РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/12776/14-ц

пр. № 2/759/4665/14

14 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Миколаєць
І.Ю.

при секретарі

Руденко Ю.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2013 року представник
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся
до суду з вищезазначеною позовною
заявою посилаючись на те, що 08.09.2005 року
між АКБ «Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого в свою
чергу є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
ML-400/343/2005SI у розмірі 29750,00 дол. США на
купівлю нерухомого майна. Задля
забезпечення виконання кредитного
договору між АКБ «Райффайзенбанк
Україна» та ОСОБА_1 08.09.2005 року було
укладено договір іпотеки, реєстровий
номер 1551, згідно з яким ОСОБА_1 передав
банку в іпотеку двокімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1. Також 23.05.2007 року
між ЗАТ «ОТП Банк»», правонаступником
якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № ML-G00/074/2007
у розмірі 20660,00 дол. США на ремонт
нерухомого майна. Задля забезпечення
виконання кредитного договору між ЗАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_1 23.05.2007 року було
укладено договір іпотеки, реєстровий
номер 532, згідно з яким ОСОБА_1 передав
банку в іпотеку двокімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1. 10.12.2010 р. ПАТ «ОТП
Банк» згідно договору купівлі-прожажу
кредитного портфелю відступило ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» право вимоги
за кредитними договорами, в тому числі
і за вищезазначеними договорами.
Оскільки на час звернення до суду умови
кредитного договору не виконані зі
сторони відповідача, позивач просить
звернути стягнення на майно, передане в
іпотеку згідно вищезазначених
договорів іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що належить з 14.09.2012 р. на праві
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шляхом
реалізації предмета іпотеки на
прилюдних торгах. Свої позовні вимоги
обґрунтовує ст.ст. 15. 16, 525, 526 ЦК України,
ст.ст. 3, 23, 33 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст. 3-5, 118 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
17.07.2014 року було визначено підсудність
справи Святошинському районному суду
м. Києва.

У судове засідання представник
позивача не з»явився, через канцелярію
суду надав заяву в якій просить позов
задовольнити у повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі у судове
засідання не з»явилися, про дату, місце
та час розгляду справи повідомлялися
належним чином (шляхом розміщення
повідомлення про дату, час та місце
судового засідання на сайті
Святошинського районного суду м.
Києва), клопотання про розгляд справи у
їх відсутність до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 08.09.2005
року між АКБ «Райффайзенбанк Україна»
та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір № ML-400/343/2005SI на купівлю
нерухомого майна, за умовами якого банк
зобов'язувався надати останньому
кредит в іноземній валюті в сумі 29750,00
дол. США зі сплатою 11 % річних за його
користування та кінцевим терміном
повернення 06.09.2020 р., а ОСОБА_5
зобов'язувався прийняти, належним
чином використовувати і повертати
банку кредит та сплачувати проценти,
комісії в порядку і на умовах,
визначених цим договором (а.с.5-9). З
метою забезпечення виконання
зобов'язання за вищезазначеним
кредитним договором 08.09.2005 року був
укладений договір іпотеки №
PCL-400/1036/2005SI, реєстровий номер 1551, за яким
ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

08.09.2005 року між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ ML-G00/074/2007 на ремонт нерухомого майна,
за умовами якого банк зобов'язувався
надати останньому кредит в іноземній
валюті в сумі 20660,00 дол. США зі сплатою
12,49 % річних за його користування та
кінцевим терміном повернення 10.05.2013 р.,
а ОСОБА_1 зобов'язувався прийняти,
належним чином використовувати і
повертати банку кредит та сплачувати
проценти, комісії в порядку і на умовах,
визначених цим договором (а.с.14-17). З
метою забезпечення виконання
зобов'язання за вищезазначеним
кредитним договором 23.05.2007 року був
укладений договір іпотеки (другої
черги) № PCL-G 00/220/2007, реєстровий номер 532,
за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1 (а.с.18-21).

На підтвердження наявності
заборгованості ОСОБА_1 за
вищезазначеними кредитними
договорами, позивач надає наступні
розрахунки заборгованості: розрахунок
заборгованості за кредитним договором
№ ML-G00/074/2007 від 23.05.2007 р., згідно якого
заборгованість ОСОБА_1 за даним
договором станом на 09.05.2012 р. становить
15806,10 дол. США, що в еквівалентно 460886,24
грн. (а.с. 22); розрахунок заборгованості
за кредитним договором № ML-400/343/2005SI від
08.09.2005 р., згідно якого заборгованість
ОСОБА_1 за даним договором станом на
09.05.2012 р. становить 26940,15 дол. США, що
еквівалентно 785541,25 грн. (а.с. 23).

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 10.09.2012 р., за реєстром № 1258,
ОСОБА_1 продав двокімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.
30-31).

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», у
разі переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, уклавши договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули статусу
іпотекодавців за договорами іпотеки №
ML-400/343/2005SI від 08.09.2005 р., що був укладений
між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та
ОСОБА_1, та № ML-G00/074/2007 23.05.2007 р. що був
укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у
разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань, вимога
про виконання порушеного зобов'язання
та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Судом не встановлено, а в матеріалах
справи відсутні будь-які відомості про
направлення як іпотекодавцям так і
боржнику вимоги про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Таким чином, недотримання
іпотекодержателем процедури звернення
стягнення на предмет іпотеки є
підставою для відмови в позові.

Крім того, позивач у своїй позовній
заяві посилається на те, що ПАТ «ОТП
Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП
Банк», який в свою чергу є
правонаступником АКБ «Райффайзенбанк
Україна», але доказів переходу прав
вимоги за даними кредитними договорами
суду не надає. Наданий позивачем один
лише договір купівлі-продажу
кредитного портфелю укладений між ПАТ
«ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» від 10.12.2010 р. є недостатнім
доказом переходу прав вимоги від АКБ
«Райффайзенбанк Україна» до ЗАТ «ОТП
Банк», до ПАТ «ОТП Банк», та в свою чергу
до ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Керуючись ст.ст. 224-228 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 205, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, відмовити.

Апеляційну скаргу на
рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: