Справа №477/1325/14-ц 21.10.2014 24.10.2014 24.10.2014
Провадження №22-ц/784/2678/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у першій інстанції Саукова
Доповідач апеляційного суду Яворська
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів - Лівінського І.В., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Свіщуку О.В.,

за участю: представника позивача -
Ярмощук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за
апеляційною скаргою

товариства з обмеженою
відповідальність «ОТП Факторинг
Україна»

на заочне рішення Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 22 серпня 2014 року

за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» ( далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А
Н О В И Л А

У червні 2014 року ТОВ « ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 01 лютого 2013 року
між публічним акціонерним товариством
«ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір №, відповідно
до якого останній отримав кредит в
сумі 19520 грн. на придбання товару на
строк до 01 серпня 2014 року.

За договором факторингу від 18 грудня
2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» право вимоги
за цим договором.

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином
не виконував.

За такого, станом на 03 квітня 2014 року
заборгованість за договором склала
25690 грн.03 коп., з яких: 19520 грн. - залишок
заборгованості за кредитом, 1.71 грн. -
відсотки за користування кредитом, 6168
грн.32 коп. - комісія за РО.

Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з відповідача вказану
суму.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 22 серпня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
встановлення обставин, які мають
значення по справі, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове по суті
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши правильність рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 01 лютого 2013
року між публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір №,
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 19520 грн. на придбання
товару під 0.01 % річних з кінцевим
терміном повернення кредиту не пізніше
01 серпня 2014 року.

Платежі по кредиту нараховуються
щомісячно, виходячи із строку кредиту,
в розмірі вказаному в графіку платежів,
який є невід'ємною частиною договору,
та підлягає сплаті позичальником в
дату платежу в складі ануїтентного
платежу ( п.1.4.6,1.4.7 кредитного договору
).

За договором факторингу №18/12,2013 від 18
грудня 2013 року ПАТ «ОТП Банк»
відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
право вимоги за кредитним договором
між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем на
загальну суму боргу, яка складається із
суми боргу - 19520 грн., суми процентів
нарахованої на суму заборгованості - 6170
грн.03 коп., про що зазначено в додатку №1
до цього договору.

Отже, в силу ст.ст.512, 514 ЦК України до
нового кредитора ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» перейшло право вимоги
первісного кредитора у даних
кредитних правовідносинах.

Між тим, позичальник умови
договору належним чином не виконував.

В результаті чого утворилася
заборгованість, яка станом на 03 квітня
2014 року склала 25690 грн.03 коп., з яких: 19520
грн. - залишок заборгованості за
кредитом, 1.71 грн. - відсотки за
користування кредитом, 6168 грн.32 коп. -
комісія за РО.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві кредит у строк та
порядок, що встановлені договором.

Згідно вимог ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства й у строки
передбачені цим договором.

Порушення зобов'язань, які виникають з
договорів, тягне за собою наслідки
передбачені ст.611 ЦК України, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що банк виконав свої
зобов'язання за кредитним договором,
передавши позичальнику обумовлені
договором кошти, а позичальник
зобов'язання в частині повернення
кредитних коштів, процентів за
користування ними та комісії не
виконав, тому, виходячи з юридичної
оцінки наявних у справі доказів,
колегія суддів вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

При цьому, висновок суду першої
інстанції щодо відсутності
заборгованості за кредитним договором
не знайшов свого підтвердження та
спростовується наявними в матеріалах
справи доказами, зокрема випискою по
особовим рахункам позичальника за
період з 01 лютого 2013 року по 17 грудня
2013 року, в якій зазначено, що з часу
укладення обумовленої угоди,
позичальник в рахунок погашення боргу
кошти не сплачував.

А сума заборгованості 25690 грн.03 коп.
була сплачена ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» у відповідності до умов
договору факторингу №18/12/2013 від
18 грудня 2013 року.

Отже, оскільки суд першої інстанції був
іншої думки і відмовив в задоволенні
позовних вимог, то допущену ним помилку
слід виправити рішенням апеляційної
інстанції.

За таких обставин, встановивши факт
невиконання боржником умов договору
щодо своєчасного повернення кредиту,
процентів за користування ним та
комісії, колегія суддів, відповідно до
ст.ст.525,549-552,625 ЦК України, умов
кредитного договору вважає за
необхідне покласти на позичальника
обов'язок з відшкодування
заборгованості за кредитним договором
№ від 01 лютого 2013 року у розмірі
25690 грн.03 коп., яка утворилась станом на
03 квітня 2014 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача також
підлягають стягненню судові витрати
в розмірі 385 грн. 45 коп. (257 грн. 00 коп. -
судовий збір, сплачений позивачем при
зверненні до суду із позовом + 128 грн. 45
коп. - судовий збір за подачу
апеляційної скарги).

Керуючись статтями 303, 308, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 22
серпня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю « ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 25690 ( двадцять п'ять
тисяч шістсот дев'яносто )грн.03 коп., з
яких: 19520( дев'ятнадцять тисяч п'ятсот
двадцять ) грн. - залишок заборгованості
за кредитом, 6170 ( шість тисяч сто
сімдесят) грн.03 коп. - проценти
нараховані на суму заборгованості та
385 (триста вісімдесят п'ять) грн. 45 коп.
судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, і
з цього часу може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: