Провадження №2/761/71/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарях - Бєловій О.І.,
Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Гончара,
37-А» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У травні 2012 року до суду надійшла
позовна заява Об'єднання співвласників
багатоповерхового будинку «Гончара,
37-А» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Позивач зазначив, що на підставі
Рішення Шевченківської районної у
м. Києві ради № 108 від 23.11.2006 року
житловий комплекс по АДРЕСА_1 був
переданий на баланс Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку (далі - ОСББ) «Ожина» за актом
передачі від 01.01.2007 року,
правонаступником якого є ОСББ
«Гончара, 37-А» (зареєстроване Державною
реєстраційною службою України від
19.12.2010 року у ЄДРЮО та ФО (а.с. 12, 13)

Відповідачі проживають сім'єю у складі
трьох осіб (а.с. 36) у трикімнатній
квартирі АДРЕСА_1 зазначеного будинку,
проте всупереч ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» не
сплачують кошти за користування
житлово-комунальними послугами, у
зв'язку із чим за період з 01.06.2008 року по
01.05.2012 року утворилась заборгованість у
сумі 20.416,38 грн..

Щодо строку позовної давності, то
позивач попередньо звертався із заявою
про видачу Судового Наказу, ухвалою
суду від 21.02.2012 року такий Наказ було
видано, але за заявою відповідача була
прийнята ухвала про скасування Наказу.

Посилаючись на те, що вартість,
структура та тариф житлово-комунальних
послуг визначені за законом і
стосуються всіх співвласників
житлового будинку, незалежно від
членства у ОСББ, позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів на
користь ОСББ «Гончара, 37-А»
заборгованість у розмірі 25.005,85 грн., яка
складається з таких сум, а саме :

- 20.416,38 грн. - борг по
житлово-комунальним послугам;

- 3238,23 грн. індекс інфляції;

- 1351,24 грн. 3% відсотків річних.

У запереченнях (а.с. 84) відповідач
ОСОБА_2 посилається на незаконність
нарахування боргу внаслідок не
правочинності протоколів про
затвердження тарифів загальними
зборами, у яких вона участі не приймала,
оскільки не є членом ОСББ. Зокрема
зазначила, що помилково включено у суму
заборгованості борг на грудень 2009 року
у сумі 7086,47 грн., якого не було визначено
щодо періоду його виникнення (а.с. 86).
Заборгованість позивачем не
деталізовано щодо розподілу окремо
оплати за комунально-житлові послуги
та прибудинкову території. Вважає, що
оплата за комунальні послуги
збільшена за рахунок розширення штату
працівників ОСББ.

У заяві про збільшення позовних вимог
на жовтень 2012 року позивач просив
стягнути з відповідачів солідарно -
24.978,27 грн., індекс інфляції у сумі 3238,23
грн. та три відсотки річних у сумі 1588,34
грн., а також на правову допомогу - 9100
грн. на користь відповідача. (а.с. 109-111).

У процесі розгляду справи ухвалою суду
від 21 травня 2013 року зупинено
провадження у даній справі до
вирішення іншої справи за позовом
ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Гончара,
37-А» про визнання недійсним протоколів
загальних зборів щодо законності
обчислення тарифів за надані послуги.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 червня 2014 року
відновлено провадження в цивільній
справі в зв'язку з ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 грудня 2014 року, якою позовну
заяву ОСОБА_2 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Гончара, 37-А» про визнання
недійсним протоколів загальних зборів
залишено без розгляду.

У червні 2014 року позивач збільшив
позовні вимоги (а.с. 37-39) про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги за період 2008 по серпень 2012 року
додатково просив стягнути борг, що
утворився за період з вересня 2012 року
до жовтня 2014 року у сумі: - 39.900, 87 грн.,
інфляція 5922,15 грн., 3% річних 3.196 грн..

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року
залишено без розгляду позовну заяву за
позовом Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Гончара,
37-А» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги в частині
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги за період з
вересня 2012 року до жовтня 2014 року у
сумі: - 39.900, 87 грн., інфляція 5922,15 грн., 3%
річних 3.196 грн. з підстав ст. 96, ч. 6. ст. 119,
п. 8 ч.1 ст. 207 ЦПК України

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила стягнути з відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно
заборгованість за житлово-комунальні
послуги за період з червня 2008 року по
серпень 2012 року в сумі - 24.978,27 грн.,
індекс інфляції у сумі 3238,23 грн. та три
відсотки річних у сумі 1588,34 грн., а також
на правову допомогу - 9100 грн. на користь
відповідача (а.с. 109-111) і судові витрати.
Стосовно заперечень відповідача
зазначив, що твердження відповідача
щодо встановлення нових тарифів з
недотриманням визначеної процедури не
спростовують доводи позивача, оскільки
тарифи на комунальні послуги, які
застосовані позивачем при нарахуванні
оплати комунальних послуг, спожитих
відповідачами, відповідають
визначеним законом та нормативними
актами правилам та були затверджені
розпорядженнями КМДА.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
позовних вимог заперечив та просив суд
про застосування строку позовної
давності, пояснивши наступне. Як
вбачається з довідки «Наявність
боргів», наданої позивачем
обліковується за відповідачем борг,
починаючи з 2007 року. Так, за період з
грудня 2007 року по грудень 2009 року
позивачем нараховано заборгованість
7086,47 грн.; з довідки «Про нарахування та
оплату по особовому рахунку НОМЕР_1 за
період з 01.12.2009 року по 18.04.2012 рік,
наданої позивачем по справі до
загальної суми боргу 20416,38 грн.
позивачем також включена сума 7086,47 грн.,
яка фактично виходить за межі строку
позовної давності, що встановлена
вимогами ст.257 ЦК України. Таким чином,
позивач просив суд стягнути з
відповідача грошові кошти, вимога про
стягнення яких сплила у часі на
підставі положень ст. 257 ЦК України.
Крім того, часткова сплата
відповідачем певних грошових сум
пов'язана з оплатою відповідачем
послуг, які надані зовсім не позивачем
(за холодне постачання, водовідведення,
та за опалення). Тобто, відповідач
сплачував за інші послуги, що надані
постачальниками води та тепла, а не за
«послуги», які нібито надавало ОСББ і
тим самим у розумінні вимог част.1 ст.264
ЦК України жодного разу не вчиняв дію,
яка б свідчила про визнання
відповідачем свого боргу перед
позивачем. Крім того, вважає, що вимоги
позивача не основані на законі,
посилаючись на недотримання норм
закону стосовно розрахунку
заборгованості, зазначеної у позовних
вимогах; порушення ст. 22 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» щодо права
власників перераховувати оплату
послуг безпосередньо на рахунки
підприємств та організацій, якими
надаються послуги, - відповідачі не є
членами об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Гончара,
37-А» і не уповноважувала позивача нести
витрати за житлово-комунальні послуги.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримали заперечення
надані представником відповідача
ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників, які з'явились в судове
засідання, показання свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи
Рішенням Шевченківської районної у
м. Києві ради № 108 від 23.11.2006 року
житловий комплекс по АДРЕСА_1 був
переданий на баланс Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку «Ожина» за актом передачі від
01.01.2007 року, яке було у 2008 році
перейменовано в Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Гончара 37-А» (далі ОСББ) та
зареєстроване Державною реєстраційною
службою України від 19.12.2010 року у ЄДРЮО
та ФО (а.с. 12, 13).

Відповідачі проживають у АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2, у
якій крім неї проживають ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

У запереченнях (а.с. 84) відповідач
ОСОБА_2 посилалася на те, що вона, як
власник квартири не є членом (далі
ОСББ), маючи право згідно із ст. 9 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» укладати
угоди з ОСББ про співпрацю та дії у
спільних інтересах. А також вказала на
незаконність нарахування боргу
внаслідок не правочинності протоколів
про затвердження тарифів загальними
зборами, у яких вона участі не приймала,
оскільки не є членом ОСББ. Крім того
зазначила, що помилково включено у суму
заборгованості за грудень 2009 року у
сумі 7086,47 грн., якого не було у
зазначений періоду (а.с. 86). А також
позивачем не деталізовано
заборгованість щодо окремого
зазначення оплати за
комунально-житлові послуги та за
прибудинкову територію. Відповідач
стверджував, що оплата за послуги
збільшена за рахунок розширення штату
працівників ОСББ.

Між тим, як зазначено в ухвалі Колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва від
22 липня 2014 року за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Гончара 37-А», яким відмовлено
їй у позові про визнання недійсними
протоколів загальних зборів та про
визнання протиправним виключення
позивача із складу членів ОСББ
«Гончара 37-А».

Відмовляючи у позові ОСОБА_2 суд
встановив, що на час розгляду справи
позивач є членом ОСББ «Гончара 37-А»,
доказів про те, що вона була виключена
зі складу членів ОСББ «Ожина» та не є
членом ОСББ «Гончара 37-А» позивачем не
надано.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення з відповідачів
заборгованості по спожитим
комунальним послугам, позивач
посилався на те що відповідачі,
проживаючи сім'єю у складі трьох осіб
(а.с. 36) у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1
зазначеного будинку, всупереч ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» не сплачують кошти за
користування житлово-комунальними
послугами, у зв'язку із чим утворилась
заборгованість.

Положеннями п. 5 ч. З ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено, що споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Залежно від порядку затвердження
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують спеціально уповноважені
центральні органи виконавчої влади, а у
випадках, передбачених законом, -
національна комісія, що здійснює,
державне регулювання у сфері
комунальних послуг та національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують органи місцевого
самоврядування для надання на
відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
визначаються виключно за договором
(домовленістю) сторін споживач.

Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України,
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтями 20, 21 Закону визначені права та
обов'язки споживача й виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема
обов'язком виконавця є надання послуг
вчасно та відповідної якості, а
обов'язок споживача оплатити ці
послуги у строки, встановлені
договором або законом.

Як передбачено ч. 8 ст.22 цього Закону не
допускається відмова від укладання
договорів оплати рахунків та несплати
необхідних платежів пов'язаних з
наданням житлово-комунальних послуг.

У відповідності із ст. 22 Закону України
«Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» у разі,
якщо правління об'єднання самостійно
здійснює функції управителя, воно за
договором з постачальниками
комунальних послуг може бути
колективним замовником (абонентом)
таких послуг. У цьому випадку
об'єднання несе повну відповідальність
за своєчасну сплату вартості фактично
спожитих членами об'єднання
комунальних послуг.

Власники квартир, приміщень, що не
обладнані приладами обліку,
зобов'язані укласти договір про
обслуговування та оплату комунальних
послуг з управителем незалежно від
членства в об'єднанні.

Відмова від укладення договору, від
оплати рахунків або несплата рахунків
не допускається. Такі дії є порушенням
прав інших членів об'єднання і
підставою для звернення до суду про
стягнення заборгованості із плати по
відповідних рахунках у примусовому
порядку.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» власник
квартири та інші відповідачі повинні
сплачувати кошти за користування
житлово-комунальними послугами та
витрати, пов'язані із обслуговуванням
будинку. Власники несуть
відповідальність за своєчасність
здійснення платежів на рахунок
управителя незалежно від
використання приміщень особисто чи
надання належних їм приміщень в оренду,
якщо інше не передбачено договором.

Водночас, як встановлено судом,
відповідачі не дотримуються положень
законодавства та не сплачують у
повному обсязі рахунки за спожиті
комунальні послуги. Так, як зазначено
позивачем у позовній заяві, внаслідок
несплати відповідачами за спожиті
комунальні послуги за період з 01.06.2008
року по 01.05.2012 року утворилась
заборгованість у розмірі 20.416,38 грн.,
крім того позивач вважає, що
відповідачі мають сплатити суму 3238,23
грн., як індекс інфляції та 1351,24 грн. три
відсотки річних.

Що стосується незаконності
нарахування боргу внаслідок не
правочинності протоколів про
затвердження тарифів загальними
зборами ОСББ, то позивач стверджував,
що вартість, структура та тариф
житлово-комунальних послуг визначені
згідно із законом і стосуються всіх
співвласників житлового будинку,
незалежно від членства у ОСББ.
Відповідні тарифи, які застосовані
позивачем при нарахуванні оплати
затверджені розпорядженнями КМДА і є
законними. (а.с. 127).

Як вище було зазначено, Рішенням від 23
травня 2014 року Шевченківським районним
судом міста Києва № 761/10088/13-ц ОСОБА_2
було відмовлено у задоволенні позову
до об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «О. Гончара
37-А» про визнання недійсними
протоколів загальних зборів. 22 липня 2014
року Апеляційний суд м. Києва розглянув
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 на зазначене вище
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва та за результатом
розгляду відхилив подану апеляційну
скаргу, залишивши в силі рішення суду
першої інстанції.

Частина третя статті 61 ЦПК України
передбачає, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
допускаються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті ж самі особи або
особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

В уточненій заяві про збільшення
позовних вимог по жовтень 2012 року
позивач просив стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість по оплаті
спожитих комунальних послуг у сумі
24.978,27 грн., індекс інфляції у сумі 3238,23
грн. та три відсотки річних у сумі 1588,34
грн., а також на правову допомогу - 9100
грн. на користь відповідача.

Досліджуючи матеріали справи, суд
встановив на підставі наданих
позивачем розрахунків (а.с. 37-38) по
оплаті відповідачами спожитих
комунальних послуг на період з 01.06.2008
року по 01.05.2012 року була визначена сума
заборгованості у розмірі 20.416,38 грн.

Представником позивача було уточнено
період заборгованості боргу до серпня
2012 року (а.с. 109-110). Згідно із
розрахунком за весь період складала
24.978,27 грн., 3238,23 грн.; індекс інфляції -
3238,23 грн.; три відсотки річних - 1351,24 грн..

У заяві до суду відповідачі просили
застосувати строк позовної давності,
який не дотримано позивачем. Суд вважає
заяву такою, що піддягає задоволенню.
Тому період заборгованості, вказаний
позивачем з 01.06.2008 року по травень 2012
року, тобто за чотири роки, просила
визначити з врахуванням пропущеного
строку позовної давності. Суд вважає,
що слід стягнути заборгованість за
виключенням пропущеного строку, з
врахуванням додаткових вимог позивача,
тобто стягнути заборгованість
починаючи з травня 2009 року по серпень
2012 року.

Отже, на підставі наданих позивачем
розрахунків (а.с. 37-39) щодо суми
заборгованості на 01.05.2012 року,
враховуючи заяву відповідачів,
становитиме суму боргу з травня 2009 року
по квітень 2012 року у розмірі 20.416,38 - 2177,66
= 18.238,72 грн.

За довідкою про заборгованість за
несплату спожитих комунальних послуг
на 01.08.2012 року позивач зазначив що
заборгованість складає (а.с. 112) за
розрахунком щомісяця за травень,
червень, липень 2012 року суму у розмірі
2.286,60 грн. (762.90 + 790.83 + 732.87). А всього за
визначений судом період нараховується
сума боргу за спожиті послуги у
розмірі: 18238,72 грн. + 2.286,60 грн. = 20.525,32 грн.,
яку слід зменшити з врахуванням суми
перерахунку субсидій за минулий час у
розмірі 837.90 грн. (а.с. 112), що складатиме
розмір заборгованості, яка підлягає
стягненню за комунальні послуги з
відповідачів суму 19.687,42 грн. (20.525,32 грн. -
837.90 грн.).

Окрім того, згідно із ст.625 ЦК України
підлягають стягненню за несвоєчасне
виконання зобов'язань по оплаті
спожитих комунальних послуг.

На підставі наданих позивачем
розрахунків індексу інфляції та трьох
процентів річних суд, виходячи із
можливості розрахунків, які надав
позивач (ас. 41-43 та ас.110), визначив в
межах періоду заборгованості з травня
2009 року по серпень 2012 року три проценти
річних у сумі - 1289,06 грн.; розмір індексу
інфляції на 01.05.2012 року (розрахунків
індексу інфляції після травня 2012 року
не було) у сумі 2942,08 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
враховуючи пропущений строк позовної
давності, борг відповідачів необхідно
врахувати за період з травня 2009 року до
серпня 2012 року, який складає по
заборгованості за житлово-комунальні
послуги в сумі 19 687 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот вісімдесят сім) грн., 42 коп.,
індекс інфляції у сумі 2942,08 грн. (дві
тисячі дев'ятсот сорок дві) грн. 08 коп.
та три відсотки річних у сумі 1 289 (одна
тисяча двісті вісімдесят дев'ять) грн.,
06 коп.

У решті позовних вимог слід відмовити з
підстав вищенаведених у рішенні суду.

Суд вважає підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення з
відповідачів понесені судові витрати
позивача у сумі 490 грн.

На підставі ст.ст. 64, 66, 67, 162 ЖК України,
ст.ст. 360, 382, 383 ЦК України та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 96, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223
ЦПК України, суд -

в и р і ш и
в:

Позов Об'єднання співвласників
багатоповерхового будинку «Гончара,
37-А» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
солідарно на користь Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку «Гончара, 37-А» по вул. Олеся
Гончара у м. Києві, 01034,
заборгованість за спожиті комунальні
послуги та інші експлуатаційні витрати
за період з травня 2009 року по серпень 2012
року в сумі 19 687 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот вісімдесят сім) грн., 42 коп., три
відсотки річних у сумі 1 289 (одна тисяча
двісті вісімдесят дев'ять) грн., 06 коп.,
всього 20 976 (двадцять тисяч дев'ятсот
сімдесят шість) грн., 48 коп.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку «Гончара, 37-А» м. Київ судові
витрати у сумі 490 (чотириста дев'яносто)
грн. 00 коп.

У решті позову Об'єднання
співвласників багатоповерхового
будинку «Гончара, 37-А» м. Київ до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційному суду
міста Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Суддя:
Малинников О.Ф.