Номер провадження: 22-ц/785/1479/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі: головуючого - Суворова В.О.

суддів - Черевко П.М., -
Артеменко І.А.

при секретарі - Добряк Н.І.

за участю: ОСОБА_3, який діє в своїх
інтересах та інтересах ОСОБА_4,
представника ОСОБА_5- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Іллічівського районного суду
Одеської області від 06 грудня 2011 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору дарування
, - В С Т А Н О В И Л А:

14 квітня 2011 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
посилається на те, що 09 вересня 2008 року
між нею та ОСОБА_3 укладено договір
дарування, відповідно до якого вона
подарувала, а ОСОБА_3 прийняв у дар
належний їй на праві власності дачний
будинок з надвірними спорудами, що
знаходиться АДРЕСА_1 та складається в
цілому з дачного будинку, огорожі,
воріт, вимощення, загальною площею
84,0 кв. м., який розташований на
земельній ділянці комунальної
власності площею 100 кв.м. Зазначений
договір дарування був укладений з
метою приховання договору застави
цього будинку з надвірними спорудами.

06 вересня 2008 року між ОСОБА_4, її
представником ОСОБА_3, з однієї
сторони, та представниками громадської
організації «Роздільнянське районне
добровільне товариство інвалідів
«Альбатрос» в особі ОСОБА_7, який діяв
на підставі довіреності та ОСОБА_5, з
другої сторони, була укладена письмова
угода, відповідно до якої ОСОБА_4
повинна була передати у власність
громадської організації
«Роздільнянське районне добровільне
товариство інвалідів «Альбатрос»
належну їй одноповерхову будівлю
АДРЕСА_2, загальною площею 64,9 кв.м.,
що знаходиться на земельній ділянці
площею 0,75 га в районі кооперативу
«Дружба», с. Кароліно-Бугаз
Овідіопольського району, Одеської
області. ОСОБА_7, який діяв за
довіреністю від громадської
організації, повинен був прийняти від
ОСОБА_4 вказану будівлю та зобов'язався
виплатити їй до 31 грудня 2008 року кошти в
сумі 100000 доларів США. З метою
забезпечення виконання цієї угоди
ОСОБА_7 зобов'язався передати ОСОБА_3
дачний будинок з надвірними спорудами,
що знаходиться АДРЕСА_1. Після передачі
ОСОБА_4 коштів в сумі 100000 доларів США,
представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 зобов'язався
переоформити цей дачний будинок на
ОСОБА_5 У зв'язку з тим, що умови угоди
від 6 вересня 2008 року, виконання якої
було забезпечено на підставі договору
застави, ОСОБА_4 в особі її представника
ОСОБА_3 виконані не були, відповідач в
порушення існуючої домовленості
відмовився від розірвання договору
дарування від 9 вересня 2008 року та
переоформлення будинку на ОСОБА_5,
просила суд визнати удаваним договір
дарування дачного будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, а
також визнати недійсним фактично
укладений договір застави дачного
будинку, на виконання угоди від 6
вересня 2008 року.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 6 грудня 2011 року
позов задоволено частково. Визнано
удаваним договір дарування від 9
вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_5
та ОСОБА_3 та недійсним договір застави.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 20 березня 2012 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2012 року касаційна
скарга ОСОБА_5 задоволена. Рішення
апеляційного суду Одеської області від
20 березня 2012 року скасоване, рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 6 грудня 2011 року залишено в
силі.

12 жовтня 2012 року ОСОБА_3 подав заяву про
перегляд рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 06
грудня 2011 року за ново виявленими
обставинами.

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 12 лютого 2013 р. ,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
15 квітня 2013 р. , заяву ОСОБА_3 про
перегляд у зв'язку з ново виявленими
обставинами рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 06
грудня 2011 року у цивільний справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування залишено
без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставиться
питання про скасування рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 06 грудня 2011 суду в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та ухвалення нового судового
рішення, яким просить відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 06 вересня 2008 року між
сторонами було досягнуто домовленості
про передачу ОСОБА_4 у власність
громадської організації
«Роздільнянське районне добровільне
товариство «Альбатрос» належного їй
будинку АДРЕСА_2, та виплату
представником цієї громадської
організації ОСОБА_4 100000 доларів США за
відчуження цього будинку.

За цією угодою в цілях забезпечення
виконання цього зобов'язання ОСОБА_7
зобов'язався передати представнику
ОСОБА_4 ОСОБА_3 дачний будинок АДРЕСА_1.
Після передачі ОСОБА_4 100 000 доларів США
відповідач ОСОБА_3 зобов'язався
переоформити цей дачний будинок на
ОСОБА_5

06 вересня 2008 року вказана домовленість
між сторонами була закріплена
письмовою угодою, яка нотаріусом не
посвідчувалась.

На виконання цієї угоди 9 вересня 2008
року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали договір
дарування належного ОСОБА_5 на праві
власності дачного будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України
сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст. 235 ЦК України, удаваним є
правочин, що вчинюється з метою
приховання іншого правочину, який
сторони насправді вчинили. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який вони
насправді вчинили.

Удавані правочини можуть бути вчинені,
як без будь-яких протиправних намірів,
так і з метою приховання незаконного
правочину.

За таких обставин, у разі встановлення
факту неправомірності насправді
вчиненого правочину удаваний правочин
може бути визнаний недійсним на
підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України, оскільки
в ньому зовнішнє волевиявлення сторін
не узгоджується з їх внутрішньою волею.

Суд першої інстанції розглядаючи
справу вірно прийшов до висновку про
те, що оспорюваний правочин було
укладено 9 вересня 2008 року з метою
приховати угоду, яка була укладена між
сторонами 6 вересня 2008 року, яка не
була посвідчена у нотаріуса та за
змістом і формою не відповідала
вимогам закону.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції вірно зазначив, що угода від 6
вересня 2008 року є недійсною, оскільки
за формою і змістом не відповідає
вимогам Закону, укладена лише в
письмовій формі, нотаріусом не
посвідчувалась, як того вимагає ст. 209
ЦК України.

Довід апеляційної скарги про те, що
рішення підлягає скасуванню, оскільки
апелянт не була сповіщена про час та
місце слухання справи, та взагалі не
знала про справу, що розглядається, з
огляду на те, що підпис в заяві від її
імені про розгляд справи в її
відсутність виконаний не нею, що
підтверджується висновком експерта ,
не заслуговує на увагу, з наступних
підстав. Відповідно до довіреності від
15 вересня 2011 року інтереси апелянта
представляв ОСОБА_3, який сповіщався
про час та місце слухання справи та
приймав участь у розгляді справи (т.1
а.с. 131). Відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК
України вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі , вважається врученням повістки
і цій особі.

Посилання апелянта на те, що вона не
була стороною в угоді від 06 вересня 2009
р., а підпис від її імені є підроблений,
спростовуються довіреністю на ім'я
ОСОБА_8, який діяв від її імені. Також
судова колегія бере до уваги, що
вказана обставина була предметом
розгляду у судах всіх інстанцій ,
рішення суду першої інстанції набрало
законної сили.

Крім того, судова колегія звертає
увагу, що в відповідності до ч.2 ст. 308
ЦПК України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань. Згідно зі ст. 309 ч. 3 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи. З огляду на вказані
норми закону, судова колегія приходить
до висновку про відсутність підстав
для скасування оскарженого рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права при
постановленні рішення не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду першої інстанції не
спростовують, за таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 06 грудня 2011 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою суду законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.О. Суворов

П.М. Черевко

І.А. Артеменко