Справа № 399/704/14-ц
Провадження № 2/399/241/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2014 року
Онуфріївський районний суд
Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Бондаренка Г.К., за
участю секретаря судових засідань
Скочко О.В., позивача ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, відповідачки
ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,
представника органу опіки та
піклування Вакуленко Л.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
селищі Онуфріївці справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про усунення
перешкод в користуванні житловим
будинком шляхом виселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7 до
ОСОБА_2 про визнання договору найму
житла, укладеного ОСОБА_2 з ОСОБА_4,
ОСОБА_7, дійсним, визнання за ОСОБА_4,
ОСОБА_7 права користування житловим
будинком та усунення перешкод в
користуванні житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в
якому з урахуванням заяви про зміну
предмету позову просив суд ухвалити
рішення, яким виселити ОСОБА_4 та її
сина ОСОБА_7 з житлового будинку
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що він є
власником зазначеного будинку, а з
дружиною проживає у належному йому
будинку АДРЕСА_2

У червні 2012 року він вирішив продати
будинок АДРЕСА_1 та знайшов
потенційного покупця, однією з умов
якого було зняття з реєстрації місця
проживання усіх осіб за даною адресою.

Відповідачі не є членами його сім'ї
та не мають права користуватися
будинком АДРЕСА_1, однак не бажають
знятись з реєстрації в будинку, чим
перешкоджають йому у реалізації його
прав як власника будинку.

З зустрічною позовною заявою
звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_7, в якому
просили ухвалити рішення, яким визнати
договір найму житла, укладений ОСОБА_2
з ними, дійсним, визнати за ними право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в
користуванні зазначеним житловим
будинком, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_2 дійсно є власником
вказаного житлового будинку, в якому
вони та син відповідача ОСОБА_8
зареєстровані 17

2

жовтня 2010 року. З цього часу вони та
ОСОБА_8 почали проживати в цьому ж у
будинку однією сімґєю. Вселенню і
проживанню ніхто не перешкоджав.
Витрати на утримання зазначеного
будинку несла ОСОБА_9

Вони вважають, що до правовідносин,
що склались між ОСОБА_9 та ОСОБА_2,
можливо застосувати норми ч. 1 ст.810 ЦК
України, а ОСОБА_9 є наймачем житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору
найму, укладеного між відповідачем та
ОСОБА_9 17.10.2010 року. Підтвердженням
укладеного договору найму є
реєстрація ОСОБА_9 в будинку, що
належить на праві власності ОСОБА_2, та
відповідно і згода відповідача на дану
реєстрацію.

ОСОБА_4 та її син ОСОБА_7 не є членами
сімґї ОСОБА_2, але передбачені нормами
ЦК України підстави для розірвання
зазначеного договору відсутні.

У судовому засіданні ОСОБА_2, його
представник ОСОБА_3 первісний позов
підтримали, просили відмовити у
задоволенні зустрічного позову,
пославшись на обставини, викладені у
первісній позовній заяві та заяві про
зміну предмету позову.

ОСОБА_4, її представник ОСОБА_5 у
судовому засіданні первісний позов не
визнали, просили задовольнити
зустрічний позов, пославшись на
обставини, викладені у зустрічному
позові.

Представник органу опіки та
піклування Вакуленко Л.І. у судовому
засіданні підтримала письмовий
висновок органу опіки і піклування про
те, що правові підстави для подальшого
проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у
житловому будинку АДРЕСА_1 відсутні.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
пояснив, що в червні 2014 року він
домовився з ОСОБА_2 про купівлю у нього
житлового будинку АДРЕСА_1 після
здійснення ремонту.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснив, що він та ОСОБА_4 з дозволу
батька - ОСОБА_2 поселились в його
будинок АДРЕСА_1 в січні 2007 року.
Договір найму цього будинку не
укладали.

Батько дозволив їм зареєструватись
в цьому будинку і проживати до того
часу поки він та ОСОБА_4 будуть жити
разом.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 він
в зазначеному будинку не проживає.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_2
проживає АДРЕСА_1 з 2007 року. Чи
укладався ними договір найму цього
будинку їй не відомо.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_2 з
1980 чи 1981 року. ОСОБА_4 в цьому будинку
постійно не проживала.

3

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, представника органу
опіки та піклування, свідків та
дослідивши наявні у справі докази, суд
прийшов висновку про задоволення
первісного позову та відмову у
задоволенні зустрічного позову з
наступних підстав.

З пояснень сторін, їх представників,
свідків та матеріалів справи видно, що
ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1.
Відповідачі за первісним позовом -
ОСОБА_4 та її син ОСОБА_7 не є членами
сімґї ОСОБА_2 і з дозволу останнього
проживають у цьому будинку з 2007 року.
ОСОБА_2 договір найму зазначеного
будинку з ОСОБА_4 та з своїм сином
ОСОБА_8, який проживав в цьому ж будинку
однією сімґєю з відповідачами за
первісним позовом з 2007 року до
розірвання шлюбу з ОСОБА_4 , тобто до
19.03.2014 року ( а.с. 10) не укладався.

Таким чином, передбачені ЦК України
та ЖК України підстави для проживання
відповідачів за первісним позовом у
будинку позивача відсутні.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_4
та її представника на те, що до
правовідносин, що склались між ОСОБА_9
та ОСОБА_2, можливо застосувати норми ч.
1 ст.810 ЦК України, оскільки для цього
відповідно до вимог ст. 811 ЦК України та
ст. 158 ЖК України необхідна наявність
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
письмового договору найму житла та
його реєстрація у виконавчому комітеті
Онуфріївської селищної ради.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом також встановлено, що позивач
за первісним позовом має намір продати
належний йому на праві власності
житловий будинок АДРЕСА_1, тобто
реалізувати передбачене ст. 319 ЦК
України своє право. Однак відповідачі
за первісним позовом перешкоджають
йому це зробити. Тому ОСОБА_2 за таких
обставин відповідно до ст. 391 ЦК
України має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядженням своїм
майном - будинком, і у тому числі
вимагати виселення відповідачів без
надання іншого житла.

З огляду на викладене, суд прийшов
висновку про задоволення первісного
позову та відмову у задоволенні
зустрічного позову.

На підставі ст. ст. 203,210,218, 391, 640,810, 811
ЦК України, ст. 158 ЖК України, керуючись
ст. ст. 10, 11,79,81,84,88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд,

4

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з житлового
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
житла.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання
договору найму житла, укладеного
ОСОБА_2 з ОСОБА_4, ОСОБА_7, дійсним,
визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_7 права
користування житловим будинком та
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
243 гривні 60 копійок у рахунок
відшкодування понесених судових
витрат.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
отримання його копії апеляційної
скарги.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
дане рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Онуфріївського

районного суду
Г.К. Бондаренко.