УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.

за участю секретаря
Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1, зацікавлені особи – Публічне
акціонерне товариство «Перший
український міжнародний банк» в особі
Харківської філії, Київський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в особі державного виконавця
Шепель О.Є. на дії державного виконавця,
-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою, в
якій просить не вважати пропущеним
строк на оскарження дій державного
виконавця та скасувати постанову
державного виконавця Київського ВДВС
ХМУЮ ОСОБА_2 від 14.07.2014 року по
виконавчому провадженню №43814398 про
арешт та розшук майна боржника –
автомобіля Hyundai Tucson, держ. № НОМЕР_1. В
обґрунтування своєї заяви посилається
на наступне. Рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 11.10.2013
року з заявника на користь ПАТ «ПУМБ»
стягнуто заборгованість за кредитним
договором №6601227 від 11.07.2008 року в сумі 6
046 доларів США 64 центи та пеню в розмірі
4 492,38 грн. та судові витрати в сумі 1065
грн. 25.07.2014 року на адресу заявника
направлено постанову про відкриття
виконавчого провадження за
виконавчими листами від 25.06.2014р. Під час
ознайомлення з матеріалами виконавчих
проваджень, що містяться в Єдиному
державному реєстрі виконавчих
проваджень, заявнику стало відомо, що
державним виконавцем винесено
постанови, які суперечать одна одній.
За виконавчим провадженням №43814398
винесена постанова про арешт майна, а
саме на вказаний заявнику автомобіль
та оголошено його в розшук. Заявник
вважає, що дані постанови передчасні та
такими, що не відповідають чинному
законодавству та підлягають
скасуванню.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилась,
свою скаргу підтримала в повному
обсязі, просила задовольнити.

Державний виконавець Шепель О.Є. в
судове засідання з`явився, просив
відмовити в задоволенні скарги,
оскільки вона є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню, а
постанови від 14.07.2014 року винесені з
дотриманням чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи ПАТ
«ПУМБ» ОСОБА_3 в судове засідання
з’явилась, просила відмовити в
задоволенні скарги, та пояснила, що
ОСОБА_1 взагалі не сплачує
заборгованість за кредитним договором.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження,
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 11.10.2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Перший український міжнародний банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 6601227 від 11.07.2008
року, задоволено та стягнуто на користь
Публічного акціонерного товариства
«Перший український міжнародний банк»
(код ЄДРОПУ 14282829) з ОСОБА_1, прострочену
заборгованості за кредитним договором
№ 6601227 від 11.07.2008 року у сумі 6 046 доларів
США 64 центи та пеню у розмірі 4 492, 38 грн.
та судові витрати в сумі 1065,66 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 12.12.2013 року рішення
Київського районного суду м. Харкова
залишено без змін.

Відповідно до вище зазначеного, на
виконання рішення Київським районним
судом м. Харкова були видані виконавчі
листи по справі.

Згідно ст.124 Конституції України:
«Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України».

Згідно ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

25.06.2014 року державним виконавцем
Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 були
винесені постанови про відкриття
виконавчого провадження № 43814398 та №
43811507.

14.07.2014 року державним виконавцем
Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 були
винесені постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження та про розшук майна
боржника за ВП №43814398.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України,
скаргу може бути подано до суду: у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону «Про
виконавче провадження», звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Крім того, статтею 52 Закону України
«Про виконаче провадження», яка
передбачає порядок звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника, а саме частиною 5,
встановлено, що у разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України
«Про виконаче провадження», у разі
необхідності розшуку транспортного
засобу боржника державний виконавець
виносить постанову про такий розшук,
яка є обов'язковою для виконання
органами внутрішніх справ.

Відповідно ч. 1 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Відповідно до частини 1 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_1 самостійно
не було виконано рішення, державним
виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2
правомірно були винесені оскаржувані
постанови. Рішення до даного часу не
виконано, ті обставини на які
посилається скаржник не можуть бути
підставою для невиконання рішення
суду. Посилання заявниці на порушення з
боку державного виконавця вимог ст. 52 ч.
5 Закону України «Про виконавче
провадження» є безпідставними,
оскільки арешт та розшук майна
боржника здійснені державним
виконавцем у відповідності до ст. 40, 57
Закону України «Про виконавче
провадження» для забезпечення
реального виконання рішення суду.

Враховуючи всі обставини справи,
оцінивши в сукупності всі дослідженні
по справі докази, суд, вважає, що доводи
наведенні в скарзі ОСОБА_1 в судовому
засіданні не доведені, свого
підтвердження не знайшли, а тому
задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦПК України,
та п. 19 Постанови №6 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року судові витрати,
пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 2,11, 40, 52, 57
ЗУ «Про виконавче провадження»,
Постановою №6 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року, ст. ст. 209-210, 383, 384,
385, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1,
зацікавлені особи – Публічне
акціонерне товариство «Перший
український міжнародний банк» в особі
Харківської філії, Київський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в особі державного виконавця
Шепель О.Є. на дії державного виконавця
- відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_2, на
користь держави судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали.

Суддя