справа №664/3700/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року

Цюрупинський районний суд

Херсонської
області

в складі: головуючого судді

Заславець Н.В.,

при секретарі
Бондаревій
Т.К.

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Цюрупинської міської ради Херсонської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Цюрупинської міської ради
Херсонсько області про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
господарчих та побутових будівель та
споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ,
належної ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач не
з*явився. Представник позивача ОСОБА_1
завлені вимоги підтримала і суду
пояснила, що ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності на
домоволодіння, належав житловий
будинок з колодязем, розташований в
АДРЕСА_1. Свідоцтво видане Цюрупинською
міською радою відповідно до рішення
№292 від 05.09.1963 року. Право власності на
вказаний житловий будинок за померлою
зареєстровано і внесено в реєстрову
кадастрову книгу за № 2088, заведено
інвентарну справу. 29.07.2013 року ОСОБА_3
йому було заповідано ? частину
належного їй житлового будинку,
заповіт посвідчено приватним
нотаріусом Цюрупинського районного
нотаріального округу за реєстром №2137.
Після смерті спадкодавця 04.11.2013 року
він звернувся до приватного нотаріуса
ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини,
а 20.08.2014 року - із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину. У
вчиненні вказаної нотаріальної дії
приватним нотаріусом йому було
відмовлено з підстав відсутності
оригіналу правовстановлюючого
документа на будинок. Але оригінал
свідоцтва про право власності
спадкодавцем йому не було передано, в
інвентарній справі в БТІ зберігся
оригінал свідоцтва, у спадкоємця у
наявності лише копія цього документу,
яка не є підставою для оформлення
спадщини. У видачі дублікату документа
виконкомом Цюрупинської міської ради
йому було відмовлено з підстав того, що
видача дубліката не в компетенції
виконкому. За результатами його
звернення до Цюрупинського районного
управління юстиції з приводу видачі
дубліката він також отримав листа про
відмову з посиланням на те, що
оформлення спадщини проводиться без
державної реєстрації права власності
за померлим. Право власності за
спадкодавцем через втрату документа
ним не може бути підтверджено для
оформлення спадщини у нотаріуса, тому
просить визнати за ОСОБА_2 ним право
власності на спадкове майне за
заповітом судовим порядком.

Відповідачем - Цюрупинською міською
радою до суду подано заяву про повне
невизнання позову, та про відкладення
розгляну справи через зайнятість
представника в іншому процесі. При
цьому будь -яких доказів на
підтвердження участі в іншій справі не
надано, тому суд розглядає справу у
відсутності представника відповідача,
оскільки його неявка не є перешкодою
розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що
заявлені вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що спадкодавцю
ОСОБА_3 на праві власності відповідно
до Свідоцтва про право власності на
домоволодіння, виданого Цюрупинською
міською радою згідно з рішенням за №292
від 05.09.1963 року, належав житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1.
Право власності на вказаний житловий
будинок за померлою зареєстровано і
внесено в реєстрову кадастрову книгу
за № 2088, заведено інвентарну справу.
29.07.2013 року ОСОБА_3 було складено
заповіт за належний їй житловий
будинок, ? частину якого заповідано
ОСОБА_2 Вказаний заповіт посвідчено
приватним нотаріусом Цюрупинського
районного нотаріального округу за
реєстром №2137. (а.с 9).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 04.11.2013
року подав заяву про прийняття
спадщини він звернувся до. з заявою про
прийняття спадщини, а 20.08.2014 року - із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину. У видачі свідоцтва про
право на спадщину ОСОБА_2 приватним
нотаріусом ОСОБА_4 йому було відмовлено
з підстав відсутності оригіналу
правовстановлюючого документа на
будинок. Факт прийняття спадщини,
чинність заповіту та відмова у
оформлені спадщини підтверджено
постановою про відмову у вчинені
нотаріальної дії (а.с.5). Оригінал
Свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння у
спадкоємця відсутній, у наявності лише
копія цього документу, яка долучена до
позову (а.с.10). Крім того, позивачем
надано акт про закінчення будівництва
та введення в експлуатацію 02. 09.1963 р.
житлового будинку в АДРЕСА_2» ( на даний
час нумерація змінена на №17) на ім*я
ОСОБА_5 та архівний витяг з рішення
виконкому Цюрупинської міськради від
05.09.1963 р. за №292 про затвердження акта
про введення житлового будинку в
експлуатацію на ім*я ОСОБА_3(а.с.8,11).
ОСОБА_2 було поміщено оголошення в ЗМІ в
газеті « Вісник Олешшя» про втрату
Свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння ім*я ОСОБА_3(
а.с.17). Оригінал Свідоцтва зберігся в
матеріалах інвентарної справи. За
зверненнями спадкоємця про отримання
дублікату правовстановлюючого
документа виконкомом Цюрупинської
міської ради спадкоємцю було
відмовлено з підстав того, що видача
дубліката не в компетенції виконкому, а
Цюрупинським районним управлінням
юстиції відмовлено з підстав того, що
оформлення спадщини проводиться без
державної реєстрації права власності
за померлим, що є неправильним,
оскільки йдеться про видачу дублікату
правовстановлюючого документа, а не
про первинну реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

