Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилалася на те, що у
період з 10 серпня 1990 року по 13 вересня
2014 року перебувала з відповідачем у
шлюбі. Від спільного подружнього життя
сторони мають трьох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 проживають з позивачем та
знаходяться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей надає не регулярно, у
зв'язку з чим позивач просить суд
стягнути на її користь аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, який продовжує
навчання, та аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі
по 5 000 грн. щомісяця на кожну дитину,
починаючи стягнення від дня
пред'явлення позову до закінчення
сином навчання, але не більше як
досягнення ним 23 років, а на доньку до
досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги уточнила та просила стягнути
аліменти на утримання дітей по 3 000 грн.
на кожного.

Відповідач в судовому засіданні
пояснив, що має на утриманні
батьків-пенсіонерів та згоден платити
аліменти на утримання дітей в розмірі
по 500 грн. на кожного.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
висновку, що заявлені вимоги є
обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо
стягуються аліменти на двох і більше
дітей, суд визначає єдину частку від
заробітку (доходу) матері, батька, на їх
утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони з 10 серпня 1990 року перебувають
у зареєстрованому шлюбі /а.с.4/. Від
спільного подружнього життя сторони
мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
/а.с.5/; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 5/ та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.6/. Діти ОСОБА_4
та ОСОБА_5 проживають з позивачем та
знаходяться на її утриманні. Сторони
проживають окремо та не ведуть спільне
господарство.

Судом встановлено, що син сторін
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є студентом 1-го
курсу денної форми навчання факультету
матеріалознавства і обробки металів
ДВНЗ «Національна металургійна
академія» /а.с.7/. Донька позивача та
відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 -
неповнолітня. Діти проживають зі своєї
матір'ю, потребують матеріальної
допомоги від відповідача. Відповідач
ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем,
має на утриманні батьків-пенсіонерів,
тому суд вважає за можливе стягувати з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання дітей в розмірі
1/3 частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
відповідного віку, до досягнення
ОСОБА_5 повноліття , а ОСОБА_4 23 років.

При таких обставинах суд вважає
доведеними обставини позову, а тому
можливим їх задоволенню частково.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання
неповнолітнього сина з 06 жовтня 2014
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Таким чином суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
дитини, яка продовжує навчання, в
такому вигляді ґрунтуються на вимогах
закону, а тому підлягають задоволенню
частково.

Судові витрати розподілити на підставі
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частини від
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення ОСОБА_5 повноліття,
а ОСОБА_4 23 років, починаючи стягнення з
06 жовтня 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. номер
НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О.Демидова