НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, в складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І. О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа:
Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області, про
визначення місця проживання дитини
разом з батьком, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що з відповідачем
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з
01.06.1991 року, від якого мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітнього сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинено з
березня 2013 року, через відсутність
взаєморозуміння, розходження поглядів
на сімейні відносини та сімейні
обов'язки з ведення спільного
господарства та виховання дітей,
втрату всіх фізичних та духовних
зв'язків між ними.

18.07.2013 року по справі ухвалено
заочне рішення, яким позовні вимоги
задоволені у повному обсязі (а.с.22-23).

Не погодившись з заочним рішення
ОСОБА_3, в особі представника
ОСОБА_4, подав заяву про його перегляд.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17.09.2013 року заяву
задоволено, заочне рішення скасовано,
призначено справу до розгляду (а.с.56-57).

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01.11.2013 року сторонам
надавався строк для примирення,
терміном 6 місяців (а.с.67-68).

Крім того, ОСОБА_3 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя
особа: Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, про визначення місця
проживання дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з батьком. В обґрунтування свого
позову ОСОБА_3 зазначає, що позивачка
ОСОБА_1 не має самостійного заробітку
та не отримує достатніх доходів для
забезпечення догляду та розвитку їх
неповнолітнього сина, недостатньо дбає
про його виховання, що позначається на
розвитку дитини. Відповідач в свою
чергу має постійний дохід та має
помешкання, де може проживати разом із
сином, кожен місяць перераховує
грошові кошти на картковий рахунок для
належного забезпечення його сина їжею,
одягом та достатнім доглядом.

Визначення місця проживання дитини
разом з батьком буде забезпечувати
всебічний розвиток дитини та буде
відповідати її інтересам.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 підтримала
первісні позовні вимоги, мотивуючи їх
обставинами, викладеними в позовній
заяві. Крім того, позивач пояснила, що
відносини з чоловіком зіпсувалися з
кінця 2011 року, але не зважаючи на це, все
одно бажала зберегти сім'ю, проте як
потім виявилося це стало не можливо. З
початку 2012 року вона дізналася про
існування у чоловіка іншої жінки, і з
того часу спільного господарства і
побуту вони з чоловіком не ведуть,
разом не проживають. ОСОБА_3 лише іноді
приїздив до позивачки по свої речі.

Одночасно зустрічний позов позивачка
та її представник ОСОБА_2 не визнали,
просили в його задоволенні відмовити,
пояснивши, що позивачка в належній мірі
забезпечує всім необхідним свого сина
ОСОБА_5, а тому не вбачає підстав для
проживання його з батьком.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги за
первісним позовом не визнав, пояснивши,
що відповідач прагне і намагається
зберегти шлюб. Свої позовні вимоги про
визначення місця проживання дитини
разом з батьком просив задовольнити,
мотивуючи їх обставинами, викладеними
в зустрічній позовній заяві.

В судовому засіданні було вислухано
думку неповнолітнього ОСОБА_5, який
виявив бажання проживати з матір'ю.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
її представника, пояснення
представника відповідача, пояснення
неповнолітньої дитини, дослідивши
матеріали справи, дійшов до наступного
висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб сторони з
01.06.1991 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі (а.с.8), від якого
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітнього сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9, 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
подружжя остаточно припинило сімейно -
шлюбні відносини з березня 2013 року,
спільного господарства не ведуть,
сімейні відносини не поновлювали,
відповідача ОСОБА_3 мешкає з іншою
жінкою, а тому суд прийшов до висновку,
що подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

Крім того, судом надавався
максимальний строк для примирення
подружжя, однак після його спливу,
позивача наполягала на розірванні
шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що
дружиною не заявлено клопотання про
зміну її прізвища, суд вважає за
необхідне залишити прізвище дружини
«ОСОБА_1».

Згідно ч.1 ст.161 ЦПК України, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.160 ЦПК
України, якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою. Тобто дитина, якій виповнилося
чотирнадцять років, сама визначає своє
місце проживання.

В судовому засіданні було вислухано
думку неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який виявив бажання
проживати з матір'ю.

Також, в судовому засіданні знайшло
своє підтвердження того, що матір
ОСОБА_1 належним чином забезпечує
неповнолітнього сина, дбає про його
фізичний, духовний і культурний
розвиток.

Дані обставини підтверджуються
наданими ОСОБА_1 доказами, а саме:
свідоцтвом про право власності,
відповідно до якого їй на праві
власності належить квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.99-100), де вона мешкає з синами (а.с.101);
позитивна характеристика зі школи на
неповнолітню дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та подяка ОСОБА_1 за
належне виховання сина (а.с.102-103);
свідоцтво про державну реєстрацію
ОСОБА_1, як особи-підприємця (а.с.112) та
податкова декларація про доходи та
майновий стан (а.с.104-107).

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_3
викладено не конкретизовано, а саме, не
зазначено за якою саме адресою буде
проживати дитина з батьком, що
позбавляє суд можливості визначити
місце проживання дитини.

Судом приймаються до уваги надані
відповідачем ОСОБА_3 позитивна
характеристика, підписана директором
товариства, засновником якого є сам
ОСОБА_3 (а.с.118), подяка колишнього мера
м.Новомосковська за небайдуже
ставлення до м.Новомосковська (а.с.119),
грамоти за заслуги перед церквою
(а.с.120-122), однак дані нагороди можуть в
цілому характеризувати ОСОБА_3, однак
їх наявність не може свідчити про його
учать безпосередньо у вихованні
неповнолітнього сина.

Наявність чеків, які підтверджують
перерахування коштів на утримання сина
ОСОБА_5 (а.с.123-124), не спростовує
обставин, встановлених в судовому
засіданні і не заперечувалось
позивачем ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
зустрічного позову про визначення
місця проживання дитини разом з
батьком.

З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_3 на користь позивача суму
сплаченого судового збору у розмірі
114,70 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10,
60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, 110,112, 113 СК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01.06.1991 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Новомосковську
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис № 253, між ОСОБА_3
та ОСОБА_1, від якого мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у розмірі
114 грн. 70 коп.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області, про
визначення місця проживання дитини
разом з батьком - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

В.В.Березюк