Справа № 2-1500/12 Головуючий у І
інстанції Коцюрба М.П.Провадження №
22-ц/780/5479/14 Доповідач у 2 інстанції
КашперськаКатегорія 58
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді
Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О.,
Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі
частки із майна,

заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом про
виділення в натурі частки із майна.
Заявлені вимоги мотивував тим, що з 14
жовтня 1962 року по 12 жовтня 2010 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 Перебуваючи у шлюбі, вони на
підставі договору купівлі-продажу від
27 вересня 1974 року придбали будинок
АДРЕСА_1, який було оформлено на ім'я
ОСОБА_2, рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
липня 2011 року за ними визнано право
власності по ? частині зазначеного
житлового будинку. Зазначав, що між
ними з 1985 року склався певний порядок
користування цим будинком. У зв'язку з
цим, уточнивши позовні вимоги, позивач
просив суд поділити вказаний житловий
будинок з урахуванням першого варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 25 вересня 2012 року.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
січня 2014 року позов задоволено,
виділено в натурі ОСОБА_1 ? частину
житлового будинку та надвірних
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1,
всього по домоволодінню площею 66,9 кв.м.
вартістю 90020,5 грн. Виділено в натурі
ОСОБА_2 ? частину житлового будинку та
надвірних будівель і споруд з адресою
АДРЕСА_1, всього по домоволодінню 56,8
кв.м. вартістю 88430,50 грн., переобладнання
по житловому будинку покладено на
сторони в рівних частках. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3795 грн.
різниці в ідеальних частках. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
січня 2014 року, подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині виділення майна в натурі у
даний спосіб та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити, виділивши в
натурі у власність ОСОБА_1 в житловому
будинку приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-5, 1-6, 1-7, по
господарським будівлям та спорудам І
веранду, ганок, сарай «Б», підвал під
будівлею «під Б», гараж «В», яму
оглядову «під В», вбиральню «Г», сарай
«Ж», колодязь з/б кільця «№ 1» (1/2
частини), ворота/хвіртку «№2», огорожу
«№4» (1/2 частини), разом по
домоволодінню площа 59,3 кв.м., вартістю
131928 грн. Виділити в натурі у власність
ОСОБА_2 в житловому будинку приміщення
1-4, 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, по господарським
будівлям та спорудам ? частину колодязя
«№1», огорожу «№3», ? частину огорожі
«№4». Разом по домоволодінню площа 64,4
кв.м., вартістю 52523 грн. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 51134,5 грн.
різницю в ідеальних частках, в іншій
частині рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
січня 2014 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої
інстанції даним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що з 14 жовтня 1962 року по 12 жовтня
2010 року ОСОБА_1 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Згідно договору купівлі-продажу від 27
вересня 1974 року сторони придбали
будинок за адресою АДРЕСА_1, який було
оформлено на ім'я ОСОБА_2

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
липня 2011 року, яке набрало законної
сили, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним
визнано право власності на ? частину
будинку АДРЕСА_1, що належить йому на
праві спільної сумісної власності
подружжя.

Будинковолодіння складається із
наступних споруд: житловий будинок «А»,
житлова прибудова «А-1», прибудова «а»,
веранда «а-1», ганок, сарай «Б», підвал
під будівлею «під Б», гараж «В», яма
оглядова «під В», вбиральня «Г», сарай
«Ж», колодязь з/б кільця «№1»,
ворота/хвіртка «№2», огорожа «№3»,
огорожа «№4». В свою чергу житловий
будинок «А» складається з житлових
кімнат 1-3, 1-4, 2-3, 2-4; прибудова «а» з
приміщень коридор 2-1, кухня 2-2, житлова
прибудова «А-1» має приміщення коридор
1-1, житлова кімната 1-2, кухня 1-5, ванна 1-6,
туалет 1-7.

Будинковолодіння знаходиться на
земельній ділянці для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд пл. 0,1317
га. на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 222803, виданого ОСОБА_2 13 січня
2005 року (а. с. 99).

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 25
вересня 2012 року № 5295/5296/8709/12-43
запропоновано можливі три варіанти
розподілу між співвласниками по ?
частині житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с.
38 - 63).

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 09
грудня 2013 року № 2040/13606/13-43,
запропоновано два додаткові варіанти
розподілу житлового будинку з
відхиленням від часток співвласників
(а. с. 134 - 151).

Вказані обставини підтверджуються
наявними в справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Під час вирішення зазначених спорів
суди повинні враховувати роз'яснення,
викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня 1991
року № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок».

Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183,
367 ЦК України та роз'яснень, викладених
у п.п. 6, 7 зазначеної постанови, виділ
частки в натурі (поділ будинку) може
мати місце за наявності технічної
можливості виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на жилий будинок»
судам роз'яснено, що в спорах про поділ
будинку в натурі учасникам спільної
часткової власності на будинок може
бути виділено відокремлену частину
будинку, яка відповідає розміру їх
часток у праві власності. У тих
випадках, коли для поділу необхідне
переобладнання та перепланування
будинку, він проводиться при наявності
дозволу на це виконкому місцевої ради
(ст. 152 ЖК УРСР).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції на вказані вимоги закону
уваги не звернув та не врахував, що при
поділі житлового будинку в натурі у
разі необхідності його переобладнання
та перепланування необхідний дозвіл
виконкому місцевої ради, який має бути
отриманий до винесення судом рішення,
що є обов'язковою умовою згідно з
вимогами ст. 152 ЖК УРСР.

Крім того, до ухвалення рішення в
матеріалах справи повинні бути надані
відповідні висновки: технічний
висновок про відповідність
перепланування будівельним нормам і
правилам, висновок про відповідність
перепланування
санітарно-епідеміологічним вимогам,
пропонованим до будинків і приміщень, і
правилам пожежної безпеки. Залежно від
обставин справи підлягають поданню
висновки і інших служб, зокрема
погодження для встановлення
відокремленого газо,- водо,- та
енергопостачання. Саме ці висновки на
час ухвалення рішення суду повинні
давати можливість суду поділити
житловий будинок у натурі.

На дані обставини звертав увагу Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 23 липня 2014 року (а. с. 224
зворот).

Суд першої інстанції при вирішенні
вимог про виділ в натурі частки із
майна звертався до головного
архітектора Києво-Святошинського
району, головного лікаря
санепідемстанції Києво-Святошинського
району, начальника пожежної служби
Києво-Святошинського району,
начальника газової служби
Києво-Святошинського району із
проханням погодження висновку
експертизи від 25 вересня 2012 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виділення в натурі частки із майна, при
цьому кожна із служб визначила
спеціальні передумови розподілу
будинку - влаштування ізольованих
інженерних мереж для кожної квартири;
розподіл земельної ділянки; проведення
комплексу газопостачальних робіт (а. с.
72 - 76).

Виконавчий комітет Боярської міської
ради Києво-Святошинського району
Київської області на запит
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з приводу погодження
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 25 вересня 2012 року №
5295/5296/8709/12-43 надав висновок № 1418 від 03
грудня 2012 року, яким встановлено, що
згідно даного висновку можливо
розподілити домоволодіння АДРЕСА_1.
Виконавчий комітет Боярської міської
ради погоджує матеріали судової
експертизи, викладені в дослідницькій
частині висновку, всі варіанти
потребують переобладнання житлового
будинку. Компетентним органам наказано
розглянути дане питання та винести
відповідне рішення (а. с. 110 - 111).

Таким чином, рішення відповідного
органу замінено висновком про
можливість поділу домоволодіння за
певних умов.

Отже, виходячи із вищевикладеного, суд
першої інстанції не з'ясував, чи наявна
можливість поділу будинку в натурі із
дотриманням визначених законодавством
вимог, за відсутності яких позов
задоволенню не підлягає, і прийняв
необґрунтоване рішення про
задоволення позовних вимог.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції було надано лист
виконавчого комітету Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області від 20 жовтня
2014 року № П3/49-1480.2, яким повідомлено, що
від 03 грудня 2012 року був підготовлений
висновок № 1418 на звернення судді
Києво-Святошинського району Київської
області про погодження висновку
експертизи від 25 вересня 2012 року №
5295/5296/8709/12-43 по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки
із майна по АДРЕСА_1.

Таким чином, рішення виконавчого
комітету місцевої ради щодо безумовної
можливості поділу спірного будинку в
передбаченому законом порядку
прийнято не було, а отже частка
позивача в праві спільної часткової
власності на будинок виділенню в
натурі не підлягає.

Відтак, позовні вимоги про виділення в
натурі частки із майна не підлягають
задоволенню із наведених вище підстав.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалене за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
зроблені із порушенням та неправильним
застосуванням судом норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України є підставами для його
скасування із ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 28
січня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову
до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки
майна.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Кашперська Т.Ц.

Судді :
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.