Провадження № 2/201/3389/2014р.
У Х В А Л А

30 жовтня 2014р. суддя Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська -
Ткаченко Н.В., ознайомившись з
матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов’язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди,
постановлення окремої ухвали,

В С Т А Н О В И Л А:

В Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська 28.10.2014р. надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов’язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди,
постановлення окремої ухвали.

В позовній заяві відповідачем
зазначено Дніпропетровську міську
раду, яка розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, Бабушкінський район,
пр. К. Маркса, 75.

За загальними правилами підсудності,
встановленими ст. 109 ЦПК України,
позови до юридичних осіб
пред’являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

З огляду на те, що місцезнаходження
відповідача зареєстроване на
території Бабушкінського району м.
Дніпропетровська, та враховуючи що для
даної категорії справи не передбачено
виключну підсудність та підсудність за
вибором позивача, то відповідно до п. 4
ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовну заяву
ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської
ради про визнання дій неправомірними,
зобов’язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди,
постановлення окремої ухвали слід
повернути позивачу, оскільки дана
позовна заява не підсудна Жовтневому
районному суду м. Дніпропетровська.

Посилання позивача на те, що позов
пред’явлено відповідно ч. 1 ст. 114 ЦПК
України, судом не можуть бути
прийняті до уваги з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013р. виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (ч.1 ст. 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об’єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (ст. 358 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (ст. 370, 372 ЦК); про
право користування нерухомим майном
(визначення порядку користування ним);
про право, яке виникло із договору
найму жилого приміщення, оренди тощо;
про визнання правочину з нерухомістю
недійсним; про звернення стягнення на
нерухоме майно – предмет іпотеки чи
застави; розірвання договору оренди
землі; стягнення орендної плати, якщо
спір виник з приводу нерухомого майна;
про усунення від права на спадкування
та визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

З заявлених позивачем вимог
вбачається, що він не згоден зі
строками та результатами розгляду
його звернення до відповідача із
заявою про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки, а тому правила ч. 1
ст. 114 ЦПК України не можуть бути
застосовані, оскільки спір між
сторонами виник не з приводу
нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись п. 4
ч. 3 ст. 121, 210, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
визнання дій неправомірними,
зобов’язання вчинити певні дії,
відшкодування моральної шкоди,
постановлення окремої ухвали –
повернути позивачу, разом із
прикладеними до неї документами,
роз’яснивши необхідність звернення з
таким позовом до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:

Н.В.Ткаче
нко