АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3955/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3123/14
Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Колодюк О.П.

за участі: позивача ОСОБА_1, його
представника - ОСОБА_2, представника
відповідача - Лобач О.М, Перовський В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10 червня
2014 року, на додаткове рішення
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 9 вересня 2014
року, на ухвалу Комсомольського
міського суду Полтавської області від
11 вересня 2014 року

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10 червня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат" про визнання наказу
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом та, остаточно
визначившись у позовних вимогах
відповідно до заяви від 10 червня 2014
року (т.2 а.с. 136), просив визнати
незаконним наказ № 299к від 29.11.2013 р. «Про
звільнення за скороченням штату
працівників» ВАТ «Полтавський ГЗК»;
визнати незаконним наказ №1695 від 20
серпня 2013 року «Про внесення змін до
штатного розкладу працівників ДЗФ» ВАТ
«Полтавський ГЗК»; поновити його на
попередній роботі - на посаді
начальника бюро організації праці та
заробітної плати дробільно -
збагачувальної фабрики ВАТ
«Полтавський ГЗК»; стягнути з ВАТ
«Полтавський ГЗК» на його користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 33 033,03 грн.; стягнути з
ВАТ «Полтавський ГЗК» на його користь
відшкодування моральної шкоди в сумі 100
000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував, що був звільнений з роботи
без законної підстави та з порушенням
норм трудового законодавства України.
В дійсності змін в організації
виробництва і праці, в результаті яких
було скорочено займану ним посаду, на
ВАТ «Полтавський ГЗК» не відбулося.

Рішенням Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10 червня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано незаконним наказ № 299к від
29.11.2013 р. «Про звільнення за скороченням
штату працівників» ВАТ «Полтавський
ГЗК».

Стягнуто з ВАТ «Полтавський ГЗК» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 33 033,03
грн.

Стягнуто з ВАТ «Полтавський ГЗК» на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5
000 грн.

Допущено негайне виконання рішення в
частині поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за один
місяць в розмірі 5 505,44 грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Додатковим рішенням Комсомольського
міського суду Полтавської області від
09 вересня 2014 року визнано незаконним
наказ №1695 від 20 серпня 2013 року «Про
внесення змін до штатного розкладу
працівників ДЗФ» ВАТ «Полтавський
ГЗК».

Ухвалою Комсомольського міського суду
Полтавської області від 11 вересня 2014
року роз'яснено, що розмір стягнутого з
ВАТ «Полтавський ГЗК» середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 33 033,03 грн., визначений судом без
урахування податку на доходи фізичних
осіб та інших обов'язкових платежів.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 10 червня 2014
року в апеляційному порядку оскаржив
ОСОБА_1 та просив скасувати його в
частині стягнення моральної шкоди та
ухвалити нове, яким стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі 100
000 грн., посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
саме неврахування ступеня його
душевних страждань внаслідок
порушення його прав.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 10 червня 2014
року та додаткове рішення
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 09 вересня 2014
року в апеляційному порядку оскаржило
ВАТ «Полтавський ГЗК» та просило
скасувати їх та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а саме безпідставність висновку про
відсутність змін в організації
виробництва і праці підприємства,
залишення поза увагою доказів про
відмову позивача від запропонованих
робочих місць.

Ухвалу Комсомольського міського суду
Полтавської області від 11 вересня 2014
року в апеляційному порядку оскаржило
ВАТ «Полтавський ГЗК» та просило
скасувати її, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права, а саме
фактичну зміну рішення суду під час
його роз'яснення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухвалених рішень та ухвали про
роз'яснення рішення, заслухавши
пояснення учасників процесу та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню, а апеляційні скарги ВАТ
«Полтавський ГЗК» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не
відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймав
посаду начальника бюро організації
праці та заробітної плати цеху
дробільно-збагачувальної фабрики ВАТ
«Полтавський ГЗК».

Правлінням ВАТ «Полтавський ГЗК» 05.08.2013
р. (протокол № 2 т.1 а.с.36) було прийнято
рішення про зміни
організаційно-штатної структури
підрозділів дирекції з управління
персоналом та побуту, відповідно до
якого було вирішено ввести в дію з
01.12.2013р. організаційні структури ЦПО,
ДЗФ, СпУ, в яких не передбачено
наявність бюро по організації праці і
заробітної плати цеху (п. 3.1 протоколу),
доручено директору по управлінню
персоналом і побуту у строк до 30.08.2013 р.
підготувати проект наказу про
виключення з 30.11.2013 р. з організаційних
структур ЦПО, ДЗФ і СпУ бюро по
організації праці і заробітної плати
цеху та скорочення з 30.11.2013 р.
чисельності і штату бюро організації
праці і заробітної плати СпУ.

Згідно п.п.7.66.9 статуту ВАТ «Полтавський
ГЗК» (т.1 а.с.122) визначення та
затвердження організаційної структури
товариства є виключною компетенцією
Правління.

Згідно наказу відповідача № 1695 від
20.08.2013 р. «Про внесення змін у штатний
розпис працівників ДЗФ» ( т.1 а.с. 38) з
30.11.2013 р. виводиться зі штатного
розкладу ДЗФ та скорочується посада
позивача - начальника бюро організації
праці і заробітної плати цеху (робоче
місце 015).

Позивач був ознайомлений з наказом, а
отже - повідомлений про наступне
скорочення його посади - 21.08.2013 р., що
підтверджується записом про
ознайомлення з наказом.

Повідомленням від 30.08.2013р. за вих. №
4626/11020 (т.1а.с.64) відповідач повідомив
профспілковий комітет ВАТ
«Полтавський ГЗК» про майбутні зміни
організаційно-штатної структури
підприємства з 01.11.2013 р., зазначивши, що
згідно протоколу засідання Правління з
01.12.2013 р. з організаційно-штатних
структур ЦПО, ДЗФ, СПУ виключається
Бюро організації праці і заробітної
плати цеху, а також скорочується
чисельність і штат працівників Бюро
організації праці і заробітної плати
цеху СПУ - 1 штатна одиниця.

Згідно наказу відповідача № 1893 від
17.09.2013 р. «Про зміни організаційної
структури » ( т.2 а.с.56) скорочувалась
1 штатна одиниця СПУ ВАТ
«Полтавський ГЗК ».

14.11.2013р. відповідач звернувся до
профспілкового комітету ВАТ
«Полтавський ГЗК» щодо отримання
згоди на звільнення ОСОБА_1

19.11.2013 р. рішенням профкому ВАТ
«Полтавський ГЗК» від 19.11.2013 р. надано
згоду на звільнення начальника бюро
організації праці і заробітної плати
ДЗФ ОСОБА_1 по п. 1 ст. 40 КЗпП України -
скорочення штату працівників.

Відповідно до наказу № 299к від 29.11.2013 р.
«Про звільнення за скороченням штату
працівників» ( т.1 а.с.67) начальник бюро
організації праці і заробітної плати
ДЗФ ВАТ «Полтавський ГЗК» ОСОБА_1
звільнений з роботи 30.11.2013 р. за п. 1 ст. 40
КЗпП України - скорочення штату
працівників. Підставами наказу про
звільнення серед іншого зазначені:
наказ № 1695 «Про внесення змін до
штатного розпису працівників ДЗФ" від
20.08.2013 р., наказ № 1893 "Про зміну
організаційної структури» від 17.09.2013 р.
( згідно якого виводилось із штатного
розпису СПУ і фактично скорочувалось
робоче місце № 3806 т.2 а.с.56) , витяг з
протоколу № 15 засідання Правління ВАТ
«Полтавський ГЗК» від 05.08.2013 р.,
повідомлення Голові профспілкового
комітету ВАТ «Полтавський ГЗК» Афоніну
С.А. 4626/11020 від 30.08.2013 р., акти засідання
комісії щодо скорочення штату
працівників №№ 1-5, вакансії ВАТ
«Полтавський ГЗК» станом на 20.08.2013 р.,
19.09.2013 р., 17.10.2013 р., 24.10.2013 р., 06.11.2013 р.,
наказ № 1697 «Про зміну складу діючої
комісії щодо скорочення чисельності та
штату працівників» від 20.08.2013 р.

З наказом № 299к від 29.11.2013 р. «Про
звільнення за скороченням штату
працівників» ОСОБА_1 був ознайомлений
29.11.2013р., що підтверджується підписом
останнього про ознайомлення з наказом

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача не було пов'язане
зі змінами в організації виробництва і
праці на ВАТ «Полтавський ГЗК», а в
процесі звільнення позивача йому не
було запропоновано альтернативних
вакантних посад, чим грубо порушено
його трудові права.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком місцевого суду.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням правління ВАТ «Полтавський
ГЗК» було прийнято рішення про зміну
організаційно-штатної структури
підрозділу дирекції з управління
персоналом та побуту ВАТ «Полтавський
ГЗК». Згідно цього рішення з 30
листопада 2013 року з організаційної
структури ДЗФ, ЦПО, СПУ виключалось
бюро з організації праці та заробітної
плати, до штату якого в тому числі
входить начальник бюро.

У зв'язку з тим, що вказане бюро
виключалось з організаційної
структури ДЗФ, Наказом №1695 від 20 серпня
2013 року було внесено зміни до штатного
розкладу ДЗФ, згідно яких посада
начальника бюро організації праці та
заробітної плати цеху
дробільно-збагачувальної фабрики ВАТ
«Полтавський ГЗК», яку займав позивач,
підлягала скороченню з 30 листопада 2013
року.

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Таким чином, підставою для звільнення
ОСОБА_1 стала зміна в організаційній
структурі ВАТ «Полтавський ГЗК», а саме
скорочення штату, у зв'язку з
ліквідацією структурного підрозділу
підприємства, що повною мірою
узгоджується з нормами законодавства
про працю.

Крім того, відповідно до ст. 49-2 КЗпП
України Про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Як вбачається з матеріалів справи,
постійно діючою комісією зі скорочення
чисельності та штату працівників ВАТ
«Полтавський ГЗК» було запропоновано
усі наявні вакансії для ОСОБА_1, від
яких він відмовився, що було залишено
судом поза увагою.

При цьому висновок місцевого суду щодо
порушення прав позивача через не
запропонування посад №254, 255, 256, 258, 260
суперечить дійсним обставинам справи.

Так, робочі місця №260, 254, 255, 256, 258 були
введені на підприємстві з 20 січня 2014
року та 16 лютого 2014 року, тобто через 2
місяці після звільнення ОСОБА_1, а тому
не могли бути запропоновані йому разом
з попередженням про звільнення.

Таким чином, враховуючи матеріали
справи та обставини встановлені судом
першої інстанції, ВАТ «Полтавський
ГЗК» було дотримано норми трудового
законодавства щодо звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці.

Суперечать матеріалам справи і
висновки місцевого суду щодо виходу
Голови правління АТ «Полтавський ГЗК»
за межі наданих йому повноважень під
час видачі наказу №1695 від 20 серпня 2013
року «Про внесення змін до штатного
розкладу працівників ДЗФ» ВАТ
«Полтавський ГЗК».

Так, відповідно до п. 7.70.8 Статуту ВАТ
«Полтавський ГЗК» Голова Правління
видає накази з питань найму
працівників, а також затверджує
штатний розклад.

Таким чином, внесення змін до штатного
розкладу відноситься до повноважень
Голови Правління ВАТ «Полтавський ГЗК»

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
стягнення з ВАТ «Полтавський ГЗК»
моральної шкоди є неспроможними.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

З урахуванням того, що ВАТ «Полтавський
ГЗК» не було порушено прав працівника
під час його звільнення, то стягнення
моральної шкоди є безпідставним.

Виходячи з викладеного, у зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідності висновків обставинам
справи, судом ухвалено помилкове
рішення про задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, яке відповідно до ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню.З цих
самих підстав підлягає скасуванню і
додаткове рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області від
09 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Враховуючи, що ухвалою Комсомольського
міського суду Полтавської області від
11 вересня 2014 року роз'яснено зміст
рішення, яке було скасоване, то вказана
ухвала також підлягає скасуванню черз
відсутність рішення, яке потребує
роз'яснення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Відкритого
акціонерного товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" -
задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 10 червня 2014
року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат" про визнання наказу
незаконним, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди- відмовити.

Додаткове рішення Комсомольського
міського суду Полтавської області від
09 вересня 2014 року - скасувати.

Ухвалу Комсомольського міського суду
Полтавської області від 11 вересня 2014
року - скасувати.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді: /підпис/
Л.М. Хіль
/підпис/
О.Ю.Кузнєцова

/підпис/
С.Ю. Мартєв

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Л.М. Хіль