Справа №468/1584/14-ц 14.10.2014 14.10.2014 14.10.2014
Провадження №22-ц/784/2704/14
Головуючий у першій інстанції:
апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
УХВАЛА

Іменем
України

14 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
Ж.М.,

при секретарі судового
засідання - Шпонарській О.Ю.,

за участю представника позивача
- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали
цивільної справи

за
апеляційною скаргою

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3

на ухвалу Баштанського районного суду
Миколаївської області від 03 вересня
2014 року про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди та
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки ,

в с т
а н о в и в:

14 серпня 2014 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5
про відшкодування шкоди та повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки.

03 вересня 2014 року у судовому
засіданні представником позивача
подано заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на врожай
насіння соняшника, який зростає на
земельній ділянці площею 11.1502 га, яка
розташована на території
Костичівської сільської ради
Баштанського району Миколаївської
області.

Ухвалою Баштанського районного
суду Миколаївської області від 03
вересня 2014 року заяву про
забезпечення позову повернуто
представникові позивача, в зв'язку з
несплатою судового збору за подачу
такої заяви.

В апеляційній скарзі
представник позивача, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просив скасувати ухвалу судді
та постановити нову про забезпечення
позову.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню на
підставі наступного.

Як вбачається із матеріалів
справи, у серпні 2014 року позивачка
звернулася до суду з вищевказаним
позовом.

У судовому засіданні 3 вересня 2014
року представник позивачки ОСОБА_3
надав заяву про забезпечення позову, в
порядку ст. ст.151,152 ЦПК України.

Повертаючи представникові
позивача заяву про забезпечення
позову, в зв'язку з несплатою ним
судового збору, суд першої інстанції
при цьому посилався на п.8 ст. 153
ЦПК України.

Між тим, з таким висновком суду
погодитися у повній мірі не можна.

Зі змісту п.8 ст.153 ЦПК України
вбачається, що заява про забезпечення
позову підлягає поверненню у випадку
її подання без додержання вимог ст.151
ЦПК України.

Форма і зміст заяви про забезпечення
позову має відповідати положенням
ч.2 ст.151 ЦПК України, в якій
зазначаються:

1. причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов;

2. вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності;

3. інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту даної
заяви, вона відповідає цим вимогам.

Підпунктом 13 пункту 1 частини 2
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» передбачено справляння
судового збору за подачу заяви про
забезпечення доказів або позову.

Проте, ч.2 ст.151 ЦПК України не
передбачає наслідків неподання
доказів сплати судового збору.

За такого, в разі відсутності
доказів щодо сплати збору за подання
до суду заяви про забезпечення позову,
суду слід було врахувати положення
ст.ст.119,121 ЦПК України.

Хоча суд першої інстанції вірно
зазначив про необхідність сплати
позивачем судового збору, між тим
висновок щодо наслідків його несплати
зазначив помилково, без врахування
ст.121 ЦПК України.

Таким чином, за вказаних обставин, у
суду першої інстанції не було підстав
для повернення заяви про забезпечення
позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
дана ухвала підлягає скасуванню з
підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України, а заяву про забезпечення
позову необхідно направити до суду
першої інстанції для вирішення
питання про її прийняття.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність підстав для сплати
судового збору за заяву про
забезпечення позову на будь-якій
стадії розгляду справи є
безпідставними, в зв'язку з невірним
тлумаченням норм діючого
законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Баштанського районного
суду Миколаївської області від 03
вересня 2014 року скасувати, а
заяву повернути до суду першої
інстанції для вирішення питання про
її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: