НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить визнати квартиру АДРЕСА_1
спільним сумісним майном подружжя, а
також визнати за нею право власності на
? частину цієї квартири, яка
складається з двох кімнат, житловою
площею 27,6 кв.м., кімнати 3 (11,7 кв.м.),
кімнати 4 (15,9 кв.м.), кухні 5 (7,6 кв.м.),
вбиральні 6 (1,2 кв.м.), ванної кімнати 7 (2,4
кв.м.), коридору 1 (6,8 кв.м.), вбудованої
шафи 2 (0,6 кв.м.) та лоджії І (1,5 кв.м.).

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1
зазначила, що перебуваючи з 09.10.1999 року
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В період шлюбу вони придбали за спільні
кошти квартиру АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що добровільно
відповідач вирішувати питання про
розподіл сумісного майна не бажає,
угоди про добровільний поділ майна, що
є спільною власністю подружжя, між
сторонами досягнуто не було, у зв'язку з
чим остання вимушена звернутися з
даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надавши суду заяву про
слухання справи у свою відсутність,
одночасно позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила суд їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у свою відсутність, одночасно
позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з 09.10.1999 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі, що
стверджується свідоцтвом про
одруження (а.с.7). Від шлюбу сторони
мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.7, 8).

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, видане 29.11.2005 року
виконавчим комітетом Новомосковської
міської ради депутатів ОСОБА_2 належить
на праві приватної власності квартира
АДРЕСА_1 (а.с.12).

У відповідності до ст.60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. За
змістом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

У зв'язку з цим, незалежно від того, чий
дохід був основним в сім'ї, майно,
придбане ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період
зареєстрованого шлюбу, є їх спільною
сумісною власністю і вони обидва мають
рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Факт того, що спірна квартира була
придбана сторонами в період
зареєстрованого шлюбу встановлений
судом і не заперечується сторонами.

Згідно із ст.ст. 69, 79 СК України дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 25 Постанови № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» вирішуючи питання про поділ
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення законодавства
щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. У разі, коли жоден з подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального розподілу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Судом встановлено, що спірна квартира
була придбана сторонами в період
зареєстрованого шлюбу.

Зазначена обставина підтверджується
наявними в матеріалах справи
свідоцтвом про свідоцтвом про
одруження, відповідно до якого сторони
одружились 09.10.1999 року (а.с.7); свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно
від 29.11.2005 року (а.с.12).

Крім того, зазначені обставина не
заперечувалася сторонами.

Наявність будь-якої домовленості або
шлюбного договору між сторонами судом
не встановлено.

Тому, суд приходить до висновку про те,
що спірна квартира є спільною сумісною
власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, їх частки в
цьому майні слід визнати рівними, і за
кожним з них слід визнати право
власності на ? частину зазначеного
нерухомого майна.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне
роз'яснити сторонам, що в разі
неможливості поділу спірної квартири в
натурі на ідеально рівні частини, або у
разі неможливості спільного володіння
і користування майном, кожен з них не
позбавлений права звернутися до суду з
позовом про припинення права особи на
частку у спільному майні.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України відповідач повинен
відшкодувати на користь позивача
понесені ним судові витрати,
пропорційно до задоволених позовних
вимог, а саме сплачений судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
60, 69-70, 71 Сімейного кодексу України, ст.367
ЦК України, ст. ст. 10, 60, 61, 81, 88, 212, 215 ЦПК
України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним
сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП
НОМЕР_1, право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 47,7
кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка
складається з двох кімнат, житловою
площею 27,6 кв.м., кімнати 3 (11,7 кв.м.),
кімнати 4 (15,9 кв.м.), кухні 5 (7,6 кв.м.),
вбиральні 6 (1,2 кв.м.), ванної кімнати 7 (2,4
кв.м.), коридору 1 (6,8 кв.м.), вбудованої
шафи 2 (0,6 кв.м.) та лоджії І (1,5 кв.м.).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП
НОМЕР_1, право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 47,7
кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка
складається з двох кімнат, житловою
площею 27,6 кв.м., кімнати 3 (11,7 кв.м.),
кімнати 4 (15,9 кв.м.), кухні 5 (7,6 кв.м.),
вбиральні 6 (1,2 кв.м.), ванної кімнати 7 (2,4
кв.м.), коридору 1 (6,8 кв.м.), вбудованої
шафи 2 (0,6 кв.м.) та лоджії І (1,5 кв.м.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП
НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний термін після його
проголошення, а особи, що не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя

В.В.Березюк