Справа № 2-4457/01
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2014
року

м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:
головуючого -судді Пустовіт З.П.

при
секретарі: Гоноболіній О.І.,

з участю представників заявника
ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6І, її
представника
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву виконавчого комітету
Бердянської міської ради про
роз’яснення рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Бердянського
міського суду Запорізької області від
19 червня 2001 року, ухваленому у справі за
позовом ОСОБА_8 до виконавчого
комітету Бердянської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_12, третя особа
ОСОБА_13, визнано недійсним ордер від
07.05.1975 року №576, виданий виконкомом
ОСОБА_5 на право зайняття з сім’єю
квартири АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_3 з
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 з кв.№1 буд..№7 по вул.. Шевченко
в м.Бердянську з наданням іншого
житлового приміщення; виселено ОСОБА_4,
ОСОБА_9 та їх неповнолітнього сина
ОСОБА_17 з кв.№2 буд.№7 по вул.. Шевченко в
м.Бердянську з наданням іншого
житлового приміщення; виселено ОСОБА_5,
ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_12 з кв.№10
буд.№7 по вул. Шевченко в м.Бердянську з
наданням іншого житлового приміщення;
зобов’язано Бердянський
міськвиконком надати особам, які
виселяються, інші житлові приміщення.

Виконавчий комітет
Бердянської міської ради у жовтні 214
року звернувся до суду із заявою, в
якій просив роз’яснити рішення суду в
частині зобов’язання виконкому
надати особам, які підлягають
виселенню, інших жилих приміщень в
розумінні Житлового кодексу України,
посилаючись на те, що в рішенні не
зазначене жиле приміщення, яке має бути
надане особам, що виселяються. Крім
цього, згідно з інформацією КП
«Житлосервіс -2А» кількість осіб та
склад сімей, що проживають в квартирах,
зазначених в рішенні суду, значно
змінилися. Рішеннями виконкому були
затверджені протоколи міської
громадської комісії з житлових питань
про надання відповідачам у справі
кімнат в гуртожитках, а ОСОБА_6 –
невпорядкованої квартири, однак вони
відмовилися від отримання виписаних
ордерів, оскільки вважають, що їм мають
бути надані впорядковані квартири.

У судовому засіданні
представник заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2
підтримали заяву та просили
роз’яснити рішення суду, зокрема, чи
житлове приміщення має бути
впорядкованим житлом, чи це може бути
кімната в гуртожитку або
невпорядковане житло.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та її представник за
довіреністю ОСОБА_7 вважали також, що
рішення підлягає роз’ясненню.

Інші особи, які брали участь у справі, в
судове засідання не з’явилися., проте
їх неявка, відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК
України, не є перешкодою розгляду
питання про роз’яснення рішення суду.

Заслухавши представників
заявника, інших осіб, що з’явилися,
вивчивши матеріали цивільної справи
№2-4457/2001, суд вважає, що заява не
підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.221 ЦПК
України, якщо рішення суду є
незрозумілим, суд за заявою осіб, які
брали участь у справі, може постановити
ухвалу, в якій роз’яснити своє рішення,
не змінюючи про цьому його
змісту.

На переконання суду, рішення
Бердянського міського суду від 19
червня 2001 року не має недоліків, які
можуть бути усунуті шляхом його
роз’яснення.

Суд, пославшись в мотивувальній
частині рішення на ст.117 ЖК України,
ухвалив рішення про виселення
відповідачів відповідно до ч.2 цієї
статті з наданням іншого житлового
приміщення.

Поняття та вимоги, що ставляться до
житлових приміщень, міститься в
Житловому кодексі України, а тому не в
компетенції суду якимсь чином
трактувати норми житлового
законодавства.

Не може бути надано роз’яснення
рішення суду через зміну складу сімей,
що підлягають виселенню внаслідок їх
збільшення, оскільки це буде зміною
суті рішення та стосуються питань, які
не були предметом судового розгляду.

Крім цього, посилання заявника на
відсутність в рішенні указання на жиле
приміщення, що надається виселюваному,
на думку суду, не може бути усунуто
шляхом роз’яснення рішення, оскільки
даний недолік усувається в порядку
статті 220 ЦПК України шляхом ухвалення
додаткового рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в задоволенні заяви про роз’яснення
рішення слід відмовити.

Керуючись ст..221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні
заяви виконавчого комітету
Бердянської міської ради про
роз’яснення рішення Бердянського
міського суду від 19 червня 2001 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суду протягом 5 днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_18