Справа № 191/2966/14-ц
Провадження № 2/191/1253/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді
Прижигалінської Т.В.

за участю
секретаря - Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів, яку в подальшому уточнила.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначила, що 17.05.2008 року вона
уклала з відповідачем шлюб. 28.09.2010 року
вони розлучилися. Від шлюбу мають
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилася проживати
з нею. На підставі рішення
Синельниківського міськрайонного суду
від 17.09.2010 року відповідач зобов'язаний
виплачувати аліменти на її користь на
утримання доньки у розмірі ? частки з
усіх видів заробітку ( доходу ), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Внаслідок не
виконання відповідачем рішення суду за
ним утворилася заборгованість по
виплаті їй аліментів у сумі 17988,64 грн. За
період з червня 2013 року по червень 2014
року сума неустойки, яку відповідач
зобов'язаний сплатити на її користь
складає 9490 грн. 32 коп. У зв'язку з тим, що
від моменту подання позову та
здійснення розрахунку неустойки минув
час, позивач збільшила кількість днів
прострочення, а тому сума неустойки за
прострочення сплати аліментів складає
15039,08 грн.

У зв'язку з цим, позивач просить
стягнути з відповідача неустойку за
прострочення сплати аліментів у сумі
15039,08 грн., а також судові витрати по
сплаті судового збору.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали повністю та просили їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково та підтримав надані письмові
заперечення, згідно яких просив
відмовити в задоволенні позову
частково в сумі 8071 грн. 66 коп.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
його представника, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та оцінивши їх у сукупності,
прийшов до наступного висновку.

З свідоцтва про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що її батьками
є сторони по справі.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17.09.2010 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти
на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку ( доходу ), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Відділу ДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції № 7719 від 29.05.2014 року,
заборгованість ОСОБА_2 по аліментам
станом на 01.06.2014 року складає : 17988,64 грн..

З розрахунку по аліментам на ОСОБА_2,
виданого Відділом ДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції № 13595 від 01.10.2014 року
вбачається, що заборгованість по
аліментам станом на 01.10.2014 року складає
20584,24 грн.

Позивач просить стягнути суму
неустойки за прострочення сплати
аліментів за період з червня 2013 року по
червень 2014 року, тому згідно довідки
Відділу ДВС Синельниківського
міськрайонного управління юстиції №
14047 від 10.10.2014 року ОСОБА_2 сплатив на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме : 28
жовтня 2013 року - 1500 грн.; 31 грудня 2013 року
- 300 грн.; 28 лютого 2014 року - 300 грн.; 31
березня 2014 року - 300 грн.; 12 травня 2014
року - 300 грн..

Частиною 1 ст.196 Сімейного кодексу
України передбачено, що при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна
покладати таку відповідальність,
якщо заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках
стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач є
працездатним, будь-яких доказів щодо
утворення заборгованості з незалежних
від нього причин суду не надав, інших
утриманців не має, а тому має змогу
працювати і сплачувати аліменти на
утримання неповнолітньої доньки у
розмірі, що визначений судовим
рішенням, в зв'язку з чим суд приходить
до висновку, що заборгованість по
сплаті аліментів виникла з вини ОСОБА_2,
що й не заперечувалося представником
відповідача.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму (правова позиція згідно з
постановою Верховного Суду України №
6-81цс13 від 11 вересня 2013 року).

Отже, судом встановлено, що на підставі
виконавчого листа, виданого
Синельниківським міськрайонним судом
Дніпропетровської області 17.09.2010 року
ОСОБА_2 має сплачувати ОСОБА_1 аліменти
на утримання їх неповнолітньої доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
з усіх видів його заробітку щомісяця до
досягнення дочкою повноліття. Також, як
встановлено судом, платник аліментів
ОСОБА_2 допустив заборгованість по
сплаті щомісячних сум платежів
аліментів починаючи з 02 серпня 2010 року,
але позивачем заявлено про нарахування
неустойки за період з червня 2013 року по
червень 2014 року.

Враховуючи довідки Відділу ДВС
Синельниківського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області та існуючу заборгованість зі
сплати аліментів за період з червня 2013
року по червень 2014 року, необхідно
провести наступний розрахунок суми
неустойки за цей період.

Так, за червень 2013 року неустойка ( пеня
) вираховується з 01.07.2013 року по 28.10.2013
року ( дата погашення заборгованості в
сумі 1500 грн. ) - 120 днів (619,86 грн. х 1% х 120
днів ) = 743,83 грн.;

- за липень 2013 року - з 01.08.2013 року по
28.10.2013 року ( 619,86 грн.

х 1% х 89 днів ) = 551,67 грн.;

- за серпень 2013 року - з 01.09.2013 року по
28.10.2013 року ( 643,23 грн.

х 1% х 58 днів ) = 373,07 грн.;

- за вересень 2013 року - з 01.10.2013 року
по 28.10.2013 року ( 643,23 грн. х 1% х 28 днів ) =
180,10 грн.;

- за грудень 2013 року - з 01.01.2014 року
по 16.10.2014 року ( 129,69 грн. х 1% х 289 днів ) =
374,80 грн.;

- за січень 2014 року - з 01.02.2014 року
по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 258 днів ) =
885,53 грн.;

- за лютий 2014 рік - з 01.03.2014 року по
16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 230 днів ) = 789,43
грн.;

- за березень 2014 року - з 01.04.2014 року
по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 199 днів ) =
683,03 грн.;

- за квітень 2014 року - з 01.05.2014 року
по 16.10.2014 року ( 643,23 грн. х 1% х 169 днів ) =
1087,06 грн.;

- за травень 2014 року - з 01.06.2014 року
по 16.10.2014 року ( 343,23 грн. х 1% х 138 днів ) =
473,66 грн..

Усього сума неустойки ( пені ) за
прострочення сплати аліментів за
період з червня 2013 року по червень 2014
року складає 6142,18 грн.

З урахуванням вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі викладеного, ст. ст. 196 СК
України, п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Синельникове
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер : НОМЕР_2,
неустойку за прострочення сплати
аліментів в сумі 6142 ( шість тисяч сто
сорок дві ) гривні 18 копійок, а також
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243 (двісті сорок три )
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т. В. Прижигалінська