Номер провадження: 22-ц/785/7599/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів
Кварталової А.М., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі судового засідання
Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 21 травня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини на час навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м.Одеси
звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини на час навчання в розмірі 50 % від
заробітної плати, але не менше одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісяця, починаючи з 01.09.2011
року і до закінчення сином навчання,
але не більш як до досягнення ним віку 23
років. В обґрунтування посилалася на
те, що вона проживала разом з
відповідачем у шлюбі та вела спільне
господарство з 21.08.1992 року до 25.06.1996
року, після чого вони розлучилися. В
шлюбі у них народився син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею
та перебуває на її утриманні. З 01.09.2011
року син навчається на денному
відділенні бюджетної форми навчання в
Одеській національній морській
академії та у зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 27 березня 2013
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини на час навчання було задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 05.02.2013 року та до досягнення ним
двадцятитрьохрічного віку, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_6. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір у розмірі 114
гривень 70 копійок. В іншій частині
позовних вимог було відмовлено (а.с.24-25).

10.02.2014 року до суду звернувся ОСОБА_2 із
заявою про перегляд заочного рішення (
а.с.35-36).

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 27 лютого 2014 року заяву ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 27 березня 2013 року було задоволено
(а.с.47-48).

Рішенням Приморського районного суду
м.Одеси від 21 травня 2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини на час
навчання було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання повнолітнього
сина, який продовжує навчання - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частин з усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 05.02.2013 року та до
досягнення ним двадцятитрьохрічного
віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6. Стягнуто з
ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у
розмірі 114 гривень 70 копійок. В іншій
частині позовних вимог було
відмовлено.

17.07.2014 року ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 21 травня 2014
року. В обґрунтування посилався на те,
що судом не було прийнято до уваги
доказів, які мають значення для справи,
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
процесуального права. Зокрема
посилалася на те, що суд не прийняв до
уваги той факт, що відповідно до ст.199 СК
України матеріальна допомога
повнолітнім дітям, які продовжують
навчання, надається лише при
можливості, а апелянт такої можливості
немає. Апелянт є опікуном
(піклувальником) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на
підставі рішення виконкому
Підгородненської міської ради № 78 від
20.04.2012 року, що підтверджується
посвідченням 44 від 26.04.2012 року. З
епікризу картки стаціонарного хворого
№ 745 від 29.12.2011 року, вбачається, що
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, хворіє на ОІМК по
ішемічному типу на фоні сахарного
діабету інсулінозалежному. Згідно
довідки МСЕ-ДНА-01 від 01.12.2005 року ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом першої групи
(безстроково), в зв'язку з цим апелянт
хоча і є працездатною особою, але немає
можливості працювати так як доглядає
матір та брата. Крім того апелянт
посилається на те, що рішенням
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з апелянта
стягуються аліменти на користь ОСОБА_7
на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 у
розмірі 1/6 частини від всіх його
доходів. А рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
15.10.2010 року з апелянта стягнуто
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 до
досягнення нею повноліття, у розмірі 1/2
від всіх видів заробітку (доходу)
боржника на користь матері дитини
ОСОБА_9.

В судовому засіданні відповідач
підтримав апеляційну скаргу, звертав
увагу на те, що через життєві обставини
не має можливості працювати оскільки
здійснює постійний догляд за братом та
матір`ю. Надав довідку від 17.10.14 про
отримання грошових коштыв на утримання
ОСОБА_5(а.с.134). Позивачка заперечувала
проти задоволення апеляційної скарги
вважаючи рішення суду законним і
обґрунтованим, а обов'язок допомагати
батькам моральним та конституційним.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
скарги, пояснення учасників
провадження, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою для
скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з
врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України,
судова колегія вважає за необхідним
зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
є працездатною людиною, за станом
здоров'я спроможний платити аліменти
на утримання дитини на час навчання.
При цьому суд також врахував, що
відповідач має на утримання хвору
матір та брата інваліда 1 групи, якими
він опікується. Проте в зв'язку з тим, що
відповідачем не надані відомості про
розмір пенсійного забезпечення його
хворої матері та брата, а також про
склад його сім'ї та довідка про доходи
та не надані докази сплати аліментів
іншим дітям суд частково задовольнив
позовні вимоги. Разом з тим, з такою
оцінкою встановлених обставин справи,
зібраних по справі доказів та
застосуванням норм матеріального
права колегія суддів погодитись не
може.

Судом першої інстанції було вірно
встановлено, що позивачка ОСОБА_4
знаходилась з відповідачем ОСОБА_2 у
шлюбі з 21.08.1992 року до 25.06.1996 року. Шлюб
було розірвано, що підтверджується
наявною у матеріалах справи копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації
актів громадянського стану виконкому
Бабушкінської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська, актовий
запис № 344 (а.с.7). В шлюбі з відповідачем
у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4,
що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Бабушкінської районної ради народних
депутатів м. Дніпропетровська 31.08.1993
року, актовий запис № 1094 (а.с.10).

Син ОСОБА_4, мешкає разом з позивачкою,
що підтверджується довідкою (випискою
з домової книги про склад родини та
реєстрації) № 184 від 31.01.2013 року (а.с.4) та
перебуває на її утриманні. Відповідач
матеріальну допомогу не здійснює.

Також судом першої інстанції було
встановлено, що з 01.09.2011 року ОСОБА_4
зарахований до Одеської національної
морської академії відповідно до наказу
№ 1579 від 10.08.2011 року, на факультет
«Морське судноводіння» на денне
навчання за державним бюджетом, що
підтверджується Довідкою № 4 від 18.01.2013
року (а.с.3). Також позивачкою надано
довідку від 16.04.2014 року, з якої
вбачається, що ОСОБА_4 є студентом 3
курсу факультету «Судноводіння» (а.с.93).
З матеріалів справи вбачається, що
термін отримання кваліфікаційного
рівня «бакалавр» - липень 2015 року. В
судовому засіданні в суді апеляційної
інстанції вказані обставини були
підтверджені позивачкою, а крім того
було встановлено, що ОСОБА_4
знаходиться на бюджетній формі
навчання, та отримає стипендію в
розмірі 720 грн., що було підтверджено
позивачкою та зафіксовано технічними
засобами фіксації процесу.

Позивачка працює за основною формою
працевлаштування у Комунальній
установі Одеському академічному
театрі музичної комедії ім. М. Водяного
на посаді медсестри та її заробітна
плата за січень та лютий 2014 року у
сукупності складає 2 477,91 грн., що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією Довідки про доходи з
зазначеної комунальної установи. Тобто
її середньомісячний дохід складає 1235,40
грн. (а.с. 58)

З матеріалів справи також вбачається,
що відповідно до листа Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції від 25.03.2014
року записів стосовно фізичної-особи
підприємця ОСОБА_2 не знайдено (а.с. 70-71).

З листа Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області від 22.04.2014 року вбачається, що
згідно автоматизованих систем
збереження та обробки інформації в ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області з 01.09.2011 року по 31.12.2013 року сума
виплачених доходів громадянина ОСОБА_2
складає 2200 грн. (а.с. 79-82).

З матеріалів справи також вбачається,
що апелянт є опікуном (піклувальником)
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі рішення
виконкому Підгородненської міської
ради № 78 від 20.04.2012 року, що
підтверджується посвідченням 44 від
26.04.2012 року (а.с. 37). З епікризу картки
стаціонарного хворого № 745 від 29.12.2011
року, вбачається, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, хворіє на ОІМК по
ішемічному типу на фоні сахарного
діабету інсулінозалежному (а.с. 38).
Згідно довідки МСЕ-ДНА-01 від 01.12.2005 року
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом
першої групи (безстроково) (а.с. 39).

Рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська з апелянта
стягуються аліменти на користь ОСОБА_7
на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 у
розмірі 1/6 частини від всіх його
доходів (а.с. 40). А рішенням
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 15.10.2010 року з
апелянта стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення нею
повноліття, у розмірі 1/2 від всіх видів
заробітку (доходу) боржника на користь
матері дитини ОСОБА_9.

Вірно встановивши майже всі обставини
справи на підставі зібраних по справі
доказів суд першої інстанції не
врахував наступне.

Частиною 1 ст. 199 СК України дійсно
передбачено, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років проте
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Порядок
застосування вказаного положення
закону роз'яснено п. 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів». Зокрема, судам роз'яснено,
що обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Таким чином для стягнення
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання, потрібна
сукупність всіх умов, зокрема
можливість надавати матеріальну
допомогу. За встановлених обставин
справи колегія суддів вважає, що у
відповідача така можливість відсутня.

З врахуванням того, що доводи
апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження - судом першої інстанції
зроблені висновки які не відповідають
обставини справи, та невірно
застосовані норми матеріального права
колегія суддів задовольняє апеляційну
скаргу, на підставі п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, скасовує рішення суду першої
інстанції та приймає нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, п.3;4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Приморського районного суду м.Одеси
від 21 травня 2014 року - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду
м.Одеси від 21 травня 2014 року скасувати,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини на час навчання - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А.І. Дрішлюк

А.М. Кварталова

О.М. Таварткіладзе