АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Сирбул О.Ф.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами генерального директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробнича фірма
«Інвекс Телеком» Бадія Віктора
Олександровича та представника ОСОБА_2
- адвоката ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
25 червня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробнича
фірма «Інвекс Телеком» про стягнення
боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

29 липня 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ТОВ «Виробнича фірма «Інвекс Телеком»,
у якому просив стягнути з них
солідарно заборгованість за кредитним
договором в сумі 839 342,77 грн. та судовий
збір у розмірі 3 441,00 грн. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що 26 березня 2008 року
між АКБ «ТАС - Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір № 2622/3038/88-028, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 150 000,00 дол. США
на строк з 26.03.2008 р. по 24.03.2018 р. зі
сплатою 11, 9 % річних за користування
кредитними коштами. В забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Виробнича
фірма «Інвекс Телеком» був укладений
договір поруки. ОСОБА_2 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконувала,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі у розмірі 839
342, 77 грн. станом на 05 липня 2013 року. За
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 25 травня 2012 року ПАТ
«Дельта Банк» набув право вимоги
сплати заборгованості за кредитним
договором, укладеним з ОСОБА_2

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25 червня 2014 року позов ПАТ
«Дельта Банк» задоволено, стягнено
солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Виробна
фірма «Інвекс Телеком» на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 839 342, 77 грн.
та судовий збір у розмірі 3 441 грн.

21 липня 2014 року представник ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу
на вказане рішення, у якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин у
справі, неправильне застосування норм
матеріального права, просив його
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову ПАТ
«Дельта Банк». В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказав, що
наявна у матеріалах справи копія
витягу з договору купівлі-продажу прав
вимоги від 25 травня 2012 року не
засвідчена належним чином, повний
текст договору не долучено до
матеріалів справи, відсутні докази
того, що ПАТ «СведБанк» є
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»
і передачі фінансових активів. Також
апелянт вказав, що наявне у матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштового відправлення не дає змогу
з'ясувати, що було предметом
відправлення.

28 липня 2014 року директор ТОВ «Виробнича
фірма «Інвекс Телеком» Бадій В.О. подав
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, просив його скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог щодо ТОВ
«Інвекс Телеком». В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказав, що ПАТ
«Дельта Банк» не надано жодного доказу
на підтвердження обставин ухилення ТОВ
«Інвекс Телеком» від виконання
зобов'язань за договором поруки і
звернення до нього за виконанням
зобов'язань. Також апелянт вказав, що
ОСОБА_2 ще з травня 2012 року перестала
виконувати свої зобов'язання за
кредитним договором, однак банк до
поручителя не звертався, що призвело до
збільшення розміру збитків з його вини.
Додатково апелянт вказав, що порука ТОВ
«Виробнича фірма «Інвекс
Телеком»припинилася на підставі ч. 4 ст.
559 ЦК України, оскільки банк не заявляв
вимог до поручителя протягом року з дня
укладення договору поруки.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, представник
ТОВ «Виробнича фірма «Інвекс Телеком»
за довіреністю - Герчак С.М. апеляційні
скарги підтримали і просили їх
задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове
засідання не з'явився, був належним
чином повідомлений про день, час та
місце апеляційної розгляду, тому
розгляд справи за апеляційною скаргою
на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України
проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 26 березня 2008 року між
АКБ «ТАС - Комерцбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк» та
ОСОБА_2 (позичальник) був укладений
кредитний договір № 2622/3038/88-028, за
умовами якого банк надав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 150 000,00 дол. США
з розрахунку 11, 9 % річних за
користування кредитом на строк з 26.03.2008
року по 24.03.2018 року (а.с. 6-9).

Того ж дня в забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та
ТОВ «Інвекс Телеком» (поручитель) був
укладений договір поруки №
2622/0308/88-028-Р-1, згідно з яким Поручитель
поручається перед Кредитором за
виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за
кредитним договором № 2622/0308/88-028 від
26.03.2008 р. (а.с. 10).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір купівлі- продажу прав вимоги,
відповідно до якого в порядку, обсязі
та на умовах, визначених даним
договором, ПАТ «Сведбанк» передає
(відступає) ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними договорами та
забезпечувальними договорами,
внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитор по
договору у зазначених зобов'язаннях, та
внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк»
прав вимоги до боржників (а.с. 97-111).

Відповідно до додатку 1 до договору
купівлі - продажу прав вимоги до обсягу
прав вимоги, які передаються у
власність покупцю, включено право
вимоги за кредитним договором№
2622/0308/88-028 від 26.03.2008 р., укладеним між АКБ
«ТАС - Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 разом
із договором поруки (а.с. 114).

Повідомлення про відступлення прав
вимоги за кредитним договором було
надіслано ОСОБА_2 09 червня 2012 року (а.с.
92, 118).

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним
договором не виконувала, внаслідок
чого утворилась заборгованість, що
станом на 05 липня 2013 р. становить 839 342,77
грн., з яких: сума заборгованості за
кредитом - 729 832,84 грн.; сума
заборгованості за відсотками - 109 509,93
грн.

На підставі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог та умов -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржником. Поручителем може бути одна
особа, або кілька

Згідно ст. 554 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає в
тому ж обсязі, що і боржник, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
неустойки, відшкодування збитків, якщо
інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК
України за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт
відповідає перед фактором за дійсність
грошової вимоги, право якої
відступається, якщо інше не
встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж. Боржник має право
вимагати від фактора надання йому в
розумний строк доказів того, що
відступлення права грошової вимоги
факторові справді мало місце. Якщо
фактор не виконає цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги
факторові відповідно до цієї статті
звільняє боржника від його обов'язку
перед клієнтом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про задоволення позову ПАТ
«Дельта Банк».

Відхиляючи доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3
колегія суддів виходить з того, 25
червня 2014 року представником ПАТ
«Дельта Банк» у судове засідання було
представлено договір купівлі-продажу
прав вимоги від 25 травня 2012 року та Акт
приймання-передачі прав вимоги до
Договору купівлі-продажу прав вимоги
від 25.05.2012 року, що свідчать про перехід
права вимоги від ПАТ «Свед Банк» до ПАТ
«Дельта Банк». Та обставина, що ПАТ
«Сведбанк» є правонаступником АКБ
«ТАС-Комерцбанк» підтверджується
статутом ПАТ «Сведбанк». Також колегія
суддів не приймає до уваги посилання
апелянта на те, що наявне у матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштового відправлення не дає змогу
з'ясувати, що було предметом
відправлення, оскільки підстав
вважати, що вказаним поштовим
відправленням не було направлено
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язанні у суду немає.

Відхиляючи посилання директора ТОВ
«Виробнича фірма «Інвекс Телеком»
Бадія В.О. на те, що ПАТ «Дельта Банк» не
надано жодного доказу на підтвердження
обставин ухилення ТОВ «Інвекс Телеком»
від виконання зобов'язань за договором
поруки і звернення до нього за
виконанням зобов'язань, колегія суддів
виходить з того, що пред'явленням
вимоги до поручителя є пред'явлення до
нього позову.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
ОСОБА_2 ще з травня 2012 року перестала
виконувати свої зобов'язання за
кредитним договором, однак банк до
поручителя не звертався, що призвело до
збільшення розміру збитків з його вини,
оскільки дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором
є правом, а не обов'язком банку.

Відсутні підстави вважати, що порука
ТОВ «Виробнича фірма «Інвекс Телеком»
припинилася згідно ч. 4 ст. 554 ЦК України,
так як строк виконання основного
зобов'язання - 24 березня 2018 року, а з
вимогою про стягнення заборгованості
за кредитним договором ПАТ «Дельта
Банк» звернувся до ТОВ «Інвекс
Телеком» 04 березня 2013 року (а.с. 11).

Водночас колегія суддів не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині розподілу судових
витрат, так як стягнення судового збору
солідарно суперечить вимогам ст. 88 ЦПК
України та ст. 541 ЦК України. Враховуючи
зазначене, рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 25 червня 2014
року підлягає скасуванню в частині
розподілу судових витрат з ухваленням
в цій частині нового рішення про
стягнення судового збору з
відповідачів у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги генерального
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробнича фірма
«Інвекс Телеком» Бадія Віктора
Олександровича та представника ОСОБА_2
- адвоката ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 25 червня 2014 року в частині
розподілу судових витрат - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір у розмірі
1720, 5 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробнича фірма
«Інвекс Телеком» на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
судовий збір у розмірі 1 720, 5 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді