АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація), треті особи:
Житлово-будівельний кооператив
«Дружба», кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних
автогаражів - стоянок «Маяк», ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 08 липня 2014
року,

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним позовом, в якому з
урахуванням змінених позовних вимог
від 05 червня 2014 р. просив визнати за
ним право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 та на 1/3 частину
гаражного боксу НОМЕР_1, поверх 1, ряд 1,
що знаходиться в гаражно-будівельному
кооперативі «Маяк» по АДРЕСА_2.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
є сином та спадкоємцем ОСОБА_3, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 станом на 25 грудня 1985 року
сплатив повністю суму пайового
внеску за квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 4
437 крб., проте не оформив своє право
власності на вказану квартиру.

Крім цього, ОСОБА_3 з 10 грудня 1975 року
був членом ГБК «Маяк», власником
гаражного боксу НОМЕР_1, поверх 1, ряд 1,
сплатив повністю суму пайового внеску,
проте не встиг за життя оформити на
вказаний бокс право власності.

Після смерті спадкодавця він
звернувся у встановлений законом строк
до державного нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини.

Крім нього з відповідними заявами про
прийняття спадщини звернулись також
дружина спадкодавця ОСОБА_4 та дочка
ОСОБА_2

Оскільки у нотаріуса відсутні
належним чином оформлені
правовстановлюючі документи, оформити
спадщину виявилось неможливим.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 08 липня 2014 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1
право особистої приватної власності
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та на
1/3 частину гаражного боксу НОМЕР_1,
поверх 1, ряд 1, що знаходиться в
гаражно-будівельному кооперативі
«Маяк» по АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати вказане рішення суду та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зазначила, що судом першої інстанції
були проігноровані заперечення
відповідача про те, що виконавчий
орган Київської міської ради
(Київська міська державна
адміністрація) за наявності
спадкоємців першої черги не є
належним відповідачем.

Матеріали витребуваної судом
спадкової справи містять відомості
про те, що видача свідоцтва про право
на спадщину була зупинена нотаріусом
на підставі п.4.13 Глави №10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України».

Позивачем не надано жодного доказу,
які б свідчили про наявність спірних
об'єктів нерухомого майна. Позивач не
довів тих фактів та обставин, на які
він посилається як на підстави
позову.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу
підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просила
апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь в справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь по справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду та
обставини справи в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
спадкодавцю ОСОБА_3 належали на праві
власності квартира АДРЕСА_1 та
гаражний бокс НОМЕР_1, поверх 1, ряд 1,
що знаходиться в гаражно-будівельному
кооперативі «Маяк» по АДРЕСА_2, за які
останній сплатив пайові внески в
повному обсязі. Позивач звернувся до
Шістнадцятої київської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, проте згідно
довідки останньої від 29.09.2012 р. за
№2392/01-16 видачу свідоцтва про право на
спадщину зупинено. Керуючись
вимогами ст.392, ч.5 ст.1268, ч.3 ст.1296 ЦК
України суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Так, право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності (ст. 392
ЦК України).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 травня 2012 р. до Шістнадцятої
київської державної нотаріальної
контори з заявами про прийняття
спадщини звернулася дочка
спадкодавця - ОСОБА_2

17 травня 2012 року до вказаної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернувся син
спадкодавця -ОСОБА_1

18 травня 2012 р. з заявою про прийняття
спадщини звернулась дружина
спадкодавця - ОСОБА_4

03 липня 2012 року до нотаріальної
контори звернулась ОСОБА_7, колишня
дружина померлого, яка просила
включити її до кола спадкоємців за
законом.

Відповідно до пояснень державного
нотаріуса, станом на 26 вересня 2012
року було зупинено видачу свідоцтв
про право на спадщину на підставі
п.4.13 глави 10 розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом міністерства юстиції України
22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.212 за
№282/20595.

Відповідно до п. 4.13 глави 10 розділу
ІІ вказаного Порядку, видача свідоцтва
про право на спадщину може бути
відкладена у разі: витребування
нотаріусом відомостей або документів
від фізичних або юридичних осіб, при
цьому строк, на який може бути
відкладено видачу свідоцтва про право
на спадщину, не може перевищувати
одного місяця; необхідності отримання
нотаріусом від заінтересованих осіб
згоди на подачу спадкоємцем, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, заяви про прийняття спадщини
згідно з вимогами частини другої
статті 1272 Цивільного кодексу України.
За обґрунтованою письмовою заявою
заінтересованої особи, яка звернулась
до суду, та на підставі отриманого від
суду повідомлення про надходження
позовної заяви заінтересованої особи,
яка оспорює право або факт, про
посвідчення якого просить інша
заінтересована особа, вчинення
нотаріальної дії зупиняється до
вирішення справи судом.

02 червня 2014 року Голосіївським
районним судом м.Києва відкрито
провадження у справі за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1,
третя особа: Головне управління
юстиції у м.Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
визнання спадкоємцем четвертої
черги, зміну черговості одержання
права на спадкування та усунення від
права на спадкування.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставі
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

З огляду на викладене, з урахуванням
перебування в провадженні
Голосіївського районного суду справи
за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, третя особа: Головне
управління юстиції у м.Києві про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання спадкоємцем
четвертої черги, зміну черговості
одержання права на спадкування та
усунення від права на спадкування, а
також за відсутності доказів
існування у позивача перешкод для
оформлення спадкових прав в
нотаріальній конторі, висновок суду
першої інстанції про порушення діями
відповідача прав позивача на 1/3
частину спадкового майна є
передчасним.

Крім цього, як вбачається з письмових
пояснень представника виконавчого
органу Київської міської ради
(Київська міська державна
адміністрація), вказаний відповідач не
оспорював прав позивача на
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна та не вчиняв жодних
дій, спрямованих на створення
останньому перешкод у реалізації
цього права.

Враховуючи наявність інших
спадкоємців, позовні вимоги до
виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація) заявлені безпідставно.

Оскільки позивачами не доведено
наявність перешкод для оформлення
права на спадщину за законом та
отримання відповідного свідоцтва, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

За таких підстав ухвалене по справі
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, виходячи з ціни позову,
визначеного позивачем, з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 1318,35 грн. (263 670 грн. : 2)
(а.с.58).

Керуючись ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ,317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 08 липня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація), треті особи:
Житлово-будівельний кооператив
«Дружба», кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних
автогаражів - стоянок «Маяк», ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 1318,35 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/12507/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Фролов М.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.