У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 30 вересня 2014
року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що 15 листопада 2007 року з ОСОБА_2
укладений кредитний договір, за
умовами якого останній отримав кредит
у розмірі 5 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою за
користування кредитом 30 % річних на
суму залишку заборгованості з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Взяті на себе
зобов'язання ОСОБА_2 не виконав, у
зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014 року
виникла заборгованість за кредитним
договором у розмірі 16 478 грн 93 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за кредитним
договором у розмірі 16 478 грн 93 коп. та
вирішити питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 30 вересня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить оскаржувані
судові рішення скасувати, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
й процесуального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку, що строк позовної давності за
вимогами про стягнення грошових
коштів, перерахованих на платіжну
картку, сплив, а відповідач заявив про
застосування позовної давності, що
згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України є
підставою для відмови у позові.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка
згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 28 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 30
вересня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник