Провадження № 2/127/1042/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Бойко В.
М.,

за участю секретаря Музики А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні об'єктом права спільної
часткової власності ( частиною будинку)
та встановлення порядку користування,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з
вимогами усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні спільною частковою
власністю частиною будинку (кімнатою
4-2, площею 9,5 кв. м. коридором 4-1, та кухня
ІІІ), яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1 шляхом надання
безперешкодного та вільного доступу до
нього, для можливості використовувати
його за призначенням та зобов'язанні
ОСОБА_2 не чинити перешкоди у цьому.
Встановити порядок користування між
позивачем та відповідачем спільною
частковою власністю частиною будинку (
кімнатою 4-2, площею 9,5 кв. м., коридором -1
та кухня ІІІ), яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1 у відповідності до
можливих варіантів наданих експертом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача, після смерті
якого відкрилася спадщина на належне
йому майно. Позивачем та його сестрою
ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_3 від другого
шлюбу - відповідачем по справі, було
прийнято спадщину за законом, про що
свідчать свідоцтва про право на
спадщину за законом. Спадщина, на яку
видано вищезазначене свідоцтво,
складається з: - 3/100 (трьох сотих) часток
житлового будинку з прибудовами та
відповідною часткою по АДРЕСА_1,
належного померлому на підставі ухвали
Ленінського районного суду м. Вінниці,
від 30 березня 1995 року, справа № 2-727/1995p.,
зареєстрованого Комунальним
підприємством «Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації» 24 грудня 2008
року та записаного в книгу №111, запис №
4057. Відповідно до даних викладених в
витязі з реєстру прав власності на
нерухоме майно, виданого КП «Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації»
31 січня 2011 року за № 28836343, на земельній
ділянці розташовано: житловий будинок,
позначений на плані літерою «А», д/в
обкл. цеглою, прибудови «А1», «АЗ», «А4»,
«а», «аі», «а2», «аЗ», сараї «Б1», « 61»,
«Н», погріба «П», «п/ВІ», гараж «В»,
огорожа 1-5, ганок. Вартість спадкового
майна - 5311 гривень. Самочинно зведені
погріб «О», вбиральня «Л» прибудови
«аб», «а5» з ганком. «А5», відкрита
веранда «а4» з ганком, прибудова «А2» -
збільшена в розмірах та самочинно
переобладнано приміщення кухні 1-5,
площею 11.9 кв. м. в свідоцтво про право на
спадщину не включено.

27.02.2009 року також було видано
відповідачу свідоцтво про право на
спадщину на 3/100 (трьох сотих) часток
вищевказаного житлового будинку. Тобто
сторони спору після смерті батька
прийняли, в установленому законом
порядку, спадщину в рівних частках. В
подальшому, Комунальним підприємством
«ВМБТІ» 01 березня 2011 року була
проведена державна реєстрація права
власності на 3/100 частки житлового
будинку з прибудовами та відповідною
часткою господарських будівель та
споруд та внесений відповідний запис
до реєстру прав власності на нерухоме
майно про реєстрацію права власності,
про що свідчить витяг про реєстрацію
прав.

Позивач вказує, що з боку відповідача
чиняться перешкоди у користуванні
спільною частковою власністю, а тому
вищевказане і стало підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позов підтримали в повному
обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні проти визнання
позову заперечувавали та вказали, що
спірне майно є єдиним майном належним
відповідачу, в якому вона проживає з
матір'ю та малолітнім сином.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини:

Судом встановлено, що позивачу як
спадкоємцю ОСОБА_3 належить 3/100 (трьох
сотих) часток житлового будинку з
прибудовами та відповідною часткою по
АДРЕСА_1, належного померлому на
підставі ухвали Ленінського районного
суду м. Вінниці, від 30 березня 1995 року,
справа № 2-727/1995p., зареєстрованого
Комунальним підприємством «Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації»
24 грудня 2008 року та записаного в книгу
№111, запис № 4057, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 15.02.2011р., та витягом КП
«ВМБТІ» про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно. ( а. с .7-8)

Також судом встановлено, що
відповідачу як спадкоємцю ОСОБА_3
належить 3/50 часток житлового будинку
з прибудовами та відповідною часткою
по АДРЕСА_1, належного померлому на
підставі ухвали Ленінського районного
суду м. Вінниці, від 30 березня 1995 року,
справа № 2-727/1995p., зареєстрованого
Комунальним підприємством «Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації»
24 грудня 2008 року та записаного в книгу
№111, запис № 4057, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 27.02.2009р., та витягом КП
«ВМБТІ» про державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно. ( а. с.62-63)

Як вбачається з довідки виданої
органом самоорганізації населення м.
Вінниці квартального
комітету/комітету мікрорайону від
08.10.2014р. №1030 відповідач з сином 2010р.н.,
та матір'ю проживає за вказаною
адресою.

Договором про порядок володіння та
користування житловим будинком з
господарськими будівлями та спорудами
від 19.08.2013 року, посвідченим приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за
реєстровим № 1584, встановлений порядок
користування житловим будинком з
господарськими будівлями та спорудами
по вул. Медведєва, 14 у місті Вінниці,
згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2
володіють 3/50 (по 3/100) частками
будинковолодіння (користуються в
будинку літ. «А» з прибудовами «А1»,
«аЗ», «аб» та ганком: коридором 4-1,
кімнатою 4-2, житловою площею 9,5 кв.м,
кухнею «III», а також убиральнею «Л»,
сараєм «Н», погрібом «О», фірткою. ( а. с.
31)

Рішенням судді Дернової В.В.
Вінницького міського суду Вінницької
області від 27.08.2013р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
виконавчий комітет Вінницької міської
ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про поділ житлового будинку в натурі
відмовлено. ( а.с. 32-33)

Судом встановлено, що відповідач по
справі після укладення шлюбу з ОСОБА_9
змінила прізвище, на «ОСОБА_2» що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про шлюб. ( а. с. 105)

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 29.10.2013р. по даній
справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу. ( а. с.
49)

В судовому засіданні допитувався
експерт ОСОБА_10, у зв'язку з
необхідними для з'ясування питаннями
по висновку Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
№40 від 15.05.2014р. ( а.с. 67-75), що містив
деякі неточності, в зв'язку з чим
експертом було надано суду додаток до
вказаного висновку експерта від
15.05.2014р. №40, з якого вбачається, що в
результаті дослідження встановлено, що
досліджувана квартира № 4 має тільки
одну житлову кімнату (4-2) з допоміжними
приміщеннями - коридор (4-1) та кухня (III)
та враховуючи вищевикладені вимоги
нормативних актів, встановити порядок
користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спільною частковою власністю частиною
будинку (кімната 4-2 площею 9,5 м2; коридор
4-1 площею 6,3 м2 та кухня III площею 5.6м ),
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не є
можливим. Для відповіді на

поставлене питання, потрібна згода
співвласника житлового будинку по
АДРЕСА_1, а саме до приміщень, які
належать ОСОБА_7, що становлять 3/25
частки даного будинковолодіння. При
здійсненні експертами огляду об'єкту
дослідження, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_7 відмовилася
представити доступ до приміщень, які їй
належать та становлять 3/25 частки
даного будинковолодіння. Таким чином
надати відповідь на поставлене ухвалою
питання не представляється можливим.
Ринкова вартість однокімнатної
квартири № 4, загальною площею 21,4 кв.м.
(кімната 4-2 площею 9,5 кв. м, коридор 4-1
площею 6,3 кв. м, та кухня III площею 5,6
кв.м.,), що є спільною частковою
власністю частини житлового будинку
літ. "А", розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, станом на момент проведення
експертизи, становить:174 279,00 грн. ( а. с
.116)

статтею 15 Цивільного кодексу України
встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

ст. 16 Цивільного кодексу України
встановлено що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути визнання прав.

ст. 317 ЦК України встановлено, що
власнику належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, на зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місце знаходження майна. Відповідно до
вимог ст.319 ЦК України, встановлено, що
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

ч.1 ст. 358 ЦК України встановлено, право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їх
згодою. Згідно ч.2 ст. 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю, а відповідно до ч.3 cт. 358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння,
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Ст. 358 ЦК України встановлено, що право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньої
згодою, а у разі недосягнення згоди в
судовому порядку.

Ст. 391 ЦК України встановлено, що
власник майна вправі по суду вимагати
усунення дії яка порушує право.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень

Згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, суд приходить до
висновку що позов підлягає частковому
задоволенню тому суд вважає за
необхідне усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні спільною частковою
власністю частиною будинку (кімнатою
4-2, площею 9,5 кв. м. коридором 4-1, та кухня
ІІІ), яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1 шляхом надання
безперешкодного та вільного доступу до
нього, для можливості використовувати
його за призначенням та зобов'язанні
ОСОБА_2 не чинити перешкоди у цьому.

Разом з тим вимога про встановлення
порядку користування між позивачем та
відповідачем спільною частковою
власністю частиною будинку ( кімнатою
4-2, площею 9,5 кв. м., коридором -1 та кухня
ІІІ), яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1 у відповідності до

можливих варіантів наданих експертом
задоволенню не підлягає, оскільки як
вбачається з додатку до висновку
експерту встановити порядок
користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спільною частковою власністю частиною
будин-ку (кімната 4-2 площею 9,5 м2; коридор
4-1 площею 6,3 м2 та кухня III площею 5.6м ),
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не є
можливим. ( а. с. 116).

Сторони в судовому засіданні
зазначали, що відповідачем
пропонувалось позивачу викупити
належну йому частину спільного майна,
проте, сторони не дійшли згоди щодо
ціни даного майна.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК
України, судовий збір слід стягнути з
відповідача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог в сумі 114,70
грн., на користь держави та 172,05 грн., на
користь позивача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 27, 29, 311, 317, 319, 358,
391, Цивільного кодексу України, ст.ст. 6,
15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити - частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні спільною частковою
власністю частиною будинку (кімнатою
4-2, площею 9,5 кв. м. коридором 4-1, та кухня
ІІІ), яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1 шляхом надання
безперешкодного та вільного доступу до
нього, для можливості використовувати
його за призначенням та зобов'язанні
ОСОБА_2 не чинити перешкоди у цьому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 172,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати у розмірі 114,71 грн.

В решті відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: