Справа №592/7575/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/1893/14 Суддя-доповідач -
Семеній Лідія. Іванівна. Категорія - 30
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до адвоката
ОСОБА_4

про стягнення грошових коштів,
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 вересня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність і
необґрунтованість ухваленого рішення,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
права, просить рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Зазначає, що відповідач належним чином
не здійснив захист його прав та
інтересів, а сплачені кошти не
повернув. Вважає, що з вини відповідача
не виконано укладений між ними договір
про надання послуг, а тому завдані
замовнику збитки підлягають
відшкодуванню за рахунок ОСОБА_4 При
цьому звертає увагу, що оскільки
позивач фактично відмовився від
надання послуг адвоката, тому сплачені
кошти підлягають поверненню. Вказує на
відсутність істотних умов в укладеній
25.07.2011 року з адвокатом угоді про
надання юридичних послуг, зокрема
розмір гонорару, обсяг та зміст послуг,
угода від 16.06.2011 року взагалі не
укладалася, бо не підписана позивачем.
Кошти, передані адвокату, вважає
набутими ним без достатньої правової
підстави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3, який підтримав
скаргу з зазначених в ній підстав,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що в червні 2011 року
відносно позивача ОСОБА_3 порушена
кримінальна справа, він був затриманий
і йому був обраний запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою.

За усною домовленістю з дружиною
обвинуваченого та з ним самим правову
допомогу у цій справі надавав адвокат
ОСОБА_4, який, зокрема зустрічався з
ОСОБА_3 у Сумському СІЗО, на підставі
ордеру приймав участь в судових
засіданнях, де вирішувалось питання
про обрання запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою, оскаржив
постанову слідчого про порушення
кримінальної справи, подав звернення
до Європейського суду з прав людини
стосовно незаконності затримання
ОСОБА_3, а також апеляційну скаргу на
судове рішення та приймав участь у її
розгляді. За надання правової допомоги
адвокат ОСОБА_4 отримав гонорар у сумі
8000 грн. і цей факт не заперечується
сторонами.

06.09.2011 року ОСОБА_3 відмовився від
послуг адвоката ОСОБА_4 на стадії
досудового слідства по кримінальній
справі (а.с.42 на звор.).

25.07.2011 року між ОСОБА_3 та адвокатом
ОСОБА_4 укладена письмова угода про
надання юридичних послуг, а саме
консультацій та ведення цивільної
справи в Зарічному районному суді м.
Суми, згідно з якою розмір винагороди
вони визначили за домовленістю (а.с.7).
Сторонами визнано, що за їх
домовленістю сума гонорару склала 4500
грн. та була отримана адвокатом.

Вказана угода позивачем не
оспорювалась і недійсною не
визнавалась. Відсутні в матеріалах
справи та не надано позивачем доказів
на підтвердження розірвання цієї
угоди.

На її виконання ОСОБА_4 підготував та
подав цивільний позов від імені ОСОБА_3
до Зарічного райсуду м. Суми, приймав
участь у судових засіданнях в 2011, 2013
роках, вчиняв інші процесуальні дії, що
стосуються справи.

Судом також встановлено, що 23.01.2014 року
рішенням дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Сумської області порушена
дисциплінарна справа за результатами
розгляду скарги позивача стосовно
адвоката ОСОБА_4 (а.с.43-45), проте 20.02.2014
року рішенням дисциплінарної палати
дисциплінарна справа закрита у зв'язку
зі спливом термінів притягнення до
дисциплінарної відповідальності
(а.с.37-39).

При цьому дисциплінарна палата
встановила, що факт недбалого
виконання обов'язків адвокатом під час
захисту позивача у кримінальній справі
доказами не підтверджений, як і не
виявлено неналежне виконання
професійних обов'язків при наданні
юридичних послуг у цивільній справі.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
позивачем не доведено неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
обов'язків за угодою про надання
юридичних послуг, а тому відсутні
підстави для повернення сплаченого
адвокату гонорару.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого суду з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1000 та ч.1 ст.1002 ЦК
України за договором доручення одна
сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.

Повірений має право на плату за
виконання свого обов'язку за договором
доручення, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною першою ст.12 Закону України
"Про адвокатуру" (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між
громадянином чи юридичною особою і
адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Відповідно до ст.4 Правил адвокатської
етики, схваленими Вищою
кваліфікаційною Комісією адвокатури
при Кабінеті Міністрів України 01.10.99
року угода про надання правової
допомоги - договір (контракт), згідно з
яким одна сторона - адвокат, що
практикує індивідуально, або
адвокатське об'єднання приймає на себе
доручення іншої сторони - клієнта (або
його представника) про надання клієнту
юридичної допомоги обумовленого ним
виду в інтересах клієнта на умовах,
передбачених угодою, а інша сторона -
клієнт (або його представник)
зобов'язується сплатити гонорар за дії
адвоката по наданню правової допомоги,
а також у випадку необхідності -
фактичні витрати, пов'язані з
виконанням угоди.

Пунктом 1 ст.37 цих Правил передбачено,
що у випадку дострокового розірвання
угоди про надання правової допомоги за
ініціативою клієнта, якщо причина
розірвання угоди полягає в
неналежному, такому, що не відповідає
закону і цим Правилам, виконанні
доручення, або при фактичній відмові
адвоката від виконання доручення
(окрім випадків, коли згідно з законом і
цими Правилами допускається
одностороннє розірвання угоди
адвокатом) - адвокат не має права
вимагати сплати йому гонорару і
повинен повернути клієнту одразу після
розірвання угоди фактично внесений
гонорар.

З матеріалів справи вбачається, що від
надання юридичних послуг адвокатом на
досудовому слідстві, позивач
відмовився, тобто достроково розірвав
угоду про надання правової допомоги,
однак доказів неналежного, такого, що
не відповідає закону і Правилам
адвокатської етики, виконання
доручення, або доказів фактичної
відмови адвоката від виконання
доручення суду не надав, обмежившись
доводами про недостатню кількість
складених скарг на слідчого, в
прокуратуру, тощо.

Так, позивачем не конкретизовано, які
саме недоліки були допущені
відповідачем при виконанні ним своїх
обов'язків як адвоката, та чи вони, у
свою чергу, призвели до порушення його
прав, у тому числі і процесуальних на
досудовому слідстві. Не вказано, з яких
саме підстав та у зв'язку з чим
зазначені позивачем скарги на
правоохоронні органи мали бути подані,
як і не доведено, що дійсно на позивача
чинився будь-який тиск з боку слідства
і внаслідок неналежного виконання
адвокатом своїх обов'язків порушені
права позивача.

Діяльність адвоката врегульована
відповідним законами та підзаконними
актами, які зобов'язують його
дотримуватися вимог чинного
законодавства, а відтак будь-які
вказівки клієнта адвоката на вчинення
юридичних дій, зокрема складання скарг,
мають бути обґрунтованими, мати місце
порушення прав і мати за мету захист
цих прав від таких порушень.

Відповідно, не встановлено недбалого
виконання обов'язків адвокатом ОСОБА_4
і дисциплінарною палатою, рішення якої
позивач не оскаржував.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Посилання позивача на не укладення з
відповідачем 16.06.2011 року угоди про
надання правової допомоги на
досудовому слідстві, так як на ній
відсутній його підпис (а.с.8), є
безпідставними, оскільки оплата
юридичних послуг адвоката, фактичне їх
надання на досудовому слідстві, а також
відмова позивача від подальшого
надання послуг ОСОБА_4 підтверджують,
що юридичні послуги відповідачем
дійсно надавалися і угода фактично
була укладена та виконувалася
адвокатом до її одностороннього
розірвання клієнтом.

Доводи ОСОБА_3 про завдання йому
збитків неналежним виконанням угоди в
порядку ст.906 ЦК України та про
безпідставне набуття коштів адвокатом
(ст. 1212 ЦК України) у порушення вимог ст.
60 ЦПК України належними та
достовірними доказами неналежного
виконання як умов укладених з
адвокатом угод, так і обов'язків, не
підтверджені.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваної частини рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1
ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 25 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -