У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Фермерського господарства «ОСОБА_2» в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
27 червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 23 вересня
2014 року у справі за позовом
Фермерського господарства «ОСОБА_2»
(далі - ФГ «ОСОБА_2») до Вищого
адміністративного суду України про
відшкодування шкоди моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 27 червня 2014 року
відмовлено ФГ «ОСОБА_2» у відкритті
провадження у справі з підстав,
встановлених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 23 вересня 2014 року
апеляційну скаргу ФГ «ОСОБА_2»
відхилено, ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
27 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ФГ
«ОСОБА_2» - ОСОБА_2, посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвали судів попередніх
інстанцій і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій,
постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі,
керувалися положеннями п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України та врахувавши роз'яснення,
викладені у п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 13 червня 2007
року № 8 «Про незалежність судової
влади» та у постанові Пленуму
Верховного Суду України від
12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання,
що виникають у судовій практиці при
прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позовів до судів
і суддів», дійшли правильного висновку,
що предметом заявленого позову є по
суті оскарження процесуальних дій
судді (суду), пов'язаних із розглядом
справи, а тому розгляд та вирішення
такої справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком не
допускається.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до незгоди заявника
з висновками судів попередніх
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Фермерського
господарства «ОСОБА_2» в особі
представника за довіреністю ОСОБА_2 на
ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 27 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 23 вересня 2014 року у справі
за позовом Фермерського господарства
«ОСОБА_2» до Вищого адміністративного
суду України про відшкодування шкоди
моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур