Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Буцяка З.І.,
Демянчук С.В.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 08 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Меркурій-ІВ» про
поновлення на роботі, стягнення
невиплачених коштів та виплату
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 08 вересня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, ОСОБА_1 подав на
нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що з
висновком суду про відсутність
порушень трудового законодавства при
його звільненні зі сторони відповідача
не погоджується, оскільки наявність
таких порушень була встановлена актом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Рівненській області.
Вказаним актом не доведено факту
порушення і вини, які давали б підстави
для його звільнення за втратою довіри,
а також порушення порядку розрахунку
при звільненні та виплати заробітної
плати. Так само не відповідають
дійсності акти про відмову від підпису
про ознайомлення з результатами
комісії, про ознайомлення з наказом,
оскільки представники відповідача
самі підтвердили, що при здійсненні
комісії та при звільненні він був
відсутній, а тому фізично не міг
відмовитися від підпису.

Зазначає, що строки звернення до суду
не пропущені, оскільки відповідачем
йому не було вручено копію наказу про
звільнення, а трудова книжка і на даний
час знаходиться на підприємстві. Крім
того, наданими до суду лікарняними
листами підтверджується, що він по
26.06.2014р. перебував на стаціонарному
лікуванні. Незважаючи на те, що
звільнення працівника під час
перебування на лікарняному незаконне,
відповідачем не було перевірено даного
факту.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції директор
ПП „Меркурій - ІВ" ОСОБА_2 як
представник цього підприємства
визнала повністю апеляційну скаргу,
вважає, що звільнення ОСОБА_1 було
незаконним, а тому подала заяву про
визнання мирової угоди між ним та
підприємством за змістом якої згідні
скасувати наказ № 373 від 28.02.2014р. про
звільнення ОСОБА_1 із займаної посади,
виплатити йому 9177,28 грн. заборгованості
по невиплаченій заробітній платі при
звільненні; 2 692,83 грн. компенсації за
невикористані дні відпустки; 22 400 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку; 10 000 моральної шкоди у
зв"язку з незаконним звільненням, а
всього 44 270, 11 грн.

Директор ПП „Меркурій - ІВ" ОСОБА_2
прийнята на роботу наказом по
підприємству № 358 від 16.10.2014р. на
підставі рішення співвласників
підприємства. Тобто прийнята на цю
посаду після постановлення рішення
судом першої інстанції.

Як єдиний керівник цього підприємства
вона внесене в Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, що підтверджується
відповідною випискою.

Відповідно до Статуту ПП „Меркурій -
ІВ" директор підприємства наділений
повноваженнями прийму та звільнення
його працівників, а отже наділена і
повноваженнями визнання позовної
заяви та апеляційної скарги по справі.

Сумнівів у процесуальній дієздатності
ОСОБА_2 в апеляційного суду не виникає.

Враховуючи, що укладення мирової угоди
між сторонами у справах про поновлення
на роботі законодавством не
передбачено, а підприємство самостійно
наказ про його поновлення та виплату
усіх сум, що належать стягненню з нього
не прийняло, колегія суддів вважає за
можливе задовольнити апеляційну
скаргу в повному обсязі.

Таке право суду передбачене ч.4 ст. 174
ЦПК України, відповідно до якої у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує будь
чиїх прав, свобод чи законних інтересів
інших осіб.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 є
одним з двох засновників цього
підприємства, якому належить 50% його
статутного капіталу.

Враховуючи вище викладене, керуючись
ст. ст. 309, 313, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 08 вересня
2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати наказ ПП „Меркурій - ІВ" № 373
від 28.02.2014р. про звільнення ОСОБА_1 з
роботи за ч. 2 ст. 41 КЗпП України
незаконним та його скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого
заступника директора ПП „Меркурій - ІВ"
з 28.02.2014р.

Стягнути з ПП „Меркурій - ІВ" на користь
ОСОБА_1 9177,28 грн. заборгованості по
невиплаченій заробітній платі при
звільненні; 2 692,83 грн. компенсації за
невикористані дні відпустки; 22 400 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку; 10 000 моральної шкоди у
зв"язку з незаконним звільненням, а
всього 44 270, 11 грн.

Стягнути з Приватного підприємства
„Меркурій - ІВ" в доход державного
бюджету 641,70 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
З.І. Буцяк

С.В. Демянчук