Справа № 2-244/12 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/5765/14 Доповідач у 2 інстанції
БілоконьКатегорія 42
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року в частині вирішення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням та вселення , -

встановила:

В липні 2011 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
вселити його у квартиру АДРЕСА_1,
встановити порядок користування
вказаним житловим приміщенням,
виділивши йому житлову кімнату площею
22,2 кв.м., підсобні приміщення (коридор,
туалет, кухню, ванну кімнату) залишити у
спільному користуванні, зобов'язати
відповідачку не чинити йому перешкод у
здійсненні права користування
виділеною йому кімнатою та підсобними
приміщеннями.

Свій позов обґрунтовував тим, що він
разом із відповідачем є співвласником
вказаної квартири, в ній зареєстровано
його місце проживання.

Після розірвання шлюбу в жовтні 2010 року
ОСОБА_2 змінила замок від вхідних
дверей і перешкоджає йому
користуватися його власністю, не бажає
добровільно виділити йому частину
житлового приміщення. Внаслідок
створених відповідачкою перешкод він
позбавлений охоронюваного законом
права на користування житловим
приміщенням.

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним
позовом і просила відповідно до
варіантів експертизи виділити їй в
натурі 1/2 частину вказаної квартири.

Ухвалою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року зустрічний позов
ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Виділено ОСОБА_1 у користування житлову
кімнату № 1-2, площею 22,2 кв.м. у квартирі
АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_2 в користування житлові
кімнати № 1-3, площею 13,6 кв.м. та № 1-7,
площею 8,3 кв.м.

Залишено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в загальному
користуванні - коридор № 1-1, площею 2,4
кв.м., ванну кімнату № 1-4, площею 3,10 кв.м.,
санвузол №1-2, площею 1,2 кв.м., кухню № 1-6,
площею 8,1 кв.м., стінну шафу № 1-8, площею
0,40 кв.м., коридор № 1-9, площею 7,10 кв.м.,
стінну шафу № 1-10, площею 0,540 кв.м., сходи
(в підвал) №1, площею 5,00 кв.м. у вказаній
квартирі.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить змінити рішення та
задовольнити його позовні вимоги в
частині усунення перешкод у
користуванні житлом та вселення його у
спірну квартиру, посилаючись на
неповноту встановлених обставин
справи, неправильність висновків
суду в частині оцінки доказів.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 25 березня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 квітня 2014
року скасовано ухвалу апеляційного
суду Київської області від 25 березня 2014
року у частині вирішення позову про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та вселення, справа у цій
частині передана на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в частині
вирішення позову про усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням та
вселення, в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині усунення перешкод в
користуванні житлом та вселення до
нього, суд першої інстанції виходив з
того, що в судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження доводи
позивача про те, що відповідач чинить
позивачу перешкоди у користуванні
спірним будинком.

З такими висновками не погоджується
судова колегія, так як вони не
відповідають обставинам справи і
узгоджуються із вимогами закону.

Встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 1987 по 2010 роки,
під час якого у 1992 році за договором
купівлі-продажу на ім»я ОСОБА_1
придбана ? частин житлового будинку
АДРЕСА_1, яка згідно з технічним
паспортом на будинок складає квартиру
АДРЕСА_1.

Ці обставини сторонами визнаються та
підтверджені матеріалами справи.

З матеріалів справи також вбачається,
що рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 11 квітня 2011 року поділено спільне
майно подружжя ОСОБА_1, у тому числі й
спірну квартиру. Визнано за кожним із
подружжя право власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1 (а. с. 34, 35).

На підставі положень ст. ст. 16, 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Свої вимоги про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням та
вселення позивач обґрунтовував тим, що
відповідач ОСОБА_2 змінила замки від
вхідних дверей квартири, внаслідок
чого він позбавлений доступу до нього
та змушений винаймати інше житло.

За фактом перешкоджання у доступі до
квартири, яке знаходило свій вияв у
навішуванні ОСОБА_2 нових замків на
двері квартири та її обгородженні,
ОСОБА_1 звертався до правоохоронних
органів (а.с. 29, 141, 142, 143), у відповідь на
подані заяви щодо відповідача
виносилися офіційні застереження.

На суд відповідно до ст. ст. 60, 212, 213, 214
ЦПК України покладається обов'язок
щодо повного і всебічного з'ясування
обставин, на які позивач посилається як
на підставу своїх вимог, належного
дослідження усіх наданих на їх
підтвердження доказів.

Всупереч зазначеним вимогам закону,
суд першої інстанції не звернув уваги
на докази, які підтверджували
посилання позивача на те, що відповідач
чинить йому перешкоди у користуванні
житлом, і невмотивовано, без посилання
на докази, відмовив у задоволенні цієї
частини позовних вимог за їх
недоведеністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що за таких обставин
позивач не має можливості фактично
користуватися квартирою без вирішення
питання про вселення та зобов»язання
відповідача не чинити перешкоди у
користуванні житлом. Відновити
порушені права позивача, за захистом
яких він звернувся до суду, слід шляхом
задоволення позову в частині
зобов»язання відповідача усунути
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 та вселення позивача у вказане
житлове приміщення.

Відповідно до положень ст. 309 ЦК
України, підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду у частині
вирішення позову про усунення перешкод
у користуванні жилим приміщенням та
вселення в межах доводів апеляційної
скарги, відповідно до наданих пояснень
сторін та письмових доказів, що
містяться в матеріалах справи, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
слід скасувати в частині вирішення
позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням та
вселення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 315, 316,
319 ЦПК України , колегія суддів , -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 23 січня 2014 року скасувати в частині
відмови у задоволенні позову про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та вселення та ухвалити в
цій частині нове рішення.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод у здійсненні права
користування кімнатою площею 22, 2 кв.м.
та підсобними приміщеннями у квартирі
АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді