АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2851/2014
Головуючий в І інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 23 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Приходько
Л.А.Суддів:Бездрабко В.О. Борка А.Л.При
секретарі:Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 26 серпня 2014 року у справі

за позовом

ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, до відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні, ОСОБА_7, треті
особи: ОСОБА_8, виконавчий комітет
Суворовської районної у м. Херсоні ради
про визнання незаконними постанови та
акта державного виконавця, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_5, діюча в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,
звернулася до суду із зазначеним
позовом в обґрунтування якого
зазначила, що відповідно до постанови
старшого державного виконавця ВДВС
Суворовського РУЮ у м. Херсоні від
27.06.2012 року та акту від 27.06.2012 року про
передачу майна у власність ОСОБА_7 в
рахунок погашення боргу передано 23/100
частин домоволодіння з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд по АДРЕСА_1. На
підставі вказаного акту приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу видано
відповідачці свідоцтво про право
власності на вищезазначене майно.
Посилаючись на те, що її неповнолітній
син ОСОБА_6 є співвласником спірного
нерухомого майна, в той час як передача
23/100 частин домоволодіння у власність
відповідачки відбулася без виділення
належної йому частки, позивачка
просила суд визнати незаконними
постанову та акт державного виконавця
ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від
27.06.2012 року про передачу майна, а також
визнати недійсним видане на їх
підставі свідоцтво про право власності
ОСОБА_7 на 23/100 частин домоволодіння з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель та споруд по
АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 26 серпня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_5, діючої в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6, залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючи в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Під час розгляду справи ОСОБА_9, діючи в
інтересах ОСОБА_5, апеляційну скаргу
підтримала за обставинами
викладеними у скарзі, просила рішення
суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10, зазначив,
що рішення суду, на його думку, є
законним та обґрунтованим, просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч. 1, 8, 9 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження»
реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах. У разі якщо стягувач
виявив бажання залишити за собою
нереалізоване майно, він зобов'язаний у
п'ятнадцятиденний строк з дня
надходження до державного виконавця
відповідного повідомлення внести на
відповідний рахунок для обліку
депозитних сум органу державної
виконавчої служби різницю між
початковою вартістю нереалізованого
майна та сумою коштів, що підлягають
стягненню на його користь, якщо
початкова вартість нереалізованого
майна перевищує суму боргу, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом. За рахунок перерахованих
стягувачем коштів оплачуються витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій,
задовольняються вимоги інших
стягувачів та стягується виконавчий
збір і штрафи, а залишок коштів
повертається боржникові. Майно
передається стягувачу за ціною, що
дорівнює початковій вартості майна, за
якою воно передавалося на реалізацію.
Про передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу державний виконавець
виносить постанову, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. За фактом такої
передачі державний виконавець складає
акт. Постанова та акт є підставами
для подальшого оформлення стягувачем
права власності на це майно.

Частиною 3 ст. 72 Закону України «Про
нотаріат» передбачено, що свідоцтва
про придбання жилого будинку (квартири)
з прилюдних торгів видаються на
підставі акта про продаж будинку
(квартири) з прилюдних торгів чи акта
про те, що будинок (квартира) залишено
за стягувачем у зв'язку з тим, що торги
не відбулися.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 08.12.2010 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 30.03.2011 року
стягнено з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у рівних частинах
грошову суму в якості боргу за
договором позики та судові витрати на
загальну суму 382042,40грн.

Під час примусового виконання
виконавчого листа № 2-4706, виданого
15.04.2011 року Суворовським районним судом
м. Херсона про стягнення з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_7, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у
рівних частинах грошову суму 382042,40грн.,
з метою забезпечення реального
виконання рішення державним
виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м.
Херсоні, відповідно до вимог ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» проведений опис майна
боржника і накладено на це майно арешт,
про що складений акт опису та арешту
майна від 21.06.2012 року, а саме на 23/100
частини домоволодіння з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1,
що належних ОСОБА_8 на підставі
Договору № 2598 купівлі-продажу від
14.04.1998 року.

Арештоване майно, у зв'язку з
відсутністю попиту, на прилюдних
торгах не реалізовано.

Стягувач ОСОБА_7 виявила бажання
залишити нереалізоване майно за собою
в рахунок боргу.

27.06.2012 року, відповідно до вимог ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні
винесена постанова, затверджена
начальником ВДВС Суворовського РУЮ у м.
Херсоні, про передачу майна, а саме 23/100
частин домоволодіння з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд по АДРЕСА_1 у
власність ОСОБА_7 в рахунок часткового
погашення боргу за ціною, що дорівнює
початковій вартості майна, за якою воно
передано на реалізацію.

В той же день, 27.06.2012 року, за фактом
передачі державний виконавець склав
акт про передачу майна у власність
ОСОБА_7 в рахунок часткового погашення
боргу за ціною 95642грн.

На підставі зазначених постанови та
акту державного виконавця, 18.07.2012
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_14,
відповідно до вимог ч. 2 ст. 72 Закону
України «Про нотаріат», п. 1 гл. 13
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства Юстиції Укравїни
22.02.2012 № 296/5, видане свідоцтво про
передачу майна стягувачеві, ОСОБА_7, в
рахунок часткового погашення боргу.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що зазначеними вище діями були
порушені права її неповнолітнього
сина, який є спадкоємцем ? частини
спадкового майна після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16, оскільки спірна
частина житлового будинку була
придбана ОСОБА_8 в період шлюбу із
спадкодавцем.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи № 1/2010 спадкоємцями померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_16 які прийняли
спадщину є, його дружина ОСОБА_8 та його
донька ОСОБА_17, кожній з яких належить
по ? частки спадкового майна, а також
його онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому
належить ? частка спадкового майна, з
урахуванням ? частки від якої
відмовилась донька померлого ОСОБА_5 та
? частка від якої відмовився батько
померлого ОСОБА_18 на користь ОСОБА_6

22.12.2010 року на ім'я ОСОБА_6 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, яка складається з земельної
ділянки для ведення садівництва площею
0,0645га, яка розташована за адресою м.
Херсон, о. Великий Потьомкінський,
садівниче товариство «Поляна», ділянка
НОМЕР_1. На інше спадкове майно
свідоцтво про право на спадщину за
законом не видавалося.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи всі спадкоємці, в тому числі і ті
які відмовились від частки у спадщині
на користь ОСОБА_6, зазначали, що після
смерті ОСОБА_16 залишилося спадкове
майно, яке складається з права на : 12/100
частини житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1; земельної ділянки площею
0,0645га розташованій м. Херсон, о. Великий
Потьомкінський, СТ «Поляна», ділянка
НОМЕР_1; земельна ділянка площею 0,0783га в
м. Херсоні по вул. К.Цеткін, 1; гроші на
рахунках відкритих на його ім'я та інше
майно.

Належні ОСОБА_16 12/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 придбані ним в
період шлюбу з ОСОБА_8 на підставі
договору № 3269 купівлі-продажу від
09.06.1999 року посвідченого на Товарній
біржі «Альтер-Его», зареєстроване
Херсонським Бюро технічної
інвентаризації 10.06.1999 (5/100 частини) та
біржовому контракту № 4779
купівлі-продажу від 13.06.2002 року
посвідченого на Товарній біржі
«Альтер-Его», зареєстроване
Херсонським Бюро технічної
інвентаризації (7/100 частини).

Спірні 23/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1, придбані ОСОБА_8 на підставі
Договору № 2598 купівлі-продажу від
14.04.1998 року, посвідченого на Товарній
біржі «Альтер-Его», зареєстроване
Херсонським БТІ 14.04.1998 року, також в
період шлюбу з ОСОБА_16

Частиною 1 ст. 70 Закону України «Про
нотаріат» яка була чинна на час смерті
спадкодавця, визначалось, що нотаріус
на підставі спільної письмової заяви
подружжя видає одному або кожному з них
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя,
набутому ними за час шлюбу.

За життя ОСОБА_16 з вимогами про видачу
йому свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя,
набутому ними за час шлюбу не
звертався, а тому це майно не може
безумовно бути включеним до спадкової
масси.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Закону
України «Про нотаріат» на підставі
письмової заяви спадкоємців, які
прийняли, за згодою другого з подружжя,
що є живим, у свідоцтві про право
власності може бути визначена і частка
померлого у спільній власності.

Проте з такою заявою спадкоємці до
нотаріуса не звертались.

Також, жоден із спадкоємців померлого
ОСОБА_16, в тому числі і законні
представники неповнолітнього ОСОБА_6, з
вимогами про визнання за ними права
власності в порядку спадкування за
законом на належну їм часту спадкового
майна, яке складається з належної
померлому частки у спільному майні
подружжя, набутому ними за час шлюбу, у
встановленому законом порядку до суду
не зверталися.

За таких обставин доводи апелянта про
те, що державним виконавцем порушено
право власності неповнолітнього
ОСОБА_6 на належне йому нерухоме майно,
а саме на 23/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження
під час розгляду справи, оскільки у
встановленому законом порядку не
встановлено, що спірне майно увійшло до
спадкової маси, а також, що ОСОБА_6 набув
на нього права власності.

Суд з достатньою повнотою з'ясував
дійсні обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дослідив
надані сторонами докази, яким дав
належну оцінку та постановив законне і
обґрунтоване рішення з додержанням
норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛИ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючої в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 26 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: