АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/887/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2963/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В.М.
Доповідач Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі:
Кальник О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 22 серпня
2014 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 22 серпня
2014 року відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення до
виконання виконавчого листа № 2-06/2011,
виданого 10.07.2012 р. Новосанжарським
районним судом Полтавської області.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи та недоведеність обставин, які
суд вважав встановленими, просив
оскаржувану ухвалу місцевого суду
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити його заяву та
поновити строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що рішенням
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 28 жовтня 2011
року по справі № 2-06/11 за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, Великокобелячківської
сільської ради Новосанжарського
району про визнання права власності на
самочинно збудоване приміщення та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
виробничим приміщенням та зобов'язання
демонтувати самочинну прибудову
зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 земельною
ділянкою та 1/2 частиною нежитлової
будівлі телятника по АДРЕСА_1 та знести
самочинно збудовану прибудову літ. «а
4».

Рішення набрало законної сили 13 червня
2012 року та звернуто місцевим судом до
виконання шляхом видачі 10 липня 2012 року
виконавчого листа.

13 липня 2012 року представником заявника
виконавчий лист був пред'явлений до
виконання у ВДВС Новосанжарського РУЮ.

03 серпня 2012 року державним виконавцем
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 08
травня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 в
прийнятті до провадження вказаного
виконавчого листа та у відкритті
виконавчого провадження у зв'язку з
порушенням строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Відмовляючи ОСОБА_1 у поновленні
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявником не доведений сам факт
пропуску даного строку, оскільки
стягувач фактично вже пред'являв
виконавчий лист до виконання та
державною виконавчою службою
проводилися виконавчі дії, а тому
відсутній предмет розгляду в розумінні
положень ст. 371 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що таких
висновків суд першої інстанції дійшов
помилково, не врахувавши фактичні
обставини справи та норми
матеріального і процесуального права,
що регулюють спірне питання.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. У пункті 9 частини
третьої статті 129 Конституції України
до основних засад судочинства
віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Отже, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року
(постанова Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 р. № 6).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
примусове виконання судових рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону судове
рішення може бути пред'явлене до
виконання протягом року з наступного
дня після набрання рішенням законної
сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

За правилами ст. 23 Закону строки
пред'явлення виконавчого документа до
виконання перериваються пред'явленням
виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується. У разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення.

Як вбачається з постанови державного
виконавця від 03 серпня 2012 року
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-06,
виданого 10.07.2012 року Новосанжарським
районним судом, було закінчено на
підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ч. 3 ст. 75 Закону, у
зв'язку з неможливістю виконання
рішення без участі боржника,
виконавчий лист повернуто до суду, що
його видав.

Доказів належного повідомлення
стягувача ОСОБА_1 про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
неможливістю виконання судового
рішення по справі не встановлено і суду
таких обставин не доведено, що дає
підстави вважати обґрунтованими
доводи заявника про його необізнаність
з цього питання та пропущення ним
строку повторного звернення до
виконання виконавчого листа з поважних
причин.

Отже, за наявності у стягувача права на
повторне звернення виконавчого листа
до виконання протягом встановленого
Законом строку та його поновлення у
разі пропущення з поважної причини, суд
першої інстанції безпідставно
відмовив ОСОБА_1 у вирішенні
поставленого питання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312
ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати ухвалу суду першої
інстанції і постановити ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції не врахував право
стягувача на повторне звернення
виконавчого листа до виконання та в
порушення вимог ст. 371 ЦПК України не
вирішив питання про поновлення
пропущеного строку, у зв'язку з чим
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням з цього
питання нової ухвали.

З огляду на викладене колегія суддів
находить, що строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання був
пропущений стягувачем ОСОБА_1 з
поважних причин, що є підставою для
поновлення пропущеного строку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 22 серпня
2014 року - скасувати.

Постановити з цього питання нову
ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення
до виконання виконавчого листа № 2-06/11,
виданого Новосанжарським районним
судом Полтавської області 10 липня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Великокобелячківської
сільської ради Новосанжарського
району про визнання права власності на
самочинно збудоване приміщення та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
виробничим приміщенням та зобов'язання
демонтувати самочинну прибудову щодо
зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди
в користуванні ОСОБА_1 земельною
ділянкою та 1/2 частиною нежитлової
будівлі телятника по АДРЕСА_1 та знести
самочинно збудовану прибудову літ. «а
4».

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом 20 днів.

Головуючий:
С.Б.Бутенко

Судді: /підписи/
О.І.Обідіна

О.О.Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б.Бутенко