печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Насурлаєва К.
Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
вимогами до ОСОБА_2 і просить стягнути
з нього аліменти на її користь на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 грн.
щомісячно. Позовні вимоги обгрунтовані
наступним. 03 вересня 1993 року позивач
уклала шлюб з Відповідачем - ОСОБА_2,
який було зареєстровано міськім
відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Харків, актовий
запис № 1599. Проживала разом з
відповідачем однією сім'єю до кінця 2013
року, після чого проживання однією
сім'єю з Відповідачем було фактично
припинено. Від цього шлюбу є
неповнолітня дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітня донька -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Дитина повністю перебуває на
утриманні позивача. Відповідач участі
у повноцінному вихованні дитини не
бере. Свого обовязку по утриманню
дитини належним чином не виконує,
матеріальної допомоги, достатньої для
повноцінного розвитку сина не надає.
Інших дітей на утриманні Відповідача
нема.Відповідач має можливість
утримувати дитину, має певний дохід у
вигляді заробітної плати, а також
додатковий дохід від оренди квартири у
м. Харків та відсотки за депозитними
вкладами. Таким чином у нього є
можливість сплачувати аліменти у
твердій грошовій сумі - З 000 грн.
Вказаний розмір аліментів є достатнім
для утримання дитини з боку батька із
врахуванням іншої дитини, яка має намір
продовжити навчання.

Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5
підтримали вимоги, посилаючись на
обставини викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_6 позоні вимоги не визнали,
заперечували проти задоволення вимог,
вказуючи на те, що дитина з вересня 2014
року розпочав навчання та переїхав
жити до Ізраїлю, де перебуває на
повному державному утриманні країни,
яка повністю забезпечує проживання,
харчування, учбовими матеріалами та
додатково виплачує учням стипендії за
навчання. Програма передбачає навчання
чотири роки, тобто до повноліття
дитини. Відповідач ОСОБА_2 також
зазначив про те, що дитина знаходилась
до переїзду в Ізраїль на його
утриманні, та саме він забезпечував
його усім необхідним.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, допитавши свідка
ОСОБА_7, дослідивши письмові докази у
справі, суд прийшов до наступного
всиновку.

Ст. 180 Сімейного кодексу України
встановлений обовязок батьків
утримувати дитину. Відповідно до ч. З
ст. 181 Сімейного кодексу України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є сторони
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які знаходяться в
зареєстрованому шлюбі.

Із довідки виданої КП УЖГ "Хрещатик" від
19.09.2014р. № 725 видно, що ОСОБА_3 з 21 лютого
2008 року проживає та зареєстрований у
АДРЕСА_2, де проживає та зареєстрований
відповідач ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце
проживання у АДРЕСА_1.

Із довідок виданих деканом "Наале" та
директором інтерната "Атид Разиєль"
видно, що ОСОБА_3 виїхав на навчання по
безкоштовній протягом чотирьох років
програмі Міністерства освіти Ізраїля
"НААЛЕ" 08 вересня 2014 року до школи
-інтернат Атид Разиєль, в якому дитина
дійсно проживає та знаходиться на
повному забезпечення програми. Строк
закінчення програми - серпень 2018 року.

Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України
місце проживання дитини, яка досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків та самої дитини. Якщо
батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Згідно ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу
України бтьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

Згідно ст. 193 Сімейного кодексу України
влаштування дитини до закладу охорони
здоров'я, навчального або іншого
закладу не припиняє стягнення
аліментів на користь того з батьків, з
ким до цього проживала дитина, якщо
вони витрачаються за цільовим
призначенням. Якщо батьки не беруть
участі в утриманні дитини, влаштованої
до державного або комунального закладу
охорони здоров'я, навчального або
іншого закладу, аліменти на дитину
можуть бути стягнуті з них на загальних
підставах.

Під час судового розгляду позивачем не
було доведено те, що дитина перебувала
на її утриманні до виїзду до Ізраїля, та
після переїзду потребує утримання з її
боку.

Із встановлених під час судового
розгляду обставин вбачається, що
дитина проживала з батьком, та
знаходилась на його утриманні.

Вказана обставина також частково
підтверджується показами допитаного в
суді свідка ОСОБА_7, який пояснив, що
близько року спілкується з ОСОБА_1, в
тому числі підтримуючи фактичні шлюбні
відносини та разом з нею і її дитиною
іноді проводили дозвілля, під час якого
він особисто витрачав власні кошти.
При цьому хто саме займався щоденним
утриманням дитини свідку не відомо.

З огляду на встановлені обставини суд
приходить до переконання про
відсутність обгрунтованих підстав для
стягнення з відповідача аліментів на
користь позивача на утримання дитини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 160, 180-81, 193 Сімейного кодексу
України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Цокол Л.І.