Провадження № 2/344/4637/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Кушнір М.М.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що 14.11.2001 року у відділі
РАГС Івано-Франківського міського
управління юстиції, зареєструвала шлюб
з відповідачем.

В шлюбі у них народився син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Спільне життя з відповідачем не
склалося, протягом вже тривалого часу
подружжя разом не проживає, не веде
спільного господарства. Фактично з 2007
року шлюбні відносини між сторонами
припинено, вони втратили почуття
любові один до одного. Спільної
сумісної власності подружжя немає, а
тому спір про поділ майна подружжя
відсутній. Вважає, що шлюб існує лише
формально, шлюбні відносини вони не
підтримують, а тому, примирення та
збереження їхньої сім"ї є не можливим.
Просила шлюб розірвати, малолітнього
сина залишити на виховання та
проживання з нею, при реєстрації
розірвання шлюбу змінити її прізвище з
"ОСОБА_1" на дошлюбне "ОСОБА_1".

Позивачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з"явилась, попередньо
подала до суду клопотання, відповідно
до якого просила позов задоволити,
розгляд справи проводити без її участі
(а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з"явився, проте, в
матеріалах справи міститься його
заява, посвідчена першим секретарем з
консульсько-правових питань
Посольства України у Французькій
Республіці О.М.Прензелевич, відповідно
до якої він не заперечує щодо
розірвання шлюбу зареєстрованого
14.11.2001 року, а також не заперечує проти
того, щоб їхня малолітня дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася з матір"ю (а.с.
10).

Дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно свідоцтва про одруження Серія
НОМЕР_1 від 14.11.2001 року сторони
зареєстрували шлюб у відділі РАГС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за № 1500 (а.с.4). Від даного
шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Позивачка стверджує, що вона
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем, вони не
підтримують сімейних відносин, не
ведуть спільного господарства. На
думку позивачки шлюб їх існує
формально, миритися вона не бажає,
збереження шлюбу суперечить її
інтересам та інтересам малолітнього
сина. Тому такий шлюб зберігати не
доцільно. Крім цього, сторони в
добровільному порядку узгодили
питання щодо проживання їхнього
малолітнього сина ОСОБА_5 з матір"ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, сторони
добровільно узгодили питання щодо
проживання малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 14.11.2001 року у відділі
РАГС Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за № 1500 слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з свідоцтва про
одруження Серія НОМЕР_1 виданого 14.11.2001
року позивачка змінила своє прізвище з
"ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", а тому має право
після розірвання шлюбу відновити своє
дошлюбне прізвище.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112, 113 Сімейного кодексу України, ст. 197
Цивільного процесуального кодексу
України, керуючись ст. ст. 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
14.11.2001 року у відділі РАГС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за № 1500 - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з
матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при
реєстрації розірвання шлюбу змінити
на дошлюбне "ОСОБА_1".

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.