Справа № 465/3305/14
Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/5300/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі - Івановій О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 6 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
стягнення коштів вкладу та процентів
за договором банківського вкладу,

в с т а н
о в и л а :

оскаржуваною ухвалою позовну заяву
ОСОБА_3 до ПАТ «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» про стягнення коштів
вкладу та процентів за договором
банківського вкладу визнано неподаної
та повернуто позивачу з підстав п. 4 ч. 3
ст. 121 ЦПК України.

Ухвалу оскаржила ОСОБА_3, просить її
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для вирішення
питання відкриття провадження у
справі. Зазначає, що правовідносини,
які виникли між сторонами, поширюється
дія Закону України «Про захист прав
споживачів», атому позивач вправі
звертатись із позовом за місцем свого
проживання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання скарги,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Закон України «Про захист прав
споживачів» регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Відповідно п.п. 17, 22 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про захист прав споживачів»
послуга - діяльність виконавця з
надання (передачі) споживачеві певного
визначеного договором матеріального
чи нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб. Споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансова установа - юридична особа,
яка відповідно до закону надає одну чи
декілька фінансових послуг, а також
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг, у випадках,
прямо визначених законом, та внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку. До фінансових установ
належать банки, кредитні спілки,
ломбарди, лізингові компанії, довірчі
товариства, страхові компанії,
установи накопичувального пенсійного
забезпечення, інвестиційні фонди і
компанії та інші юридичні особи,
виключним видом діяльності яких є
надання фінансових послуг, а у
випадках, прямо визначених законом, -
інші послуги (операції), пов'язані з
наданням фінансових послуг.

За змістом п. 3 цієї ж норми Закону
фінансова послуга - операції з
фінансовими активами, що здійснюються
в інтересах третіх осіб за власний
рахунок чи за рахунок цих осіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
- і за рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернулася до суду з позовом
до відповідача про стягнення коштів
вкладу та процентів за договором
банківського вкладу за місцем свого
проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України
позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Отже позивач вправі була звернутись із
позовом за місцем свого проживання у
відповідності до Закону України «Про
захист прав споживачів.

Однак, суд першої інстанції не взяв до
уваги вищезазначені норми закону та
безпідставно повернув позовну заяву з
підстав п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
ухвалу скасувати і передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч.
2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 6 червня 2014 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: