АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Лозинська М.І. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Болотов Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Гречка Т.В, ПрохоровійВ.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_4

представника третьої
особи Степанюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» - Степанюка
Дениса Олександровича на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 17 червня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особи: Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
Відділ державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на частку в майні, що є
спільною сумісною власністю.

в с т а н о в и л а :

Позивач в березні 2014 року звертаючись
до суду з вищевказаним позовом про
визнання за ним права власності на 1/2
частини квартири АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги, що
державним виконавцем ДВС
Солом'янського РУЮ в м. Києві відкрито
виконавче провадження про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
накладено арешт на зазначену вище
квартиру як на майно яке належить
боржнику ОСОБА_7 в рахунок виконання
зобов'язань. Однак, зазначена вище
квартира, не є особистою власністю
відповідача, а є спільною сумісною
власністю подружжя, оскільки набута
під час шлюбу.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 17 червня 2014 року
позовні вимоги були задоволені.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 58,38 кв.м., житловою площею 41,10 кв.
м. Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником ПАТ «Укрсоцбанк» подано
апеляційну скаргу, де ставилось
питання про його скасування та
постановлення нового про відмову у
задоволенні позову у повному обсязі.
Посилаючись на те, що судом першої
інстанції допущені при розгляді справи
порушення норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, а обставини, які суд вважав
встановленими не є доведеними.

Апелянт у судовому засіданні підтримав
подану апеляційну скаргу.

Представник позивача не визнав подану
апеляційну скаргу, заперечував проти
її задоволення.

Відповідач по справі та третя особа
будучи належним чином повідомленими
про день і час розгляду справи у судове
засідання не з'явилися, поважність
причин неявки не повідомили. Судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу у їх відсутність в силу вимог
ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вислухавши пояснення осіб що з'явилися
у судове засідання, вивчивши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що подана апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи вимоги позивача суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача є обґрунтованими та
доведеними, так як у відповідності до
вимог ст. 60 СК України, майно набуте за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що спірна квартира була
набута в інтересах сімї, за час шлюбу,
за спільні кошти суд вважав її об'єктом
спільної сумісної власності і з
урахуванням положень ст. 71 СК України
вказував на те, що позивач має право на
Ѕ частину квартири в порядку поділу. А
враховуючи те, що спірна квартира
перебуває в іпотеці, то на думку суду в
позасудовому порядку визначити частку
одного із подружи спільному майні є
неможливим.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою апелянт вказував на те, що
позивачем не було надано належних та
допустимих доказів того, що джерелом
набуття права власності на квартиру є
спільні сумісні кошти або спільна
праця подружжя, всупереч тому, що в
іпотечному договорі визначено факт
належності квартири на праві приватної
власності тільки ОСОБА_7 Остання, на
момент укладення іпотечного договору
також вказувала на те, що не перебувала
в шлюбі (п. 1.5.3 іпотечного договору), і
права третіх осіб на квартиру -
відсутні.

Колегія суддів вважає, що зазначені
вище доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства та матеріалах справи.

Так, судом при розгляді справи
встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 02 березня 1984
року.

У відповідності до договору
купівлі-продажу від 01.07.1997 року,
відповідач ОСОБА_7 є власником
квартири АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за договором
відновлювальної кредитної лінії від 16
жовтня 2007 року що був укладений між
АКБСР «Укрсоцбанк», (правонаступником
якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ТОВ
«Енерго-Альянс», між ПАТ «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_7 було укладений іпотечний
договір від 16 жовтня 2007 року.
Відповідно до якого остання передала в
іпотеку банку нерухоме майно, а саме
чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1,

16.10.2007 року ОСОБА_6 надано згоду на
передачу квартири в іпотеку, яка
посвідчена приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, зареєстрована у реєстрі
№ 5121 д. За текстом заяви вбачається, що
ОСОБА_6 давав згоду своїй дружині
ОСОБА_7 щодо передачі в іпотеку
чотирьохкімнатної квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
набутої ними за час зареєстрованого
шлюбу, а також підписувати договір
іпотеки з АКБ «Укрсоцбанк», договір
страхування та будь-які інші додаткові
угоди до цих договорів, за ціну та на
умовах на її розсуд. ( а.с 65).

Зазначене, на думку колегії суддів
спростовує вище вказані доводи
апелянта щодо відсутності доказів
перебування сторін на час укладення
іпотечного договору у шлюбі, а відтак і
наявності їхнього спільного сумісного
права власності на неї.

Інші доводи апеляційної скарги (
безпідставне відхилені судом першої
інстанції клопотання про зупинення
провадження у справі, а також відмова у
залученні третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, як осіб що проживають у
спірній квартирі) правильності
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального права які б призвели до
скасування рішення суду.

Крім того, слід також відзначити, що
судом першої інстанції правомірно
вказувалось на те, що задоволення вимог
позивача не порушує права банку,
оскільки поділ майна подружжя у спосіб
визнання частки у спільному майні не є
розпорядженням майном. І відповідно до
ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у
разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи в тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» - Степанюка
ДенисаОлександровича відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 17 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: