не
скористалася та не звернулася з
відповідною заявою до МСЕК м.
Сімферополя.

Доказів, що ОСОБА_2 страждає на
захворювання, що передбачені Переліком
захворювань (додаток № 1 до наказу МОЗ
від 08 лютого 1985 року № 52) та потребує
окремої кімнати, суду надано не було.

Доводи відповідачки стосовно того, що
нею було проведено ремонт в квартирі
без участі позивача, останній не
сплачує житлово-комунальні послуги та
щодо наявності у нього іншого житла, не
мають правового значення для вирішення
даного спору по суті.

Що стосується позовних вимог щодо
зобов'язання відповідачів не чинити
позивачу перешкод у користуванні
квартирою та вселення, то суд відмовляє
у їх задоволенні, оскільки позивачем не
надано жодного належного та
допустимого доказу на підтвердження
його вимог в цій частині.

Судові витрати підлягають розподілу
згідно ст. 88 ЦПК України, з урахуванням
вимог ст. ст. 5, 6 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визначення часток співвласників у
праві спільної сумісної власності на
майно, про визначення порядку
користування майном, усунення перешкод
в здійсненні права користування та
вселення - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 частку у праві
спільної власності у розмірі 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1, 3/4 частини вказаної
квартири залишити у спільній сумісній
власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Виділити співвласнику ОСОБА_1 у
користування жилу кімнату площею 13,1
кв.м. (№4).

Виділити співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у користування жилу кімнату
площею 16,1 кв.м. (№ 2), балкон площею 1,0
кв.м., та жилу кімнату площею 14,9 кв.м.
(№3), балкон площею 0,5 кв.м., частину
коридору (№ 1) площею 3,4 кв.м.

Кухню площею 6,6 кв.м. (№5), ванну кімнату
площею 2,1 кв.м.(№6), вбиральню площею 1,1
кв.м. (№7), частину коридору площею 6,5
кв.м. (№ 1) залишити у спільному
користуванні співвласників ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Для здійснення запропонованого
варіанту порядку користування
квартирою виконати наступні
переобладнання: приміщення коридору №
1 переобладнати в два приміщення з
встановленням перегородки між ними:
коридор площею 6,5 кв.м.(№ 1) та коридор
площею 3,4 кв.м. (№ 1а).

В решті позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних
частках в дохід держави судовий збір в
розмірі 1119 (одна тисяча сто
дев'ятнадцять ) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних
частках на користь ОСОБА_1 судовий збір
в розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять )
грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -
І.В.Березовська