РІШЕННЯ

Іменем України

03.09.2014 року Франківський районний суд
м.Львова в складі:

Головуючого- судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі- Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя та визнання права
власності,-

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду з позовом
про поділ майна подружжя та визнання
права власності, посилаючись на те, що
за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_2
вони отримали квартиру АДРЕСА_1. У 1996
році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватизували
вказану квартиру на праві спільної
сумісної власності. З початку 2000 років
подружні відносини з відповідачем
ОСОБА_2 погіршились, відповідач
перестав долучатися до ведення
спільного господарства та утримання
квартири. З початку 2009 року ОСОБА_2
зібрав усі свої речі та пішов з
квартири і більше в ній не проживає та
не спілкується з позивачем. У період
часу з 2011 по 2012 роки позивачем за власні
кошти було проведено
ремонтно-будівельні роботи з
використанням сучасних матеріалів.
Згідно висновку експертного
дослідження № 19-12-12 від 19.12.2012 року
вартість виконаних
ремонтно-будівельних робіт, з
врахуванням вартості будівельних
матеріалів, в квартирі АДРЕСА_1
становить 97385,0 грн. Вказує на те, що нею
повністю оплачуються усі комунальні
послуги. Вважає, що оскільки нею було
проведено ремонт за власні кошти,
вартість спірної квартири істотно
збільшилася, а тому частку відповідача
ОСОБА_2 слід визнати об'єктом права
спільної сумісної власності.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась. Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та дав пояснення, аналогічні
змісту позовної заяви та додатково
повідомив про те, що шлюб між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 розірвано
рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 25.10.2013 року. Просить позов
задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, не повідомив про причини
неявки, хоч належно повідомлений про
час та місце слухання справи. Суд
вважає за можливе справу слухати у його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась. Представник відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надіслав на адресу суду
заяву в якій зазначив, що відповідачка
ОСОБА_3 позов визнає, просить справу
розглядати без його участі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
11.07.2075р. Відповідно до рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 25.10.2013 року шлюб між ними розірвано.

23.07.1996 року виконкомом Львівської
міської ради народних депутатів на
підставі розпорядження від 23.07.1996 року
№ 497 було видано відповідачам ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 свідоцтво про право власності
на квартиру за №207243, відповідно до
якого квартира за адресою АДРЕСА_1 була
приватизована згідно з Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» та належить
відповідачам на праві спільної
сумісної власності. На час видачі
вказаного свідоцтва частки
співвласників визначені не були.

Виходячи зі змісту ст. 112 ЦК України у
ред. 1963 року, ч.2 ст. 370 ЦК України в ред.
2003 року, ч.3 п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" від
22.12.1995 року № 20 частки учасників
спільної сумісної власності
визначаються рівними, а тому судом
встановлено, що частки відповідача
ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 у праві
власності на спірну квартиру є рівними
та становлять по ? частині.

Як зазначено у ст.61 СК України, об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

Розірвання шлюбу, відповідно до ст.68 СК
України, не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте під
час шлюбу.

З актів ЛКП «Магістральне» за № 1014 від
10.04.2012 р., за № 1090 від 14.06.2012 р., за № 1177
від 09.08.2012 р. вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1, однак в такій не проживає з 2009
року та не приймає участі по оплаті
комунальних послуг.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1
протягом 2011-2012 років за власні кошти
було проведено ремонтно-будівельні
роботи з використанням сучасних
матеріалів у квартирі АДРЕСА_1, а саме:
проведено заміну вхідного та
внутрішніх дверних блоків, віконних
блоків, влаштовано засклення балкону,
замінено сантехнічні прилади та мережі
водопостачання і каналізації,
електропроводку, розетки, вимикачі,
проведено оздоблення стін і стель в
приміщеннях квартири (водоемульсійне
пофарбування, керамічна плитка,
шпалери), замінено покриття підлоги, що
підтверджується висновком експертного
дослідження № 19-12-12 від 19.12.2012 року.
Згідно вказаного висновку вартість
виконаних ремонтно-будівельних робіт,
з врахуванням вартості будівельних
матеріалів, в квартирі АДРЕСА_1
становить 97385,0 грн.

Згідно з ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Статтею 41 Конституції України
закріплено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Статтею 386 ЦК України закріплено, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання про підставність визнання
? частини квартири АДРЕСА_1 об'єктом
спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
оскільки позивачем за власні кошти
було проведено ремонт спірної
квартири, що згідно висновку експерта
становить 97385, 0 грн., внаслідок чого
істотно збільшилась вартість цієї
квартири в цілому.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що заявлені вимоги підставні,
ґрунтуються на вимогах закону та
підлягають до задоволення.

Враховуючи те, що позивач є інвалідом І
групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір» була
звільнена від сплати судового збору,
відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
судовий збір у розмірі 847,18 грн.
належить стягнути в дохід держави з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Керуючись ст. 10,11,60,174,208,209,212-215,218 ЦПК
України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати, що ? частина квартири АДРЕСА_1 є
об'єктом спільної власності подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Стянути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
дохід держави 847,18 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Дзеньдзюра С.М.