Згідно з п.1 Постанови ПВС України від
30.05.2008 р. «Про судову практику у справах
про спадкування» відносини
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року.

Положенням ст. 1218 ЦК України
закріплено, що до складу спадщини
входять всі майнові права та обов*язкі,
які належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Відповідно до
ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину
мають особи, які зазначені у заповіті.
Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦЕ України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини. Положеннями ст. 392
ЦК України передбачено, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно до роз'яснень пункту 8
Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991
року «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», за діючим на час зведення
спірного будинку законодавством, право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній йому в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої Ради. Згідно до
Інструкції про порядок реєстрації
будинків і та домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР ,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства УРСР від
31.01.1966 року, яка втратила чинність 13.12.1995
року згідно наказу Держжитлкомунгоспу
за №56 було передбачено обов*язкову
реєстрацію (інвентаризацію) будинків і
домоволодінь в містах і селищах
міського типу (п.4 Інструкції )

У ході розгляду справи судом
встановлено беззаперечні докази на
підтвердження того, що житловий
будинок належав спадкодавцеві ОСОБА_6
Її право власності за життя було
зареєстровано належним чином згідно
Інструкції про порядок реєстрації
будинків і та домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР
від 31.01.1966 року, заведено інвентарну
справу, в якій наявний оригінал
правовстановлюючого документа на ім*я
спадкодавця. Таким чином, оскільки
право власності на житловий будинок за
спадкоємцем було належним чином
зареєстровано після того, як зведений
будинок був прийнятий в експлуатацію,
однак через втрату
правовстановлюючого документа його
дублікат саме через смерть власника
майна не може бути отриманий
спадкоємцем, то його право відповідно
до закону підлягає захисту судовим
порядком. Тому незважаючи на
невизнання вказаних обставин
відповідачем, позиція якого не
аргументована, суд приходить до
висновку, що за спадкоємцем ОСОБА_2
належить визнати право власності на
спадкове майно - на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель і споруд,
розташованого в АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом.

Витрати у справі віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 1218, 1268, 392 ЦК України,
Інструкції про порядок реєстрації
будинків і та домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР
від 31.01.1966 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
в порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно - ? житлового будинку з
відповідною частиною господарчих та
побутових будівель та споруд,
розташованиого в АДРЕСА_1 (сімнадцять)
належний ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1.

Витрати у справі віднести на
позивача.

На рiшення протягом десяти днiв з
дня його проголошення може бути
подано апеляційну скаргу до
апеляцiйного суду Херсонської області
через Цюрупинський районний суд.

Суддя
Н.В. Заславець