Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/3933/14
Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Рішення

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 28 травня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

Встановила :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаним позовом, який
обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла її бабуся - ОСОБА_6, після смерті
якої відкрилася спадщина, яка
складається з двокімнатної квартири в
м. Запоріжжі.

Позивачка не проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та пропустила шестимісячний строк для
подання заяви про прийняття спадщини з
поважних причин.

Так, позивачка зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_2. Разом з
нею проживала бабуся ОСОБА_7.

Починаючи з 2010 року стан здоров'я
бабусі ОСОБА_7 погіршився, тож
позивачка вимушена була працювати на
трьох посадах, щоб забезпечувати
харчами свою бабусю та малолітню
доньку.

01.11.2013 року бабуся була госпіталізована
у 5-ту лікарню швидкої та екстреної
медицини , де їй була проведена
операція, а ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла.

Оскільки позивачка постійно не
відходила від хворої ОСОБА_7, тож не
мала змоги часто відвідувати свою
другу бабусю ОСОБА_6, останній раз
бачила її у березні 2013 року. Про її
смерть дізналася 12.11.2013 року від
сусідів за адресою, де вона мешкала.

На початку грудня 2013 року позивачка
звернулася до Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя з двома
позовами до Запорізької міської ради
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті свого
батька ОСОБА_8 та своєї бабусі ОСОБА_6,
які померли ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 10.01.2014 року
позовну заяву до Запорізької міської
ради про надання додаткового строку
для прийняття спадщини після смерті
бабусі ОСОБА_6 було визнано неподаною
та повернуто позивачці.

У лютому 2014 року в процесі розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до
Запорізької міської ради про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_8 позивачці стало відомо про
наявність інших спадкоємців, а саме -
ОСОБА_5 - відповідача у справі.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2014
року позов про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті батька позивачки ОСОБА_8
задоволено.

Посилаючись на вказані обставини
просила суд визначити додатковий строк
для подання заяви про прийняття
спадщини за законом після смерті
бабусі ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 28 травня 2014 року позов
задоволено.

Визначено додатковий строк в два
місяці з дня набрання чинності рішення
для подання заяви про прийняття
спадщини за законом після смерті
бабусі ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачем позовні вимоги
визнано, позивачка пропустила строк
для прийняття спадщини з поважної
причини, тому відповідно до ст.. 1272 ЦК
України наявні правові підстави для
визначення їй додаткового строку,
достатнього для подання нею заяви про
прийняття спадщини.

З такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитись не можна
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270, 1272 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

Згідно із роз'ясненнями, наданими в п. 24
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК України. Суди відкривають
провадження в такій справі у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину
(частина друга статті 1272), а також за
відсутності інших спадкоємців, які б
могли б дати письмову згоду на подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Відповідачами у
такій справі є спадкоємці, які прийняли
спадщину. При відсутності інших
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття відповідачами
є територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Встановлено, що 21 квітня 2013 року
померла ОСОБА_6, після смерті якої
залишилося спадкове майно - квартира в
м. Запоріжжі. Спадкоємцями є внуки
померлої: позивач ОСОБА_4 та відповідач
ОСОБА_5

За даними реєстрації постійного місця
проживання, позивачка зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_2. У
визначений законом строк не звернулась
до нотаріальної контори із завою про
прийняття спадщини після смерті бабусі
- ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_5 проживає за адресою
: АДРЕСА_1, та 15.07.2013 року подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті бабусі
- ОСОБА_6 ( а.с.118)

Як вбачається із матеріалів справи
відповідач ОСОБА_5 визнав позов
повністю.

Відповідно до матеріалів
спадкової справи, ОСОБА_3 звернувся у
жовтні 2013 року до нотаріальної контори
про прийняття спадщини, яку він приймає
за заповітом, відповідно до якого
померла ОСОБА_6 заповідала все своє
майно, що буде належати на день її
смерті, де б воно не знаходилось і з
чого б воно не складалось ( а.с.119, 140).

На час вирішення спору заповіт є
чинним.

Проте до участі у справі ОСОБА_3
залучений не був, хоча суд вирішував
питання про його права і обов'язки.

Отже, суд першої інстанції належним
чином не з'ясував коло спадкоємців
після смерті спадкодавця ОСОБА_6, на
порушення вимог ч. 4 ст.10 ЦПК України, не
попередив сторін про наслідки вчинення
або не вчинення певних процесуальних
дій, враховуючи характер спірних
правовідносин не обговорив питання про
необхідність залучення до участі у
справі іншого спадкоємця, який
звернувся до нотаріальної контори у
визначений цивільним законодавством
строк, а тому особа фактично була
позбавлена свого права представляти та
захищати свої інтереси, надавати
відповідні докази та реалізовувати
інші процесуальні права, передбачені
ст.27, ст.. 31 ЦПК України, чим порушив
вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду, а
відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України
апеляційний суд позбавлений
можливості в силу повноважень, наданих
йому законом, цей недолік суду першої
інстанції усунути.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирішуючи даний спір, місцевий суд
помилково вважав рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 17.03.2014 року, яким позов
ОСОБА_4 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_8 задоволено,
такими, яке в силу ст. 61 ЦПК України має
преюдиціальне значення для вирішення
даного спору, оскільки предметом
даного спору є доказування наявності
правових підстав для визначення ОСОБА_4
додаткового строку для прийняття
спадщини після смерті бабусі ОСОБА_6 на
спадкове майно, яке залишилось після
її смерті.

Зважаючи на те, що спір про спадщину
фактично виник між позивачем і
спадкоємцем, який не був залучений до
участі у справі, а відповідач по справі
визнав позов та права позивачки на
спадкове майно не оспорює, оскаржуване
рішення відповідно до ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового - про відмову у задоволені
позовних вимог з мотивів, викладених
вище.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 28 травня 2014 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: