У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Київської
області від 09 вересня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за кредитним
договором, за зустрічним договором
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про закриття кредитного
договору,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із вищезазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22
травня 2008 року з ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредит у сумі 10 000
доларів США зі сплатою 18 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом строком до 21 травня 2010 року.
Відповідач неналежним чином виконує
умови кредитного договору внаслідок
чого утворилась заборгованість у
розмірі 35 490 доларів США.

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зустрічним позовом, у якому
просила зобов'язати ПАТ КБ
«ПриватБанк» списати залишок
заборгованості за кредитним договором
та закрити кредитний договір,
мотивуючи свої вимоги тим, що в серпні
2011 року отримала від банку пропозицію,
відповідно до якої заборгованість
складала 105 403,52 грн і у разі внесення до
01 вересня 2011 року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
11 554,34 грн залишок заборгованості буде
списаний і договір закритий. 31 серпня
2011 року ОСОБА_2 внесла суму у розмірі
11 554,34 грн в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
та очікувала списання заборгованості
та закриття кредитного договору, проте
банк не виконав своїх запропонованих
умов.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 10 липня 2014 року у
задоволенні первісного позову
відмовлено, зустрічний позов
задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк»
закрити кредитний договір
№ К2MISR0000003, укладений між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 22 травня 2008
року.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 09 вересня 2014 року рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 10 липня
2014 року скасовано та ухвалено нове
рішення. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк»заборгованість за
кредитним договором, яка складається
із: заборгованості за кредитом у
розмірі 6 168,42 доларів США, що
еквівалентно 49 285,67 грн; заборгованості
за процентами за користування кредитом
у розмірі 9 349,72 доларів США, що
еквівалентно 74 704,26 грн; пені у розмірі 47
940 грн, всього стягнуто 171 929 грн 93 коп.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
задоволення первісного позову,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з наявності
підстав для стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором,
у зв'язку з невиконанням нею належним
чином умов кредитного договору.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, апеляційний суд обґрунтовано
виходив із недоведеності ОСОБА_2, що
кредитний договір припинив свою дію.

Апеляційний суд правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормою матеріального права, яка
підлягає застосуванню, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором, за
зустрічним договором ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
закриття кредитного договору, за
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Київської області
від 09 вересня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак