Справа № 333/5991/14-ц
Провадження № 2/333/2454/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запорожжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3, про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

04.12.2003 року, між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було розірвано
шлюб (актовий запис № 512). Від шлюбу
сторони мають повнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній є
студентом 2 курсу Запорізького вищого
індустріального - політехнічного
училища і знаходиться на утриманні
позивача ОСОБА_1, у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги. На
підставі викладеного позивач ОСОБА_1
просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь аліменти на утримання сина -
ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх
видів заробітку щомісячно до
закінчення навчання, але не більше ніж
до досягнення дитиною 23 років.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, надала
заяву про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити, на
фіксації судового процесу не
наполягає.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлений судом
належним чином про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, проти
позову не заперечує, на фіксації
судового процесу не наполягає.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав
заяву про розгляд справи без його
участі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази суд вважає,
що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується
судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу від 15.02.2007 року, серії НОМЕР_2, шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (актовий
запис № 512).

Відповідно до свідоцтва про народження
від 20.04.2000 року, серії НОМЕР_3, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Комунарської
райадміністрації ЗМР, сторони є
батьками повнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від
03.03.2007 року серії НОМЕР_4 виданого
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції встановлено, що позивач ОСОБА_1
уклала шлюб з ОСОБА_4 (актовий запис №
48).

Судом встановлено, що на даний час
дитина знаходиться на утриманні матері
ОСОБА_1, проживає разом з нею.

Відповідно до довідки виданої
директором Запорізького вищого
індустріального - політехнічного
училища 1 рівня акредитації ОСОБА_5,
ОСОБА_3 є студентом 2 курсу, денної форми
навчання за фахом «Слюсар КВПІА»,
термін навчання з 01.09.2012 року по 30.12.2015
рік.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України передбачено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

У відповідності зі ст.ст. 181, 182, 200 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я і
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. При цьому, син,
дочка, які продовжують навчання, для
виникнення права на утримання повинні
потребувати матеріальної допомоги.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного
Суду № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснено, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх сина (доньку), які
продовжують навчання після досягнення
повноліття виникає за обов'язкової
сукупності таких юридичних фактів:
досягнення сином (донькою) віку, який
перевищує 18, але не меншим 23 років;
продовження ними навчання; наявність у
батьків такої можливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право
на звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів мають самі дочка,
син, які продовжують навчатися, а також
той із батьків, з яким вони проживають.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства» кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
заміняють, несуть відповідальність за
створення необхідних для всебічного
розвитку дитини, відповідно до законів
України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України,
при вирішення будь-яких питань щодо
дітей суд повинен виходити з
якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

З урахуванням зазначених обставин,
інтересів повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання на денному
відділенні Запорізького вищого
індустріального - політехнічного
училища 1 рівня акредитації, у зв'язку з
чим не має можливості
працевлаштуватися та отримувати дохід,
враховуючи ту обставину, що відповідач
ОСОБА_2 не заперечує проти позову,
виходячи із принципів справедливості,
добросовісності та розумності,
закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу
України, суд дійшов висновку про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
щомісячно до закінчення навчання, але
не пізніше ніж до досягнення дитиною 23
років.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

В силу ст. 88 ЦПК України, у разі
задоволення позову позивача, який
звільнений від сплати судового збору в
розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі
позову про стягнення аліментів, цей
судовий збір підлягає стягненню у
дохід держави з відповідача.

Керуючись ст.ст. 180, 182-183, 185, 191, 199, 200 СК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання повнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно
починаючи з 29.07.2014 року і до закінчення
навчання, тобто до 30.12.2015 року, але не
більше ніж до досягнення дитиною 23
років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП
НОМЕР_1, в дохід держави судовій збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення в частині суми платежу за один
місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, допустити до негайного
виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва