Справа № 309/3511/14-ц
Провадження № 2/309/1566/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі:
головуючого-судді Довжанин М. М.

при
секретарі Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог: відділ ДВС
Хустського РУЮ про звільнення майна
з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що між ним
та відповідачем 13.12.2007 року укладено
кредитний договір № МКХG0GAа00000060, згідно
з яким позивач надав відповідачу
кредит в розмірі 24825,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідач уклали
договір іпотеки № Б/Н від 26.12.2007 року, за
умовами якого ОСОБА_1 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок, що розташованій за адресою:
АДРЕСА_1 Хустського району
Закарпатської області.

06.08.2012 року постановою Хустського ВДВС
Хустського МУЮ накладено арешт на
вищезазначене майно боржника, що є
предметом іпотеки та оголошено
заборону на його відчудження.

Оскільки договір іпотеки був укладений
26.12.2007, а акт опису та арешту 2012 року,
тобто пізніше ніж було укладено
договір іпотеки, то позивач вважає, що
державна виконавча служба не мала
правових підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки на
користь стягувачів, які не є
іпотекодержателями.

В судове засідання позивач не з'явився.
До суду подав заяву про розгляд справи
без його участі на підставі наявних
матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Причини неявки суду невідомі.

Представник відділу ДВС Хустського РУЮ
в судове засідання не з'явився. Про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Причини неявки суду
невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу
можливо вирішити у відсутності сторін
без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 13.12.2007
року укладено кредитний договір №
МКХG0GAа00000060, згідно з яким позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 24825,00
доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідач уклали
договір іпотеки № Б/Н від 26.12.2007 року, за
умовами якого ОСОБА_1 надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок, що розташованій за адресою:
АДРЕСА_1 Хустського району
Закарпатської області.

06.08.2012 року постановою ВДВС Хустського
МУЮ накладено арешт на вищезазначене
майно боржника, що є предметом іпотеки
та оголошено заборону на його
відчудження.

Суд вважає таку заборону неправомірною
з огляду на наступне.

Згідно Інструкції «Про проведення
виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. на
майно, щодо якого встановлено іпотеку
чи накладено заборону на відчуження, не
може бути звернено стягнення для
задоволення вимог стягувачів, які не є
іпотекодержателями згідно із Законом
України "Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати".

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що
договір іпотеки був укладений 26.12.2007
року, а акт опису та арешту 2012 року,
тобто пізніше ніж було укладено
договір іпотеки.

За таких обставин вбачається, що
державна виконавча служба не мала
правових підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки на
користь стягувачів, які не є
іпотекодержателями.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення з - під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майно з -
під арешту.

Оскільки арешт майна був накладений
після укладення договору іпотеки, то
суд приходить до висновку, що в даному
випадку позовні вимоги про зняття
такого є законним та обґрунтованим,
оскільки іпотекодержатель, яким є
позивач, має переважне право
задовольнити забезпечені іпотекою
вимоги за рахунок предмета іпотеки
перед іншими особами.

З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України,
суд вважає, що судові витрати
підлягають до стягнення із
відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 197, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», ст.
ст. 54, 60 ЗУ «Про виконавче провадження»,
суд -

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Звільнити з-під арешту майно, належне
на праві власності ОСОБА_1, а саме:
житловий будинок, що розташований
АДРЕСА_1 Хустського району
Закарпатської області, накладеного
06.08.2012 року відділом державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції.

Заборонити органам Державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
"Приватбанк" прав іпотекодержателя
щодо житлового будинку, розташованого
АДРЕСА_1 Хустського району
Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в сумі 246 грн.
60 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Довжанин М. М.