АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2603/9804/13
інстанції -Лісовська О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача Хитрова Л.В.,

відповідача
ОСОБА_3,

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4, який на підставі
довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 22 серпня 2013 року в частині
позовних вимог про виселення ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1 та зняття його з
реєстраційного обліку без надання
іншого жилого приміщення у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_3, третя особа Деснянське
РУ ГУ МВС України у м. Києві про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 22 серпня 2013 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк «Приват
Банк» про звернення стягнення на
предмет іпотеки задоволені: в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3 перед
ПАТ КБ «Приват Банк» за кредитним
договором від 07.03.2007 в розмірі 144 184,26
дол. США, що за курсом НБУ станом на
31.05.2012 року становить 1 152 032,24 грн,
звернуто стягнення на трикімнатну
квартиру, загальною площею 68,56 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; надано
ПАТ КБ «ПриватБанк» право продажу
предмету іпотеки будь-якій особі
(покупцеві) у порядку, встановленому ст.
38 Закону України "Про іпотеку", з
укладанням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу, встановивши початкову
ціну для подальшої реалізації у сумі 878
821,00 грн; виселено ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1 зі зняттям ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку, без надання
іншого житлового приміщення. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 3 326,30 грн. У задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про
розірвання кредитного договору та
договору іпотеки відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
12 листопада 2013 року скасовано рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 22.08.2013 в частині вирішення позовних
вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3
про виселення без надання іншого
житлового приміщення зі зняттям з
реєстраційного обліку та ухвалено в
цій частині нове рішення про відмову у
позові. Доповнено резолютивну частину
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 22.08.2013, а саме: встановлено
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності
(незалежним експертом) на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій по його реалізації.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014 року
рішення Апеляційного суду м. Києва від
12.11.2013 в частині відмови в первісному
позові ПАТ КБ «Приват Банк» скасовано
та направлено справу в цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Тобто, предметом апеляційного
перегляду є апеляційна скарга
представника відповідача ОСОБА_4
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 22 серпня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«Приват Банк» про виселення з квартири
- предмету іпотеки, зняття з реєстрації
без надання іншого жилого приміщення.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 22.08.2013 та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк»
відмовити у повному обсязі.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_3 та йго представник просили
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів. Представник
ПАТ КБ «Приват Банк» просила
апеляційну скаргу відхилити , вважаючи
рішення суду першої інстанції законним
і обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - в частині
виселення в частині виселення ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1 залишенню без змін з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України
звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку жилий
будинок чи жиле приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

За таких обставин вимоги Закону
України «Про іпотеку» про направлення
мешканцям письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити жиле приміщення
не стосується виселення мешканців на
підставі рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
одночасним виселенням мешканців, а
стосується позасудового врегулювання
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

З огляду на викладене правильним є
висновок суду першої інстанції про
виселення ОСОБА_3 з квартири у зв'язку з
прийняттям судом рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалене рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду та виселення
підлягає виконанню у порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання» знаття
з реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на жиле
приміщення або права користування
жилим приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Таким чином зняття з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3 може бути здійснено
на підставі рішення суду про його
виселення, а тому позовна вимога про
зняття з реєстрації не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 305, 308, 309, 313, 316 ЦПК України,
колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який на
підставі довіреності діє в інтересах
ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 22 серпня 2013 року в частині
виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1
залишити без змін.

Виключити з абзацу 5 резолютивної
частини рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 22 серпня 2013
року слова: «зі зняттям ОСОБА_3 з
реєстраційного обліку без надання
іншого жилого приміщення».

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна