Єдиний унікальний номер 725/2855/14-ц
Номер провадження 2/725/628/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2014 року.Першотравневий
районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської - Тонієвич
О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці
цивільну справу за позовом Кредитної
спілки "Буковинський Альянс" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в травні 2014 року
звернувся до Першотравневого
районного суду м.Чернівці з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Посилався на те, що 27 липня 2006 року
між Кредитною спілкою "Буковинський
Альянс" та членом спілки ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №485, згідно
якого остання отримала кредит у
розмірі 35 000 грн. зі строком повернення
до 26 січня 2007 року.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, у відповідачки
ОСОБА_1 станом на 13 травня 2014 року
виникла заборгованість у розмірі 179 739
грн. 83 коп.

Просив стягнути з відповідачки
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 179 739 грн. 83 коп., а також 1797 грн.
39 коп. судового збору.

Представник позивача Парасій Д.С. під
час розгляду справи позов підтримав та
підтвердив викладені у ньому
обставини. Просив задовольнити його в
повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 позов визнали частково. Не
заперечували щодо визначеного
представником позивача тіла кредиту.
Разом з тим, не погоджувалися щодо
нарахованих позивачем відсотків,
оскільки нею було здійснено погашення
кредиту у розмірі 51 577 грн. 05 коп., а тому
відсотки повинні нараховуватись без
врахування сплаченої нею суми. Також,
вважає, що позивач безпідставно
нарахував суму пені. Крім того,
зазначила, що вона є особою пенсійного
віку та у неї на даний час склалося
скрутне матеріальне становище.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 27 липня 2006
року між Кредитною спілкою
"Буковинський Альянс" та членом спілки
ОСОБА_1, було укладено кредитний
договір №485 (а.с.5).

Відповідно до умов договору Банк
надав ОСОБА_1 кредитні кошти на
споживчі потреби у розмірі 35 000 грн. зі
сплатою 42% річних, з кінцевим терміном
повернення до 26 січня 2007 року (п.п.1.1,2.1,3.1
Договору).

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Під час розгляду справи відповідачкою
ОСОБА_1 було підтверджено факт
отримання нею кредитних коштів.

Згідно із положеннями ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

При порушенні зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін
(ч.1 ст.530 ЦК України)).

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що між сторонами існували
договірні зобов'язання, які позивач
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачці у користування кредитні
кошти. Однак ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконала, у визначений в договорі строк
кошти не повернула, чим порушила умови
укладеного між сторонами договору та
відповідно прострочила виконання
взятих на себе зобов'язань, що призвело
до утворення заборгованості по сплаті
кредиту, яка згідно із наданим
позивачем розрахунком, станом на 13
травня 2014 року складається із: 35 000 грн. -
заборгованість по тілу кредиту; 118 672
грн. 54 коп. - сума нарахованих відсотків;
26 067 грн. 29 коп. - прострочена пеня
(а.с.8-10).

Відповідачка повідомлялася про наявну
заборгованість та необхідність її
погашення, однак залишила дану вимогу
позивача без задоволення (а.с.11-12).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Як вбачається із вимог ст.536 ЦК України,
за користування чужими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

При цьому, суд вважає не обґрунтованим
посилання відповідачки на те, що
позивачем їй було невірно здійснено
нарахування відсотків за користування
кредитом,оскільки, на її думку, кошти,
які вона періодично вносила на
погашення кредиту, необхідно було
зараховувати на погашення тіла
кредиту, виходячи з наступного:

Зокрема, згідно п.6.3. Договору якщо сума
платежу, що його вносить Позичальник, є
недостатньою для погашення кредиту,
відсотків та пені, то Спілка зараховує
в першу чергу суму пені, далі - суму
відсотків, а саму, що залишилась, Спілка
зараховує на погашення кредиту.

Вказаний договір був підписаний
відповідачкою ОСОБА_1, а отже, вона
погодилася з його умовами в повному
обсязі.

Таким чином, позивачем вірно було
зараховано сплачені відповідачкою
кошти на погашення відсотків.

Не знаходить суд й підстав для
зменшення розміру неустойки (пені) за
прострочення виконання зобов'язань.

Так, під неустойкою (штрафом,
пенею) Закон розуміє грошову суму або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549 ЦК
України).

Згідно вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Отже, виходячи зі змісту наведеної
норми, істотними обставинами в
розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Положеннями ст. 616 ЦК України
передбачено право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника. При цьому
питання зменшення розміру неустойки
вирішується в конкретній ситуації на
підставі певних доказів і розрахунків.

Однак з матеріалів справи, зокрема,
розрахунку заборгованості, вбачається,
що розмір неустойки є значно меншим за
фактично виниклу заборгованість по
тілу кредиту та відсотках. Крім того,
відповідачка ОСОБА_1 стверджувала, що
не має можливості сплачувати
заборгованість по кредиту, у зв'язку із
скрутним матеріальним становищем.
Однак, як було встановлено судом,
ОСОБА_1 щомісяця отримує пенсію в
розмірі 2139 грн., на утриманні не має
неповнолітніх дітей чи непрацездатних
осіб. Таким чином, суд не знаходить
підстав для зменшення розміру
неустойки.

Враховуючи зазначені вище вимоги
закону, суд вважає, що вказаний вище
борг по кредитному договору підлягає
стягненню з відповідачки на користь
позивача в повному об'ємі.

Крім того, суд вважає, що з відповідачки
ОСОБА_1 на користь позивача також
підлягають стягненню і судові витрати,
понесені останнім у зв'язку із
зверненням до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 514, 515, 526, 527, 530, 536, 611,
1046-1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу
України, ст.ст.88, 169, 209, 212-215, 218, 224-228, 294
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної
спілки "Буковинський Альянс"
заборгованість за кредитним договором
№485 від 27 липня 2006 року у розмірі 179 739
(сто сімдесят дев'ять тисяч сімсот
тридцять дев'ять) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної
спілки "Буковинський Альянс" сплачений
судовий збір у сумі 1797 (одна тисяча
сімсот дев'яносто сім) грн. 39 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. В. Вольська-Тонієвич