Номер провадження: 22-ц/785/8026/14
Головуючий у першій інстанції Наумчак
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди, завданої залиттям квартири за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Балтського районного суду Одеської
області від 23 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

6.05.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 та просила стягнути з
останньої на її користь матеріальну
шкоду в сумі 8 204,00 грн., 1500,00 грн. за
проведення незалежної експертизи та
сплачені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Позов обґрунтувала тим, що вона
проживає в АДРЕСА_1.

Її квартира розташована на першому
поверсі двоповерхового будинку, на
другому поверсі цього будинку над її
квартирою, розташована квартира
відповідачки.

15 жовтня 2013 року з квартири
відповідачки сталося протікання води у
її квартиру у зв'язку з руйнацією бачку
унітазу. Внаслідок затоплення квартира
була пошкоджена, а саме: замочена стеля
коридору, кухні та ванної кімнати з
деформацією гіпсокартонної стелі
коридору і кухні, з деформацією дверей
ванної кімнати, залиттям кухонної
стінки, відклеюванням шпалер в
коридорі.

Вина відповідачки встановлена актом
візуального обстеження квартири,
висновком незалежного експерта та може
бути підтверджено показами свідків.

Посилаючись на викладене позивачка
просила задовольнити її позовні
вимоги.

Рішенням Балтського районного суду
Одеської області від 23.07.2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 8204,00 грн.,
витрати за проведення експертизи в
сумі 1500,00 грн. та 243,60 грн. сплачений
судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, , вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін.

Судом встановлені і підтверджені
матеріалами справи наступні обставини.

Сторони мешкають у АДРЕСА_1: ОСОБА_2 в
квартирі №1 на першому поверсі, ОСОБА_3
в квартирі №3 на другому поверсі.

Згідно свідоцтва про право власності
від 21.07.1993 року №149 ОСОБА_2 (дівоче
прізвище ОСОБА_2) належить 1/3 частини
квартири №1.

15.10.2013 року позивачка виявила
затоплення своєї квартири, про що
сповістила ОСОБА_3 Наступного дня, про
випадок затоплення квартири ОСОБА_2
сповістила Балтську міську раду.

Представники міської ради виїхали на
місце, і після огляду квартир склали
акт від 16.10.2013 року, яким констатували
факт затоплення квартири №1, внаслідок
руйнації бочку унітазу у квартирі №3.

Комісія також виявила сліди протікання
води з другого поверху на стелі
коридору, кухні та ванної кімнати (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд виходив з того, що затоплення
квартири позивачки трапилося з вини
ОСОБА_3, яка не перевіряла справність
каналізаційної системи своєї квартири
і допустила руйнування туалетного
бочка.

Розмір матеріальної шкоди у сумі 8 204,00
грн., встановлений висновками №50-2013 від
13.12.2013 року незалежного експерта
(а.с.9-15).

Крім того, на користь позивачки
стягнуто судом 1500,00 грн. - витрати за
проведення експертизи та судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

При розгляді спору по суті суд
керувався вимогами ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК
України, відповідними вимогами
цивільно-процесуального законодавства
та роз'ясненнями, викладеними у п.2
Постанови пленуму Верховного Суду
України №6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року, з
наступними змінами.

Колегія погоджується з висновками суду
і вважає, що вони відповідають
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом не встановлено самого факту
затоплення і залиття квартири
позивачем, не доведено вини ОСОБА_3 у
спричиненні збитку, є безпідставні і
суперечать матеріалам справи.

Факт затоплення підтверджений актом
візуального обстеження квартири №1 від
16.10.2013 року (а.с.4).

Крім того, у листі ОСОБА_3 на адресу суду
від 10.06.2014 року відповідачка не
заперечувала факт попадання води з її
квартири в квартиру ОСОБА_2, який стався
внаслідок розбиття бочка унітазу
(а.с.49-50).

В матеріалах справи є копія судових
рішень від 26.05.2009 року та 31.10.2011 року, які
підтверджують неодноразове
спричинення матеріальної та моральної
шкоди позивачці з боку ОСОБА_3
внаслідок затоплення її квартири
(а.с.35-38; 39-40).

Тому висновки суду про те, що
затоплення квартири позивачки сталося
із-за неправомірних дій ОСОБА_3, яка
своєчасно не усунула несправність
каналізаційної системи, не суперечать
матеріалам справи.

Посилання в скарзі на те, що судом, в
порушення вимог ч.ч.1,2 ст.59 ЦПК України,
неправильно була дана оцінка акту від
16.10.2014 року, який, на думку відповідача,
був складений в порушення вимог
діючого законодавства, є безпідставні.

Вказаний акт відповідно до вимог
ст.ст.57,64 ЦПК України відноситься до
письмового доказу і оцінений судом в
сукупності з іншими доказами згідно
вимог ст.212 ЦПК України.

Крім того, член комісії, яка оглядала
квартиру ОСОБА_2 16.10.2013 року, ОСОБА_4 та
свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
підтвердили в суді, що залиття
квартири №1 сталося з квартири №3.

Твердження в апеляційній скарзі про те,
що експерт ЧП ОСОБА_8 не представила
суду безспірних доказів того, що вона є
компетентним спеціалістом і не
попереджалась про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
невірного висновку, тому судом
неправильно прийнято до уваги цей
висновок при встановленні розміру
відшкодування, є неспроможні.

Експертне дослідження, надане
позивачкою як доказ, а не як висновок
експертизи, що не суперечить вимогам
ст.57 ЦПК України і оцінено судом в
установленому законом порядку.

Посилення в скарзі на те, що суд не
врахував фізичний та технічний стан
самого будинку, не відноситься до
предмету спору і колегією до уваги не
приймаються.

Доводи скарги про те, що ОСОБА_2 є
неналежним позивачем по справі, так як
нею не надано доказів о належності їй
квартир №1, суперечать висновкам,
викладеним в рішенні Балтського
районного суду Одеської області від
31.10.2011 року. Згідно з вказаним рішенням
ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_2) є
власником 1/3 частини квартири
відповідно до свідоцтва про право
власності від 21.07.1993 року №149 (а.с.35-38).

Інші доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія вважає,
що на підставі вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду 1-ої
інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Балтського районного суду
Одеської області від 23 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

О.М.Таварткіладзе