Придніпровський районний суд
Справа № 711/2872/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 серпня 2014 року
м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого - судді
Позарецької С.М.

при секретарі
Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державної
міграційної служби в Черкаській
області, третя особа: Комунальне
підприємство "Придніпровська СУБ"
Черкаської міської ради про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
Придніпровського районного суду
м.Черкаси із позовом до ОСОБА_3,
Державної міграційної служби в
Черкаській області, третя особа:
Комунальне підприємство
"Придніпровська СУБ" Черкаської
міської ради про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням. Свої позовні
вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1, батько
відповідачки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 її бабуся,
стверджують те, що вона із 10 червня 2012
року не проживає з ними за адресою:
АДРЕСА_1, де до 28 лютого 2014 року проживав
і ОСОБА_4, який помер. Весь цей час
ОСОБА_3 проживає за кордоном, в
Португалії на о. Мадейра у своєї матері
ОСОБА_6. Додому повертатися не
збирається, бо має уже дозвіл на
проживання у Португалії. Ось уже майже 2
роки вони сплачують за відповідача
комунальні послуги, а їх сімейний
бюджет не великий (ОСОБА_2 отримує
пенсію 1085 грн., у ОСОБА_1
середньомісячний заробіток складає
1500-1800 грн.) Щомісячна плата за
комунальні послуги за квартиру
становить 1050-1080 грн., тому їм дуже важко
фінансово.

На підставі викладеного, позивачі
просять суд визнати ОСОБА_3 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язати Державну міграційну службу
в Черкаській області зняти її з
реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
повністю підтримала позовні вимоги і
просила їх задовольнити. Додатково
пояснила, що відповідачем по справі є
її онучка - ОСОБА_3 Квартира належить їй,
ОСОБА_4, який помер - ІНФОРМАЦІЯ_3 року та
синові ОСОБА_1 - іншому позивачеві.
Онучку з їх згоди було зареєстровано в
квартирі, коли квартира була уже
приватизованою і вона проживала з ними
до 01.06.2012 року. Зараз їй 19 років і вона
переїхала на проживання до Португалії,
де живе її матір. В квартирі
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. Онучка ніяк не приймає участі у
витратах по оплаті за житло.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримав позовні вимоги і
просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3
не з'явилася, хоча про дату, час та місце
слухання справи була повідомлена
належним чином. Про причини неявки не
повідомила, не скористалася правом
надання письмових заперечень проти
позову.

В судове засідання представник
відповідача Управління ДМС України в
Черкаській області у м. Черкаси не
з'явився, хоча про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений
належним чином. Надано заяву, що при
вирішенні спору, відповідач
покладається на розсуд суду.

В судове засідання представник третьої
особи: КП "Придніпровська СУБ"
Черкаської міської ради не з'явився,
хоча про дату, час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином. До початку слухання справи подав
до суду заяву з проханням проводити
розгляд справи без участі представника
КП "Придніпровська СУБ" Черкаської
міської ради. При вирішенні справи
поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачів,
враховуючи думку представника третьої
особи та відповідача, дослідивши
матеріали справи та докази в їх
сукупності, на підставі повного,
об'єктивного та всебічного
дослідження, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення за
таких підстав:

встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
№22220 від 25.02.1999р. житлове приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 належить на праві
власності: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно довідки, виданої КП
«Придніпровська СУБ» №505 від 25.03.2014р., у
житловому приміщенні за вказаною
адресою зареєстровані 4 особи, а саме:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 з 10 червня 2012 року не
проживає за адресою: АДРЕСА_1. Крім того,
відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 має
посвідку НОМЕР_1 на постійне
проживання, як член родини громадянина
Португалії.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України (ст. 4 ЦПК
України).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Докази
надаються сторонами та іншими особами,
що беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України).
Крім того, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Статтею 41 Конституції України та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР
від 17.07.1997р. "Про ратифікацію Конвенції
про захист прав людини основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції",
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
та розпоряджатися належним йому
майном, на власний розсуд учиняти щодо
свого майна будь-які угоди, відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно до ст. 316 ч.1 ЦК України, - правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК
України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК
України, - право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК
України).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права.
Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК
України, - власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України,
члени сім»ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім»ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члені сім»ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 7 Закону України від
11.12.2003р. «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом 7
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Зазначений Закон регулює відносини,
пов'язані зі свободою пересування та
вільним вибором місця проживання в
Україні, в т.ч. правовідносини,
пов'язані із зняттям з реєстрації місця
проживання, а тому положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносини, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Під час розгляду справи встановлено, що
відповідач, як член сім»ї позивачів не
проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад один
рік; ОСОБА_3 виїхала на проживання до
іншої держави - Португалії. Такі
обставини свідчать про відсутність
обставин, які б давали підстави
вважати, що позивачі чинять їй
перешкоди у користування житлом.
Навпаки, вона добровільно залишила
місце проживання, участі в утриманні
житла не приймає і втратила зв»язок з
квартирою.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, а тому необхідно: визнати
ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати
Державну міграційну службу в
Черкаській області зняти її з
реєстраційного обліку за вказаною за
адресою.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, Першим
протоколом до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, до
якої Україна приєдналася 17.07.1997р.
відповідно до Закону №475/97-ВР від
17.07.1997р. "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", ст.
ст. 150 ЖК, ст.ст. 6, 15, 16, 316, 317, 319, 391, 321, 379, 383,
405 розд. ІІ гл.52 ЦК України, ЗУ від
11.12.2003р. "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 174, 79, 88, 209-224
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Зобов"язати Державну міграційну службу
в Черкаській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька