Справа №464/6021/14-ц
пр № 2-з/464/40/14
У Х В А Л А

18.06.2014 року Сихівський
районний суд м. Львова

у складі: головуючого – судді Дулебка
Н.І.,

при секретарі – Кріль Х.О.,

розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову публічного акціонерного
товариства „ВіЕс Банк” до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, –

встановив:

Позивач ПАТ „ВіЕс Банк” звернувся до
суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором №KF50941 від 18.07.2008
р. в сумі 15 487, 77 доларів США, що в
еквіваленті до національної валюти
станом на 12.06.2014 р. становить 180 141, 96 грн.
та судового збору – 1 923, 22 грн.

Представник позивача ОСОБА_1
подав до суду заяву про забезпечення
позову, згідно якої просить
забезпечити позов шляхом накладення
арешту на грошові кошти, рухоме та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КС 438559,
виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України
у Львівській області 01.11.2005 р.,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса
м.Львів, вул. Зубрівська, 11/75) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КВ 934917,
виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у
Львівській області 16.05.2002 р.,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, адреса
м.Львів, вул. Зубрівська, 11/75), а також
обмежити право виїзду за кордон
відповідачам.

Оглянувши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява про
забезпечення позову підлягає
частковому задоволенню із таких
підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст. 152
ЦПК України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р.
„Про практику застосування судами
цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову”,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Враховуючи наведене, оглянувши
матеріали цивільного позову, з
урахуванням доказів, наданих на
підтвердження позовних вимог та даних
щодо осіб відповідачів, заявлені
позовні вимоги, які стосуються майна,
щодо якого позивач просить застосувати
заходи забезпечення позову, суд
приходить до висновку, що слід накласти
арешт на майно, що належить ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в межах суми заборгованості,
оскільки між сторонами дійсно виник
спір про право, відповідачі можуть у
будь-який час до ухвалення рішення суду
по справі переховувати майно з метою
ухилення від виконання своїх
зобов’язань, а також враховуючи
можливість зменшення вартості майна
чи його знищення, існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України
„Про порядок виїзду і в'їзду в Україну
громадян України”, громадянинові який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

А тому, щодо обмеження права виїзду
відповідачів за межі України, у такій
вимозі слід відмовити, оскільки дане
питання може вирішуватись на стадії
виконання судового рішення в порядку,
визначеному ст.377-1 ЦПК України, а не в
порядку забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.
151, 152, 153, Законом України „Про порядок
виїзду і в'їзду в Україну громадян
України”, ст.ст.151-153, 208, 210 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову публічного
акціонерного товариства „ВіЕс Банк”
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

В порядку
забезпечення позову накласти арешт на
майно, що належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт серії КС 438559, виданий
Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у
Львівській області 01.11.2005 р.,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса
м.Львів, вул. Зубрівська, 11/75) та ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КВ 934917,
виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у
Львівській області 16.05.2002 р.,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, адреса
м.Львів, вул. Зубрівська, 11/75) в межах
суми заборгованості за кредитним
договором №KF50941 від 18.07.2008 р., що
становить 180 141 грн. 96 грн.

В задоволенні решти вимог – відмовити.

Ухвала про забезпечення
позову виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копію ухвали надіслати
відповідачам для відома та Сихівському
ВДВС Львівського МУЮ для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через суд першої інстанції протягом
п’яти днів з дня отримання ухвали.

Головуючий
Дулебко Н.І.