Справа № 495/6534/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/6534/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Територіальної громади в особі
Великомар'янівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про встановлення факту проживання
однією сім'єю із спадкодавцем та
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

03.09.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Територіальної
громади в особі Великомар'янівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області (далі по тексту -
відповідач) про встановлення факту
проживання однією сім'єю із
спадкодавцем та визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Так, позивач просить суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю із
спадкодавцем - ОСОБА_2, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2;

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк
протягом двох місяців, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини
за законом після смерті ОСОБА_2

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
07.10.2014 року не з'явився, але подав до
суду заяву, згідно якої заявлені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити та
розглянути справу без його участі.

Відповідач - Великомар'янівська СР, в
судове засідання 07.10.2014 року не
з'явилася, але подала до суду заяву,
згідно з якою ніяких заперечень щодо
встановлення факту проживання однією
сім'єю із спадкодавцем та визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини сільська рада
не має та просить розглянути справу в
судовому порядку без представника
сільської ради.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представників сторін, на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про що
свідчить паспорт серії НОМЕР_2 виданий
01.02.2012 року та картка фізичної особи -
платника податків НОМЕР_3 від 19.04.2012
року.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, про
що свідчить повторно видане свідоцтво
про народження серії НОМЕР_4 від 28.09.2006
року, актовий запис № 500.

06.08.1988 року між ОСОБА_4, було укладено
шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується
Витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію шлюбу із зазначенням
відомостей про другого з подружжя №
6 від 04.03.2014 року.

За твердженням позивача, не маючи свого
власного житла, ОСОБА_1 з 1988 року
постійно проживав з матір'ю та вітчимом
за однією адресою, а останній час в
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
технічним паспортом (інвентарна справа
№ 25) на житловий будинок від 03.06.2014 року
та довідкою Великомар'янівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області від 13.05.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (мати ОСОБА_1)
померла, про що свідчить свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_5 від 20.11.2006 року,
актовий запис № 28.

Відповідно до довідки
Великомар'янівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 28 від 20.11.2006 року
причиною смерті ОСОБА_4 стало
колото-різане поранення шиї.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (вітчим
ОСОБА_1) вбив ОСОБА_4 (мати ОСОБА_1), за що
ОСОБА_2 був засуджений до 8 років
позбавлення волі.

У зв'язку з цими обставинами, як
стверджує позивач, у листопаді 2006 року
ОСОБА_1 розірвав будь-які відносини з
вітчимом ОСОБА_2 та перестав з ним не те
що проживати однією сім'єю, а навіть
спілкуватися, так як він вбив мати
ОСОБА_1, та був заарештований та
відправлений в тюрму.

Відповідно до довідки
Великомар'янівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 202 від 03.07.2014 року,
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня
смерті постійно проживав та постійно
був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки
Великомар'янівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 202 від 03.07.2014 року за
адресою: АДРЕСА_1, на день смерті ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ніхто не
проживав та не був зареєстрований.

Таким чином, з ОСОБА_2 ОСОБА_1 постійного
проживав однією сім'єю у період з 06.08.1988
року по 19.11.2006 року, тобто більше ніж 18
років.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
від 18.05.2013 року, актовий запис № 723.

Відповідно до технічного паспорту
(інвентаризаційна справа № 25), виданого
03.06.2014 року КП «Б-Дністровське БТІ»,
власником індивідуального житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, є ОСОБА_2.

Відповідно до довідки
Великомар'янівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області № 209 від 13.05.2014 року
згідно запису у по господарських
книгах Великомар'янівської сільської
ради (особовий рахунок НОМЕР_7)
господарем будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Земельна
ділянка розміром 0,46 га, в тому числі 0,25
га для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд, та 0,21
га для ведення особистого селянського
господарства. Свідоцтво про право
власності не видавалось.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 74,8
кв.м.

Єдиним спадкоємцем четвертої черги
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2,
згідно закону, є його пасинок - ОСОБА_1,
інших спадкоємців не має.

Між тим, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_2, єдиний спадкоємець за законом,
його пасинок - ОСОБА_1, не встиг в
шестимісячний термін, що встановлений
ст.1270 Цивільного кодексу України,
звернутися до нотаріальної контори за
оформленням та отриманням свідоцтва
про право на спадщину за законом.

Так, за твердженням позивача, про
смерть ОСОБА_2 (вітчима ОСОБА_1) він
дізнався лише у травні 2014 року від
мешканців с. Великомар'янівка
Білгород-Дністровського району
Одеської області, які розповіли, що з
тюрми до Великомар'янівської сільської
ради надходило клопотання з проханням
захоронити померлого, але сільрада
відмовила, а тому ОСОБА_2 поховали за
державні кошти, як безродинну особу, на
кладовищі за місце розташування тюрми.

Згідно із листом
Білгород-Дністровської міської
державної нотаріальної контори №2043/01-16
від 19.07.2014 року, при зверненні до
нотаріальної контори з метою
оформлення та отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, ОСОБА_1
було відмовлено у зв'язку із пропуском
шестимісячного терміну, що
встановлений ч.1 ст.1270 Цивільного
кодексу України, та, відповідно до п.3
ст.1272 Цивільного кодексу України.
Запропоновано звернутися до суду для
встановлення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу
України, у четверту чергу права на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Як встановлено матеріалами справи та
було вище зазначено, спадкоємцем
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2
четвертої черги за законом являється
його пасинок - ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного
кодексу України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного
кодексу України для прийняття спадщини
встановлюється строку у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу
України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 «Про практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року
передбачено, що особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК.

Зазначене положення застосовується до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності зазначеним Кодексом. Суди
відкривають провадження в такій справі
уразі відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272 ЦК), а також за
відсутності інших спадкоємців, які
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину. За наявності у спадковій
справі заяви спадкоємця про відмову
від права на спадщину його вимоги про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини задоволенню не
підлягають. Вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини, при цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктами 2.20, 2.21 Інформаційного Листа
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» від
16.05.2013 року встановлено наступне.

При вирішенні справ про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини слід також
враховувати, що додатковий строк
визначається у разі, якщо суд визнає
причини пропуску строку для прийняття
спадщини поважними. У зазначеній
категорії справ є обов'язковим
обґрунтування в мотивувальній частині
судового рішення поважності причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини.

Суди переважно правильно вирішують
питання поважності причин пропуску
зазначеного строку та визнають
поважними:

- тривалу хворобу;

- перебування спадкоємця тривалий час
за межами України;

- відбування покарання в місцях
позбавлення волі;

- перебування на строковій військовій
службі в Збройних Силах України тощо.

Матеріалами справи встановлено та в
судовому засіданні підтверджено той
факт, що ОСОБА_1 строк подання заяви про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори пропустив з поважних причин,
із-за того, що ОСОБА_2 поховали за
державні кошти, як безродинну особу, на
кладовищі за місце розташування тюрми,
а про його смерть ОСОБА_1 стало відомо
лише у травні 2014 року від мешканців
АДРЕСА_3, які розповіли, що з тюрми до
Великомар'янівської сільської ради
надходило клопотання з проханням
захоронити померлого.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про задоволення
позовної заяви ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Великомар'янівської СР
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю із
спадкодавцем та визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1216, 1258, 1264, 1268-1269, ч.1
ст.1270, ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу
України, п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 «Про
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року, ст.ст. 3, 10, 57, 58, 60, 157, 169, 197,
208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Великомар'янівської СР
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю із
спадкодавцем та визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) проживав однією сім'єю із
спадкодавцем - ОСОБА_2, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
додатковий строк протягом двох
місяців, достатній для подання заяви
про прийняття спадщини за законом
після смерті ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
Одеської області суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко