Справа № 738/2100/14-ц Провадження №
22-ц/795/2034/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -Сова
Т. Г. Доповідач - Литвиненко І. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко
І.В.суддів:Страшного М.М., Шарапової
О.Л.при секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Менського
районного суду від 2 вересня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до Державного
спеціалізованого підприємства
„Чорнобильський спецкомбінат" про
поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
вважає незаконним рішення суду і
просить прийняти нове рішення.

Рішенням суду в задоволенні позову
ОСОБА_5 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд не взяв до уваги те, що
відповідач сам визначив та обмежив
термін попередження по зміну умов
праці 2 місяці, тобто 20.05.2014 року, а
звільнив пізніше і попередження про
зміну умов праці втратило силу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
за наказом ДП по забезпеченню
життєдіяльності зони відчуження і зони
безумовного (обов'язкового) відселення
„Чорнобильсервіс" № 48-ос від 11.03.2010
року ОСОБА_5 був прийнятий на роботу
водієм на всі види та типи автомобілів
з 16.03.2010 року.

20.03.2014 року ДСП „Чорнобильський
спецкомбінат" (правонаступник ДП по
забезпеченню життєдіяльності зони
відчуження і зони безумовного
(обов'язкового) відселення
„Чорнобильсервіс") попередило ОСОБА_5
про зміну графіку роботи з графіка № 5 (2
вахта) на графік 10 (4/3).

З 16.05.2014 року ОСОБА_5 перебував на
лікарняному, а з 16.06.2014 року по 01.07.2014
року йому була надана відпустка. 26.06.2014
року відповідач надіслав ОСОБА_5 лист, в
якому повідомив що необхідно надати
лікарняні листи та він буде звільнений
після закінчення відпустки.

Наказом № 293-ос від 02.07.2014 року ОСОБА_5
був звільнений з 02.07.2014 року у зв'язку з
відмовою від продовження роботи
внаслідок зміни істотних умов праці п.6
ст.36 КЗпП України, про що він був
повідомлений телеграмою 02.07.2014 року.

ОСОБА_5 вважає своє звільнення
незаконним, оскільки з 01.07.2014 року по
04.07.2014 року він перебував на
лікарняному, попередження від 20.03.2014
року про зміну умов праці втратило силу
через тривалий термін, що минув з дати
попередження, і переведення його на
інший графік роботи не пов'язано з
виробничою потребою, а є помстою.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що відповідач має право
на зміну умов праці і попередження
позивача про зміну умов праці було
проведено відповідно до закону.

Такі висновки суду відповідають
матеріалам справи та положенням
ст.ст.32, 36, ч.3 ст.40 КЗпП України.

Дійсно, наказом по підприємству № 45 від
30.01.2014 року відповідач ввів нові форми
організації праці, а саме: змінив
графік роботи позивача. Суд не
перевіряє доцільність чи необхідність
таких змін, так як до повноважень суду
не входить втручання у виробничу
діяльність підприємства.

Позивач був попереджений про зміну
графіка роботи не пізніше ніж за два
місяці, як того вимагає ч.3 ст.32 КЗпП
України. Вихід у відпустку ОСОБА_5 по
закінченні двомісячного терміну
попередження не скасовує зміну умов
праці. Законодавство містить тільки
мінімальний строк, за який повинен
попереджуватись працівник, але не
містить граничного терміну. Звільнення
ОСОБА_5 у зв'язку з припиненням
трудового договору проведено було у
розумний строк з дати закінчення
попередження, після закінчення
відпустки. Перебування на лікарняному
не перешкоджало відповідачу припинити
трудовий договір з позивачем, оскільки
законодавство не містить в даному
випадку обмежень з цього приводу, це
стосується лише звільнення з
ініціативи роботодавця (ч.3 ст.40 КЗпП
України). Внесення змін до наказу про
звільнення щодо дати звільнення, про
яке йшла мова у телеграмі відповідача
позивачу від 20.08.2014 року і про що вказує
апелянт в апеляційній скарзі, не
впливає на законність рішення суду і є
правом роботодавця.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції прийнято з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
висновки, викладені у судовому рішенні,
доводами апеляційної скарги не
спростовуються, підстави для
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК
України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Менського районного суду від 2
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: