Справа № 279/3969/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі: головуючого судді
Загуменнової Н.М.

з секретарем
Райвахівською Л.В.

за участю

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коростені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про розподіл майна, що є
об"єктом права сумісної власності
подружжя, посилаючись на те що з 2001
року по даний час вона з відповідачем
перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час
проживають з нею. Під час перебування в
шлюбі вони з відповідачем за спільні
кошти придбали 29/50 частин квартири
АДРЕСА_1 вартістю 41 380 грн. та житловий
будинок АДРЕСА_3 вартістю 90 900 грн.
Просила поділити майно в натурі,
виділивши їй 29/50 частин квартири
АДРЕСА_1 вартістю 41 380 грн., а
відповідачу просила виділити житловий
будинок АДРЕСА_3 вартістю 90 900 грн.

26.09.2014 року позивачка уточнила позовні
вимоги та просила поділити набуте в
шлюбі майно в натурі, виділивши їй 29/50
частин квартири АДРЕСА_1 вартістю 41 380
грн. та визнати за нею право власності
на вказану частину майна, а відповідачу
просила виділити житловий будинок
АДРЕСА_3 та визнати за відповідачем
право власності на вказаний будинок.

В судовому засіданні 26.09.2014 року
позивачка позовні вимоги підтримала
з підстав, зазначених в позові та
пояснила, що частину квартири та
житловий будинок вона з відповідачем
придбали за спільні кошти під час
перебування в шлюбі. Шлюб між нею та
відповідачем розірвано 23.06.2014 року. Їй
відомо, що вона має право на ? частину
спільного майна, однак запропонований
нею варіант поділу майна вважає для
себе найбільш доцільним. В судове
засідання 24.10.2014 року позивачка не
з"явилась, надала заяву про продовження
розгляду справи в її відсутності, позов
просила задовольнити. Вказала, що вона
з відповідачем добровільно вирішила
питання розподілу судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
26.09.2014 року позов не визнав, пояснивши,
що дійсно він та позивачка в період
шлюбу придбали спірну частину квартири
та житловий будинок за кредитні кошти
і вказане майно перебуває в іпотеці
банку. В зв"язку з цим вважає, що спірне
майно належить банку. В судове
засідання 24.10.2014 року відповідач не
з"явився, надав заяву про продовження
розгляду справи в його відсутності,
вказавши, що позов визнає та не
заперечує щодо його задоволення.

Представник третьої особи - ПАТ
"Укрсиббанк" в судове засідання не
з"явився, про день і час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін,
проаналізувавши їх в сукупності з
матеріалами справи, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони з 25.08.2001
року перебували у шлюбі, який був
зареєстрований у відділі реєстрації
актів громадянського стану
Коростенського міського управління
юстиції ( копія свідоцтва про одруження
а.с. 31).

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 23.06.2014 року
шлюб між сторонами розірвано ( копія
рішення суду а.с. 30).

Судом встановлено, що між сторонами
виник спір щодо поділу спільного майна
подружжя, який регулюється положеннями
глави 7 Сімейного кодексу України та
ст.368 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.60 СК України,
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що
майно, набуте подружжям за час їхнього
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

З наданих сторонами доказів судом
встановлено, що за час перебування в
шлюбі сторонами було придбано наступне
майно: 29/50 частин квартири АДРЕСА_1
вартістю 41 380 грн. та житловий будинок
АДРЕСА_3 вартістю 90 900 грн., що
стверджується договором купівлі -
продажу 29/50 частин квартири ( а.с. 3) та
договором купівлі - продажу житлового
будинку ( а.с. 9).

Згідно ст.70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Таким чином, дружина та чоловік,
розділяючи між собою спільне майно,
мають право самі визначити як розмір
частки, так і те конкретне майно, яке
буде належати кожному з них.

Так як відповідач позов визнав
повністю, суд вважає, що сторони дійшли
згоди про те, яке майно буде належати
кожному з них, а тому позов підлягає
задоволенню.

Суд не вирішує питання розподілу
судових витрат, так як дане питання
сторонами вирішено добровільно.

На підставі викладеного , керуючись ст.
ст. 3,6,11,15,60, 212- 218 ЦПК України, ст.ст. 60,70
СК України, ст.ст. 325, 368 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя
задовольнити.

Поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
майно, яке було придбане ними в шлюбі,
виділивши:

- ОСОБА_1 - 29/50 частин квартири
АДРЕСА_1 вартістю 41 380 грн.;

- ОСОБА_2 - житловий будинок АДРЕСА_3
вартістю 90 900 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
29/50 частин квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя: підпис:

Копія: З
оригінгалом згідно: Суддя: