Номер провадження: 22-ц/785/7121/14
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія судців судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді
Панасенкова В.О.

суддів: Парапан В.Ф.

Громіка Р.Д.,

при секретарі:
Фабіжевській Т.С.,

за участю: представник відповідача,
Приватного акціонерного товариства
«Українське Дунайське пароплавство»,
Яцевича О.С,,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 29 квітня 2014 року
за позовом ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а:

31 січня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, який згодом
уточнив, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що наказом від 17 вересня 2013 року він був
звільнений з ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» за ст. 38 КЗпП
України, за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію з 17 вересня 2013 року,
але йому не виплатили заробітну плату в
розмірі 11156,91 грн. Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 29 жовтня 2013 року з
відповідача, ПрАТ «УДП», на його
користь стягнуто заборгованість по
заробітній платі в розмірі 11156,19 грн. та
моральну шкоду в розмірі 500 грн.
Рішення суду було звернуто до
виконання й остаточно розрахунок з ним
був здійснений 20 березня 2014 року. Тому
час затримки розрахунку при звільненні
становить 6 місяців 2 дня (з 17 вересня
2013 року по 19 березня 2014 року), а сума
середнього заробітку складає 9325,84 грн.,

Посилаючись на ці обставини, та на ст.
ст. 116, 117 КЗпП України, позивач ОСОБА_4
просив суд стягнути з відповідача на
його користь середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 9325 грн.84 коп. (а.с. 1-2, 12-13).

Представник відповідача, ПрАТ «УДП»,
позов визнав частково і в своїх усних і
письмових поясненнях від 28 квітня 2014
року зазначав, що позивач ОСОБА_4
остаточно одержав заборгованість по
заробітній платі в розмірі 11156, 91 грн. 09
січня 2014 року, а не 20 березня 2014 року як
він зазначив. Тому час затримки
розрахунку при звільненні з 17 вересня
2013 року по 09 січня 2014 року становить 78
днів (вересень 2013 року - 9 робочих днів,
жовтень 2013 року - 23 дні, листопада 2013
року - 21 день, грудень 2013 року - 21 день,
січень 2014 року - 4 дні) і сума середнього
заробітку складає 5078, 16 грн. (78 робочих
дні х 65,22 грн.).

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4
просить рішення суду першої інстанції
скасувати й ухвалити нове рішення про
задоволення позову, мотивуючи тим, що
суд порушив норми процесуального та
матеріального права.

В запереченні на апеляційну скаргу
відповідач, ПрАТ "УДП", просить скаргу
відхилити у зв'язку з безпідставністю
її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги позивача ОСОБА_4,
пояснення на апеляцію представника
відповідача, ПрАТ "УДП", - Яцевича О.С.,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню
частково за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
стягнення заборгованості по
заробітній платі проводилось в
примусовому порядку за рішенням суду,
що в свою чергу позбавляє відповідача
обов'язку про сплату інших сум ніж
визнаних у рішенні суду.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом від 17 вересня 2013 року позивач
ОСОБА_4 був звільнений з ПрАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
за ст. 38 КЗпП України, за власним
бажанням у зв'язку з виходом на пенсію з
17 вересня 2013 року, але з ним не був
проведений розрахунок при звільненні в
розмірі 11156,91 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 29 жовтня 2013
року з відповідача, ПрАТ «УДП», на
користь позивача ОСОБА_4 стягнуто
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 11156,19 грн. та моральну шкоду в
розмірі 500 грн. Рішення суду було
звернуто до виконання.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає в рішенні, в якому
наводить мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

В порушення положень ст. ст. 10, 60, 179, 212,
213, 214 ЦПК України суд першої інстанції
не з'ясував повно та всебічно
обставини, які мають значення для
вирішення справи, та не дослідів і не
надав належної оцінки наявним у справі
доказам.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Колегія суддів вважає, що у даному
випадку апеляційний суд має законні
підстави для встановлення обставин, що
мають значення для справи, та
дослідження й оцінки наявних у справі
доказів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_4 остаточно одержав
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 11156, 91 грн. 09 січня 2014 року, що
підтверджується видатковим касовим
ордером від 09 січня 2014 року.

Колегія суддів вважає, що час затримки
розрахунку при звільненні позивача
становить з 17 вересня 2013 року по 09
січня 2014 року, тобто 78 днів (вересень 2013
року - 9 робочих днів, жовтень 2013 року - 23
дні, листопада 2013 року - 21 день, грудень
2013 року - 21 день, січень 2014 року - 4 дні).

Згідно довідки ПрАТ «Українське
Дунайське пароплавство» від 24 лютого
2014 року середньоденна заробітна плата
без урахування утриманого податку на
доходи фізичних осіб склала 65 грн. 22
коп. (а.с.30), тому сума середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні позивача ОСОБА_4 складає
5078 грн. 16 коп. (65 грн.22 коп. * 78 робочих
днів).

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (частина перша статті
15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК
України).

За таких обставин, виконуючи
повноваження апеляційного суду,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що позивачем ОСОБА_4 в судовому
засіданні доведено, що відповідач, ПрАТ
«УДП», порушив його право на отримання
розрахунку при звільненні у
встановлені законом строки. Після
ухвалення судового рішення про
стягнення заборгованості із
заробітної плати роботодавець не
звільняється від відповідальності,
передбаченої ст. 117 КЗпП України. Тому у
відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України
вимоги позивача підлягають захисту
судом шляхом стягнення з відповідача,
ПрАТ «УДП», на користь позивача
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 5078,16
грн.

Отже, вимоги позивача є законними,
обґрунтованими й підлягають
задоволенню частково.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
з відповідача, ПрАТ «УДП», у дохід
держави слід стягнути витрати по
сплаті судового збору в сумі 121,80 грн.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, а саме, ст. ст. 10,
60, 212, 213, 214 ЦПК України, та норм
матеріального права, а саме, ст. ст. 116, 117
КЗпП України, у відповідності до п. 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції й ухвалення нового рішення
про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 4,
313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково, рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 квітня 2014 року скасувати і
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українське Дунайське
пароплавство», ,
місцезнаходження: 68800, Одеська область,
м. Ізмаїл, вул. Краснофлотська, 28, на
користь ОСОБА_4, місце проживання:
АДРЕСА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
розмірі 5078, 16 грн. (п'ять тисяч сімдесят
вісім гривень шістнадцять коп.) з
подальшим утриманням з вказаної суми
всіх обов'язкових платежів.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної силу з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту набрання законної сили
рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік