Справа № 206/5712/14-ц
Провадження № 2/206/1362/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя:
Маштак К.С.

при секретарі:
Віткалові А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи: Орган опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, Орган опіки та
піклування Самарської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
місця проживання малолітньої дитини,
визначення порядку спілкування та
способу участі у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2014 року позивач звернулася до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3
про визнання місця проживання
малолітньої дитини, визначення порядку
спілкування та способу участі у
вихованні дитини.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала
тим, що 01 жовтня 2005 року між позивачем
та відповідачем було зареєстровано
шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_7 року у них народилася
дитина - ОСОБА_2 12 жовтня 2010 року
рішенням суду шлюб розірвано. Після
розірвання шлюбу малолітня дитина
мешкає разом з позивачем та її
батьками. Позивач повністю самостійно
виховує дитину, займається її
вихованням та розвитком. Місце
проживання дитини повністю обладнано
для її навчання, дитина забезпечена
усім необхідним. Активну участь у
вихованні дитини приймають й батьки
позивача. Позивач не перешкоджала
побаченням відповідача з сином.
Побачення відбувалось безперешкодно
незважаючи на те, що відповідач не
завжди своєчасно повертав дитину, що
змушувало переживати позивача за стан
дитини та змінювати свій розклад дня та
розклад дня дитини. З цього приводу у
сторін постійно виникали
непорозуміння та спори. 30 травня 2014
року відповідач взявши, в черговий раз
дитину пообіцяв повернути його по
закінченню вихідних, але позивачка
змогла забрати дитину лише 19 серпня 2014
року. Відповідач умисно утримував
малолітнього ОСОБА_2 у себе, лишивши
позивача можливості побачень з сином.
Також, відповідач без її згоди возив
дитину на море, про що вона дізнавалась
з соціальних мереж. Такі дії
відповідача змусили позивача
звернутись з позовом до суду, щоб
остаточно врегулювати спірні питання
щодо місця проживання та способу
участі відповідача у вихованні дитини.
Позивач просить визнати місце
проживання малолітнього ОСОБА_2 за її
місцем проживання та визначити
відповідачу порядок спілкування та
спосіб участі у вихованні,
малолітнього сина у наступному
порядку: два рази на місяць - в другу та
четверту суботу та неділю з 08.00 год.
суботи до 18.00 год. неділі, за місцем
проживання батька, окрім випадків
хвороби дитини та дати народження
матері; оздоровлення дитини, у літній
період 30 днів один раз на рік за
попередньою домовленістю з ОСОБА_1;
відвідувати дитину у будь-який день
тижня за місцем його знаходження у
шкільному закладі, а також стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір.

Позивач в судовому засідання позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві (а.с. 1-5).

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов визнали
частково, запропонували свій порядок
участі батька у вихованні дитини,
посилаючись на обставини викладені в
письмових запереченнях (а.с. 44).

Представник третьої особи, органу
опіки та піклування Самарської
районної в місті Дніпропетровську ради
надав письмові пояснення, в яких позов
підтримав частково, а саме в частині
визначення місця проживання
малолітнього ОСОБА_2 за місцем
проживання матері, ОСОБА_1 (а.с. 108).

Представник третьої особи, органу
опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровської районної в
місті Дніпропетровську ради позов
підтримав та надав суду висновок
органу опіки (а.с. 104-107).

Вислухавши доводи та пояснення
учасників процесу, допитавши свідків,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2005 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб,
про що Самарським відділом реєстрації
актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області зроблено відповідний актовий
запис № 414 (а.с. 7).

З копії паспорту вбачається, що ОСОБА_1
з 22 червня 2012 року зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року народився ОСОБА_2,
батьками якого зазначено ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про
народження, серія НОМЕР_1 (а.с. 8).

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 12 жовтня 2010 року
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано
(а.с. 9).

Відповідно до характеристики, виданої
Дитячим центром розвитку та розваг
«KIDDIS», ОСОБА_2 характеризується як
врівноважена, спритна, кмітлива та
розсудлива дитина. Останній учбовий
місяць - червень був оплачений, але з 27
травня ОСОБА_2 на заняттях був
відсутній. Учбовий курс не був повністю
ним закінчений (а.с. 10).

Як вбачається з педагогічної
характеристики виданої КЗО ДНЗ № 401 АНД
району м. Дніпропетровська, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який поступив на навчання
01 вересня 2010 року характеризується як
фізично розвинений, культурно -
гігієнічні навички відповідають
віковому розвитку (а.с. 11).

Згідно довідки від 20 серпня 2014 року № 36
виданої Дніпропетровською обласною
державною адміністрацією ДОЗ КЗ
«Дніпропетровська міська лікарня №8»
ДОР, ОСОБА_1 дійсно працює в КЗ
«Дніпропетровська міська лікарня №8»
ДОР на посаді сестри медичної в
дитячому отоларингологічному
відділенні, у межах 1,0 ставки (а.с. 12).

Відповідно до довідки № 27 від 22 серпня
2014 року виданої Обслуговуючим
Кооперативом «ЖБК № 357», ОСОБА_1 дійсно
проживає за адресою: АДРЕСА_1 в складі
сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 13).

Згідно довідки від 25 вересня 2012 року №
13/680 виданої Самарським ВДВС ДМУЮ,
ОСОБА_1 не отримувала аліменти у період
з 01 березня 2012 року по 01 вересня 2012 року
згідно з виконавчим листом № 2-2446 від 20
вересня 2010 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 (а.с. 14).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по аліментам відносно
ОСОБА_3, станом на 01 серпня 2014 року сума
боргу складає 34266,86 грн. (а.с. 15).

У характеристиці виданій 27 серпня 2014
року «ЖБК № 357» на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
зазначено, що остання проживає за
адресою: АДРЕСА_1. На час заміжжя
проживала за адресою чоловіка. Після
розірвання шлюбу повернулась на
постійне місце проживання.
Характеризується з позитивної сторони,
скарг та нарікань зі сторони сусідів не
надходило (а.с. 17).

Відповідно до довідки виданої 02
вересня 2014 року № 296 КЗО «Середня
загальноосвітня школа № 133» ДМР, ОСОБА_2
дійсно є учнем 1-В класу в КЗО «Середня
загальноосвітня школа № 133»
Дніпропетровської міської ради (а.с. 24).

Довідкою про доходи № 204 від 08 вересня
2014 року КЗ «ДМЛ № 8» ДОР підтверджено,
що ОСОБА_1 працює на посаді медичної
сестри та за 6 місяців з 01 березня 2014
року по 31 серпня 2014 року отримала дохід
в розмірі 11858,09 грн. (а.с. 26).

Відповідно до довідки № 1 від 29 серпня
2011 року, виданої ОСОБА_3, останній
працював в ТОВ «ГЛАВПОТРЕБСОЮЗ» з 01
березня 2011 року на посаді комірника,
сукупний дохід за період 01 березня 2011
року по 29 липня 2011 року складає 4919,65 грн.
(а.с. 46).

Згідно довідки від 10 вересня 2014 року №
М-00374 виданої ОСОБА_3, він працює з 23.07.2012
року в ПАТ «ТК «Барвінок» на посаді
водія навантажувача, сукупний дохід в
період з березня по серпень 2014 року
складає 6828,04 грн. (а.с. 47, 48).

З довідки від 01 березня 2012 року № 0103/01
виданої ТОВ «Віта-Мілк» ОСОБА_3
вбачається, що він працював в ТОВ
«Віта-Мілк» на посаді арматурника.
Сукупний дохід в період з 01 вересня 2011
року по 20 лютого 2012 року складає 4995,46
грн. (а.с. 49).

Відповідно до довідки від 17 вересня 2013
року № 822 виданої ОСОБА_3 в тому, що
останній працює в ПАТ «ТК «Барвінок»
займає посаду водія навантажувача.
Дохід за період з 01 лютого 2013 року по 31
серпня 2013 року складає 8050 грн. (а.с. 51).

З характеристики ТОВ «Главпотребсоюз»
вбачається, що ОСОБА_3 працює на посаді
комірника з 01 березня 2011 року,
характеризується як грамотний та
кваліфікований спеціаліст, ефективний
спеціаліст та керівник, уважний до
потреб підлеглих. За період роботи
дисциплінарних стягнень не мав,
проявляє особисту ініціативу при
вирішенні виробничих задач, в
колективі користується авторитетом
(а.с. 53).

Актом обстеження умов проживання за
адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що умови
проживання задовільні, у квартирі
прибрано, нові меблі, необхідна
побутова техніка. Дитина має власну
кімнату, ліжко, іграшки, книжки,
телевізор ОСОБА_3 створив всі належні
умови для виховання дитини (а.с. 54).

Відповідно до характеристики від 12
вересня 2014 року виданої КП «ЖГСР» ДМР,
ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_2,
характеризується зі сторони мешканців
позитивно (а.с. 55).

З характеристики від 10.09.2014 року на ПАТ
«ТК «Барвінок» ОСОБА_3
характеризується позитивно (а.с. 56).

Відповідно до характеристики від 19
вересня 2014 року виданої КЗО ДНЗ № 401
ОСОБА_3, батьки ОСОБА_2 розійшлись в 2010
році до прийняття дитини до
навчального закладу. Вихованням дитини
займається мати, батько бажає забирати
дитину на вихідні, але мати не надає
згоди. Батько приводить дитину в
дошкільний навчальний заклад вчасно
охайним та здоровим. В сім'ї не має
згоди щодо того, хто забирає дитину,
коли батько приходить дитини вже не
має, інколи батько забирав дитину
хворою. Батько частково платить за
дитячий садок (за харчування, фонди,
лялькові театри). Приймає участь в
ремонтах групи, відвідує свята. ОСОБА_2
має охайний, доглянутий вигляд (а.с. 58).

Відповідно до психологічної
характеристики дитини дитячого центру
«KIDDIS» ОСОБА_2 характеризується як
дитина з хорошим розвитком мови та
великим словарним запасом. Всі члени
сім'ї приймали активну участь у
вихованні дитини. Батько та мати водили
дитину на заняття. ОСОБА_2 з радістю
зустрічав їх обох. У разі пропуску
занять вони приводили дитину на
відпрацювання (а.с. 86).

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам станом на 01 вересня 2014 року
сума заборгованості складає 6875,03 грн.
(а.с. 92).

Висновком органу опіки та піклування
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровську від 07 жовтня 2014 року
«Про доцільність визначення місця
проживання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
разом із матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4»
вважає за доцільне визначити місце
постійного проживання дитини разом із
матір'ю, ОСОБА_1 за місцем її постійного
мешкання. Крім цього, рекомендовано
призначити дні побачень батькові
дитини - ОСОБА_3 з малолітнім сином
ОСОБА_2 кожні другу та четверту суботу з
10.00 год. до 18.00 год. неділі (а.с. 104-107).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Сімейним кодексом України,
Законом України «Про охорону
дитинства», Конституцією України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

Згідно ч. 4, 5 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини обов'язковою є
участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 142 СК України діти мають
рівні права та обов'язки щодо батьків,
незалежно від того, чи перебували їхні
батьки у шлюбі між собою.

Стаття 150 СК України визначає, що батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини

Відповідно до вимог ст. 151 СК України
батьки мають переважне право перед
іншими особами на особисте виховання
дитини. Батьки мають право обирати
форми та методи виховання, крім тих, які
суперечать закону, моральним засадам
суспільства.

В статті 153 СК України визначено, що
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено,
що батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той з
батьків, з ким проживає дитина, не має
право перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. Під
час вирішення спору щодо участі одного
з батьків у вихованні дитини береться
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Частинами 4, 5 ст. 159 СК України
передбачено, що у разі ухилення від
виконання рішення суду особою, з якою
проживає дитина, суд за заявою того з
батьків, хто проживає окремо, може
передати дитину для проживання з ним.
Особа, яка ухиляється від виконання
рішення суду, зобов'язана відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, завдану
тому з батьків, хто проживає окремо від
дитини.

Згідно ст. 161 СК України під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства» батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язків батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Таким чином, завданням законодавства
про охорону дитинства є розширення
соціально-правових гарантій дітей,
забезпечення фізичного,
інтелектуального, культурного
розвитку молодого покоління, створення
соціально-економічних і правових
інститутів з метою захисту прав та
законних інтересів дитини.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 7 СК України, дитина
має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Регулювання сімейних
відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН
20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя.

Відповідно до «Декларації про загальні
засади державної політики України
стосовно сім'ї та жінок», схваленої
Постановою Верховною Радою України №
475-XIV від 05.03.1999 року, держава захищає
материнство та дитинство і визнає
пріоритетність інтересів матері та
дитини в суспільстві та забезпечує
неухильне додержання законодавства
України та норм міжнародного права
стосовно сім'ї та жінок.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини від 20 листопада 1959 року
малолітня дитина не повинна, крім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна
особа вправі звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваний прав, свобод чи
інтересів, а в інтересах інших осіб, або
державних чи суспільних інтересах лише
у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом роз'яснювались учасникам процесу
положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України
та наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій, а також те, що суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі
наданих доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь справі, при цьому суд
приймає до розгляду тільки ті докази,
які мають значення по справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Перевіривши та з'ясувавши всі
необхідні обставини справи приймаючи
до уваги норми діючого матеріального
закону, з урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме:
справедливості, добросовісності та
розумності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання місця проживання малолітньої
дитини, визначення порядку спілкування
та способу участі у вихованні дитини
підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, виходячи із принципу 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року суд дійшов висновку про вірне
визначення місця проживання дитини з
позивачем ОСОБА_1.

Отже, враховуючи негативні відносини,
які склались між батьками, а також вік
дитини - 6 років, беручи до уваги
передусім інтереси дитини та ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
оскільки сторони мають рівні права
щодо виховання та розвитку дитини,
мають обопільне бажання приймати
участь у цьому і спілкування між ними
та дитиною не перешкоджає нормальному
розвитку дитини, але виникли
непорозуміння, щодо врегулювання
питання з приводу побачень батька та
сина, суд приходить до висновку, про
можливість визначення графіку
побачень, шляхом встановлення
зустрічей батька з сином два рази на
місяць в другу та четверту п'ятницю
місяця з 18.00 год. по 18.00 год. неділі за
місцем проживання батька, а також
відвідування та спілкування з сином у
будь-який день тижня за місцем навчання
в шкільному закладі дитини.

Також, необхідно визначити участь
батька - ОСОБА_3 у оздоровленні дитини у
літній період 30 днів один раз на рік, в
період осінніх, зимових, та весняних
канікул дитини справедливим буде
визначити в рівних частках між батьком
та матір'ю.

Крім того, суд вважає, що з відповідача
необхідно стягнути на користь позивача
сплачений судовий збір у розмірі 243,60
грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7, 19, 141, 142, 150, 153, 155, 157, 158, 159, 161 СК
України, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.ст. 3, 11, 15, 16 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 за
місцем проживання його матері ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: АДРЕСА_1

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 порядок
спілкування та участі у вихованні
дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, шляхом
встановлення зустрічей, спілкування та
спільного проведення часу батька з
сином два рази на місяць в другу та
четверту п'ятницю місяця з 18.00 год. по
18.00 год. неділі за місцем проживання
батька, а також відвідування та
спілкування з сином у будь-який день
тижня за місцем навчання в шкільному
закладі дитини.

Визначити участь батька - ОСОБА_3 у
оздоровленні дитини у літній період 30
днів один раз на рік, в період осінніх,
зимових, та весняних канікул дитини
визначити в рівних частках між батьком
та матір'ю за попередньою домовленістю
з ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 на
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Маштак К.С.