РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Греховій Г.Ю.,

за участю представника позивача -
Надольської А.М.,

за участю відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Райффазен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 09.02.2012
р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_2 було укладено договір про
надання банківських послуг та послуг у
сфері страхування № 014/0986/82/0041912,
відповідно до якого кредитор надав
позичальнику кредит в розмірі 51 419,17
гривень до 09.02.2018 р. під 28,9 % річних.

З укладенням кредитного договору
позичальник зобов'язався повернути
кредитні кошти та сплатити відсотки
частинами: шляхом здійснення
щомісячних ануїтетних платежів
відповідно до графіка погашення
кредиту (пункт 1.1.4 та 3.1 кредитного
договору), а у разі прострочення
грошового зобов'язання - сплатити пеню
у розмірі 1 % від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення
(пункт 10.3 кредитного договору). Крім
того, зобов'язався достроково погасити
кредит (протягом 30 днів) на вимогу
кредитора (п. 7.3.2 Кредитного договору).

Позичальник припинив виконувати свої
грошові зобов'язання. Вимогу кредитора
про дострокове погашення кредиту не
виконав.

Станом на 07.07.2014 р. заборгованість
ОСОБА_2 по кредитному договору
становить 57 240,10 гривень, що складається
із: 42 108,08 гривень - заборгованості за
кредитом (в т.ч., прострочена
заборгованість за кредитом - 1 500,39
гривень); 7 037,84 гривень заборгованості
за відсотками; 8 094,18 гривень - пені за
прострочення сплати кредиту та
відсотків.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на
користь публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Хмельницької обласної дирекції
заборгованість за договором про
надання банківських послуг та послуг у
сфері страхування № 014/0986/82/0041912 від
09.02.2012 р. станом на 07.07.2014 р. у сумі 57 240,10
гривень та судовий збір у сумі 572,40 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково, пояснивши, що сплатить
заборгованість за кредитом та
відсотками за користування кредитними
коштами. Просив зменшити розмір пені,
нарахованої за прострочення сплати
кредиту та відсотків, враховуючи його
скрутне матеріальне становище,
відсутність постійного місця роботи та
наявність малолітньої дитини на
утриманні.

Заслухавши думку представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до статей 526, 527, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09.02.2012 р. між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Райффазен Банк Аваль»
було укладено договір про надання
банківських послуг та послуг у сфері
страхування № 014/0986/82/0041912, відповідно
до п.1.1.1, якого кредитор надав
позичальнику кредит в розмірі 51 419,17
гривень на споживчі цілі на строк 72 міс.
до 09.02.2018 р. зі ставкою 28,9 % річних.

Відповідно до умов укладеного договору
про надання банківських послуг та
послуг у сфері страхування №
014/0986/82/0041912 позичальник зобов'язався
повернути кредитні кошти та сплатити
відсотки частинами: шляхом здійснення
щомісячних ануїтетних платежів
відповідно до графіка погашення
кредиту (пункт 1.1.4 та 3.1 кредитного
договору).

Позичальник припинив виконувати свої
грошові зобов'язання. Вимогу кредитора
про дострокове погашення кредиту не
виконав.

Станом 07.07.2014 р. заборгованість за
кредитом складає 42108,08 грн., в тому числі
прострочена заборгованість за
кредитом у сумі 1500,39 грн.

Відповідно до п. 10.3 договору про
надання банківських послуг та послуг у
сфері страхування № 014/0986/82/0041912 за
прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань за договором
кредитор має право нарахувати, а
позичальник зобов'язаний на вимогу
кредитора сплатити останньому пеню в
розмірі 0,1% від суми простроченого
платежу за кожен календарний день
прострочення.

Станом на 07.07.2014 р. нарахована пеня за
прострочення сплати кредиту та
відсотків у сумі 8 094,18 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків,
та за наявності інших обставин, які
мають істотне значення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30 березня 2012 року передбачено що
істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Суд вважає за можливе зменшити розмір
пені, нарахованої за прострочення
сплати кредиту та відсотків, оскільки
визначений позивачем розмір останньої
є непропорційно великим в порівнянні з
розміром заборгованості за кредитом та
відсотками за користуванням кредитом,
а також враховуючи наявність на
утриманні ОСОБА_2 малолітньої дитини
та його скрутне матеріальне становище.
Суд приходить до висновку зменшити
розмір пені, стягнувши з ОСОБА_2 на
користь банку пеню у сумі 1000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що з відповідача на користь
банку слід стягнути заборгованість за
договором про надання банківських
послуг та послуг в сфері страхування №
014/0986/82/0041912 від 09.02.2012 року у сумі 50145, 92
грн., яка складається з наступного:
заборгованості за тілом кредиту у сумі
42108,08 грн., заборгованості за відсотками
у сумі 7037,84 грн. та пені у сумі 1000 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2
на користь публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
слід стягнути судовий збір у сумі 501
грн. 46 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 526, 527, 530, 551, 610, 611, 623, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року,
суд

вирішив:

позов публічного акціонерного
товариства «Райффазен Банк Аваль» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Хмельницької обласної дирекції
(м. Хмельницький, вул. Грушевського, 54,
, МФО 315966, р/р 290901019)
заборгованість за договором про
надання банківських послуг та послуг в
сфері страхування № 014/0986/82/0041912 від
09.02.2012 р. у сумі 50145, 92 (п'ятдесят тисяч
сто сорок п'ять грн. 92 коп.) грн., яка
складається з наступного:
заборгованості за тілом кредиту у сумі
42108,08 (сорок дві тисячі сто вісім грн. 08
коп.) грн., заборгованості за відсотками
у сумі 7037,84 (сім тисяч тридцять сім грн.
84 коп.) грн. та пені у сумі 1000 (одна
тисяча) грн.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у
сумі 501 грн. 46 коп.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.