Справа № 165/2289/14-ц
Провадження № 2/165/594/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Василюка А.В.,

при секретарі
Навроцькій М.Р.,

за участю відповідача
ОСОБА_1,

представника
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів, - суд,

встановив:

15 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання спільної
дитини.

Вимоги обґрунтовує тим, що з 23
листопада 1997 року по 2009 рік з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу
мають спільну дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення і до
теперішнього часу дитина проживає з
нею і перебуває на її повному
утриманні. Оскільки відповідач
добровільно не надає допомоги на
утримання дочки а позивачу не
вистачає коштів на її утримання та
враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1
працює електрослюсарем підземним на ВП
«Шахта Бужанська», просить суд
стягувати з відповідача аліменти на її
користь по 1/3 частині його заробітку
(доходу) щомісячно на утримання ОСОБА_4,
починаючи з 10 вересня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_3
не з'явилася, подала до суду письмову
заяву, в якій просила справу розглядати
у її відсутності, позов підтримує,
просить його задоволити (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов не визнав, пояснив, що
після розлучення з позивачем дитина
перебувала лише на його утриманні,
жодної участі у вихованні дочки та її
утриманні позивач не приймала. На даний
час неповнолітня ОСОБА_4 проживає в
його матері, а він забезпечує її усім
необхідним: їжею, одягом та взуттям, а
також щодня відвідує дитину. Повідомив,
що позивач ОСОБА_3 зловживає спирними
напоями, а тому лише зрідка дочка
приходить до неї на декілька годин. Чи
купує позивач якісь речі дитині і чи
дає їй гроші йому невідомо.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні просила в позові
відмовити, з тих підстав, що позивач не
несе витрат на утримання спільної
дитини, яка з нею не проживає, в той час
як відповідач матеріально забезпечує
дитину, піклується про її розвиток та
навчання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні показала, що є матір'ю
відповідача ОСОБА_1 Неповнолітня
ОСОБА_4 проживає з нею, а її син
забезпечує внучку всім необхідним.
Бувша невістка ні продуктів ні грошей
на утримання дитини не надає, зловживає
спиртними напоями. Для нормального
розвитку ОСОБА_4 син створив останній
належні умови, облаштував їй окрему
кімнату, щодня приносить фрукти та інші
продукти харчування. Позивач ніколи до
дитини не приходить, внучка інколи
ходить до матері.

Свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні показала, що являється
дружиною відповідача ОСОБА_1 Після
розлучення з позивачем дитина проживає
з бабусею, а вони з чоловіком постійно
відвідують її, допомагають свекрусі
утримувати та виховувати ОСОБА_4. Зі
слів дитини, їй відомо, що мати їй нічим
не допомагає, нічого не купує, а тому
вона здивована тим, що ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом про
стягнення аліментів.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, кожен
зокрема, показали суду, що є сусідами
ОСОБА_5 і їм відомо, що з останньою
проживає її внучка ОСОБА_4. Їм також
відомо, що відповідач з дружиною
постійну відвідують дитину, приносять
їй одежу та продукти харчування, крім
того дають гроші. З часу розлучення
позивача з відповідачем, з дитиною
ОСОБА_3 ніколи не бачили.

Заслухавши пояснення
відповідача, його представника, покази
свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
дослідивши матеріали справи, в їх
сукупності, а саме: копію паспорта
позивача ОСОБА_3 (а.с.2), копію свідоцтва
про розірвання шлюбу (а.с.3), копію
свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с.4),
копію довідки про середню заробітну
плату ОСОБА_1 (а.с.6), акт обстеження
житлово-побутових умов проживання
неповнолітньої ОСОБА_4 (а.с.14), акт від 07
серпня 2014 року (а.с.15), копію паспорта
ОСОБА_1 (а.с.16), суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити, у зв'язку з наступним.

Згідно з ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у нього інших
дітей, або непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки чи сина, а також
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи ці вимоги закону, суд
вважає, що позивачем в судовому
засіданні на обгрунтування позову не
надано жодних заслуговуючих на увагу
доказів про те, що дитина проживає з
нею, в той час як відповідачем в
заперечення позову надано переконливі
докази того, що позивач не несе витрат
на утримання спільної дитини, яка до
того ж з нею не проживає.

Оскільки на позивача Сімейним кодексом
України покладено відповідальність
утримувати дитину і в судовому
засіданні встановлено, що відповідач
належним чином виконує свої обов'язки
по утриманню неповнолітньої ОСОБА_4,
передбачені ст.180 СК України, тому суд у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
спільної дитини відмовляє повністю.

Оскільки в задоволенні позову
було відмовлено, а позивач відповідно
до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору,
тому судовий збір в сумі 243,60 грн. суд
відносить за рахунок держави.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.88, ст.209,
ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218 ЦПК України,
на підставі ст.128, ст.180 Сімейного
кодексу України, - суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі по 1/3 (одній третій) частини
його заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 10 вересня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
А.В. Василюк