АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Сирбул О.Ф.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович
В.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
19 березня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
мотивуючи тим, що 27.11.2006 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0, згідно з
умовами якого позивач надав
відповідачу 17 515 доларів США, а
відповідач зобов'язався повернути
наданий кредит не пізніше 27.11.2013 року
згідно з графіком погашення кредиту та
сплатити за користування кредитом
процентів у розмірі 11,5 % річних. Станом
на 19.10.2012 року заборгованість
відповідача по поверненню кредитних
коштів, сплаті процентів становила 17
943,21 доларів США (143420,08 грн.) та пеня в
розмірі 10162,54 грн.

Згідно з договором поруки № 66899 від
27.11.2006 року відповідач ОСОБА_2
зобов'язалася солідарно відповідати у
повному обсязі за виконання ОСОБА_3
усіх зобов'язань за кредитним
договором.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 19 березня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідачів
солідарно на користь позивача суми
боргу за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 27.11.2006
року в розмірі 17 934,21 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 19.10.2012 року
становить 143 420,08 грн., пеню в розмірі 10
162,54 грн. та судові витрати по справі у
вигляді судового збору в сумі 1536 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, вказуючи на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
апелянт , її представник та боржник
ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу ,
просила рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Представник позивача просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого
рішення в цій частині, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2006 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0, згідно з
умовами якого позивач надав
відповідачу 17 515 доларів США, а
відповідач зобов'язався повернути
наданий кредит не пізніше 27.11.2013 року
згідно з графіком погашення кредиту та
сплатити за користування кредитом
проценти у розмірі 11,5 % річних.

Всупереч умовам кредитного договору
відповідач з березня 2010 року не
здійснює платежів для погашення суми
кредитної заборгованості та
нарахованих процентів, чим порушує
взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з
чим станом на 19.10.2012 року у відповідача
утворилася заборгованість:

- 13 104,56 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 19.10.2012 року становить 104 744,75
грн. - кредитна заборгованість;

- 4 838,65 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 19.10.2012 року становить 38 675,33
грн. -заборгованість по процентам;

- 3 857,16 грн. - пеня за прострочення
сплати процентів;

- 6 305,38 грн. - пеня за прострочення
сплати кредиту.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та відповідачами 27.11.2006 року
було укладено договір поруки № 66899,
згідно з умовами якого відповідач
ОСОБА_2 зобов'язалася солідарно
відповідати у повному обсязі за
виконання ОСОБА_3 усіх зобов'язань за
кредитним договором.

Згідно ст. 526 ч.1 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідач ОСОБА_3 порушив взяті за
Договором зобов'язання, в результаті
чого у нього утворилася
заборгованість.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення
заборгованості за кредитом та
відсотків за користування кредитом у
зв'язку із простроченням повернення
відповідачем чергової частини кредиту
та відсотків.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
субсидіарну відповідальність
поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення
заборгованості за кредитом, відсотків
за користування кредитом солідарно з
обох відповідачів.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те,
що вона не укладала договір поруки та
не підписувала його, не може бути
прийнято судом до уваги із підстав
презумпції договору.

Договір поруки за № 66899, укладений
27.11.2006 року між сторонами, на час
розгляду справи не розірвано та не
визнано недійсним, а тому він підлягає
до виконання.

Наданий апелянтом висновок
експерта № 1507 від 16.10.2014 року, зроблений
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром на
підставі постанови Дарницького РУ ГУ
МВС України , згідно якого « підписи в
графах «поручитель» в договорі № 66899
від 27.11.2006 року виконані, вірогідно, не
ОСОБА_2, а іншою особою. Надати
відповідь в категоричній формі не
надалось можливим у зв'язку з простою
будовою та обмеженим обсягом
графічного почергового матеріалу» не
може бути прийнятий до уваги, оскільки
він не є категоричним, а суд не може
приймати рішення на припущеннях.

Апелянт з позовом про визнання
договору поруки недійсним не
зверталася та не надала докази суду про
визнання такого договору недійсним або
розірваним.

Посилання апелянта на ту
обставину, що договір поруки повинен
бути визнаний припиненим, оскільки між
банком та ОСОБА_3 була укладена
Додаткова угода, про існування якої
вона не була повідомлена та не надавала
свою згоду на таку угоду, також не може
бути прийнято до уваги, оскільки як
вбачається із наданої Додаткової угоди
обсяг відповідальності боржника, а
відповідно і поручителя, за нею не
збільшена, а зменшена. Так, за графіком
погашення заборгованості , який був
погоджений сторонами договору в 2006
році, відповідач повинен був
сплачувати щомісячно по 305 доларів США,
а після укладання додаткової угоди 27
березня 2009 року - по 229, 92 долари США
щомісячно, що не порушує прав
поручителя.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції повно та всебічно з'ясовано
обставини справи, зібраним доказам
дана належна оцінка, суд прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог .

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК
України , колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення Дарницького районного
суду м.Києва від 19 березня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: