Справа № 456/3867/13-ц
Провадження № 2/456/163/2014
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі:
головуючого - судді Гулкевича О.
В.

при
секретарі Кулешник
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє у свої інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державної міграційної
служби Стрийського МВ ГУДМСУ у
Львівській області про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням шляхом вселення та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивачі ОСОБА_1, яка діє у свої
інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулася до відповідачів з позовом
про усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням шляхом вселення
та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування покликалася на
те, що з 03.11.1994р. була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею були також
зареєстровані діти: ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, який 18.12.2008р.
змінив прізвище на «ОСОБА_3».

10.07.2013р. вона отримала довідку,
видану виконкомом Нежухівської
сільської ради Стрийського району, з
якої дізналася, що вона та діти знаті з
реєстрації в с.Нежухів Стрийського
району з 08 грудня 2009р. Як повідомили у
сільській раді її та дітей зняла з
реєстрації відповідачка ОСОБА_4, яка на
той час була власником будинку.

Вважає, що відповідачка ОСОБА_4
безпідставно позбавила її та дітей
права користування житловим
приміщенням, яке вона та діти набули,
оскільки були вселені в будинок
відповідачки зі згоди останньої на
правах членів сім'ї. Відповідачка
порушила право на житло її та дітей,
передбачене Конституцією України, ЖК
та ЦК України, оскільки навіть у
випадку припинення сімейних відносин з
власником житла, колишні члени його
сім'ї не позбавляються права
користування житловим приміщенням.

Відповідачкою спричинена
позивачам значна моральна шкода, яка
полягає в тому, що внаслідок
незаконного позбавлення права на
користування житлом, принижено їхню
честь та гідність; вони зазнали
вимушених змін у життєвих стосунках,
оскільки змушені були орендувати
житло, в якому не було елементарних
комунальних вигод (централізованого
опалення, туалету, гарячої води); діти
були позбавлені можливості належним
чином готувати домашні завдання; в
позивачки погіршилися стосунки
рідними і знайомими, які насміхаються
і глузують з них; вона (ОСОБА_1.)
перебувала у глибокій депресії; вони по
сьогоднішній день переживають,
відчувають занепокоєння, нервозність,
приниження, страх та відчай, тому
просила стягнути з відповідачки по 10000
грн. моральної шкоди на користь
кожного; зобов'язати Державу
міграційну службу Стрийського МРВ ГУ
ДМСУ у Львівській області
зареєструвати її та дітей за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні
представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7
підтримав позов, покликаючись на
викладені у заяві обставини.

Представник відповідачів ОСОБА_8
та ОСОБА_5 - ОСОБА_9 позов заперечив, суду
пояснив, що позивачі зняті з реєстрації
в с.Нежухів Стрийського району його
довірителькою на підставі довіреності
від 30.07.2008р., посвідченої на бланку ВКР
052459 приватним нотаріусом Стрийського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, яку сама ж позивачка оформила
на ім'я матері, після чого
зареєстровані в будинку в с.Голобутів
Стрийського району, власниками якого є
по 1/2 ОСОБА_5 та ОСОБА_11 - брат ОСОБА_8 Ні
позивачка, ні її діти не позбавлені
житла. Але позивачка не хотіла
проживати в будинку в с.Голобутів,
оскільки на той час там проживала її
бабуся. Позивачка після повернення
із-за кордону в Україну жодного разу не
намагалася поселитися в будинку в
с.Нежухів, жодних доказів, що
відповідачі чинять позивачці та дітям
перешкоди в користуванні спірним
будинком, остання не представила.

Представник Стрийського МВ
Державної міграційної служби ГУ ДМСУ у
Львівській області Марчишин О.А. в
судове засідання не з'явився подав
заяву, в якій просив справу розглядати
за його відсутності, щодо вирішення
справи поклався на думку суду.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції
України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку встановленому цим Кодексом
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Розгляд
цивільних справ здійснюється не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. При
цьому кожна із сторін самостійно, на
власний розсуд розпоряджається своїми
правами й зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Захист прав у порядку цивільного
судочинства - це передбачені законом
способи охорони цивільних, житлових,
земельних, сімейних чи трудових прав у
разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
передбачений ст.16 ЦК України, одним із
яких є визнання права, якщо таке
заперечується чи не визнається іншими
особами. Тому власник порушеного права
зобов'язаний довести належність йому
такого права і відповідно може
скористатися не будь-яким, а лише
конкретно визначеним законом способом
захисту свого права.

Судом встановлено, що власником
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, була ОСОБА_4, яка 22.12.2009р.
розірвала шлюб з ОСОБА_13, після чого
змінила прізвище на «ОСОБА_4» (а.с.20).

Як вбачається з договору
дарування житлового будинку,
укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_5,
посвідченого 15.01.2010р. приватним
нотаріусом Стрийського районного
нотаріального округу ОСОБА_14 і
зареєстрованого в Стрийському МБТІ
23.01.2010р. за №355 (а.с.41); витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №25117793 від 23.01.2010р. (а.с.42) ОСОБА_8
подарувала ОСОБА_5 житловий будинок з
прилеглими до нього господарськими
будівлями та спорудами, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

З довідок, виданих виконкомом
Нежухівської сільської ради
Стрийського району 10.07.2013р. за №483 (а.с.13)
та 02.08.2013р. за №520 (а.с.39), вбачається, що
позивачка та її діти: ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження зняті з
реєстрації в с.Нежухів з 08.02.2009р.; в
будинку за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_5 - власник
будинку; члени сім'ї: ОСОБА_15 - дружина,
ОСОБА_16 - дочка ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_17 -
дочка ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_8 - мати.

Згідно повідомлення Стрийського
МВ ГУ ДМС України у Львівській області
від 25.09.2013р. за №1010; копій талонів
реєстрації місця проживання (а.с.30,31) та
довідки, виданої виконкомом
Голобутівської сільської ради
Стрийського району 21.02.2012р. за №176
(а.с.40), позивачка та її діти: ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження значаться
зареєстрованими з 12.03.2010р. у будинку за
адресою: АДРЕСА_2.

Згідно із ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з рішення
Стрийського міськрайонного суду від
24.03.2014р. у справі № 456/3660/13-ц (провадження
№2/456/157/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
приватного нотаріуса ОСОБА_10 про
визнання правочину недійсним та
відшкодування моральної шкоди, яке
залишене без змін ухвалою судової
палати Апеляційного суду Львівської
області від 17.07.2014р. (провадження №
22-ц/783/3679/14), позивачка намагалася в
судовому порядку довести недійсність
довіреності від 30.07.2008р., виданої нею на
ім'я матері - ОСОБА_4 та посвідченої на
бланку ВКР 052459 приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_10 (а.с.58). Однак, їй
відмовлено у задоволенні позову.

Таким чином є всі підстави
вважати, що відповідачка ОСОБА_8, знявши
позивачку та її неповнолітніх дітей з
реєстрації в будинку за адресою:
АДРЕСА_1, та зареєструвавши за адресою:
АДРЕСА_2, правомірно діяла на підставі
довіреності від 30.07.2008р., виданої
позивачкою на її ім'я, та посвідченої на
бланку ВКР 052459 приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_10, якою сама ж позивачка
уповноважила відповідачку з-поміж
іншого бути її представником по
питаннях прописки та виписки в ЖЕКу та
у паспортному столі (п.15 довіреності).

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК
України є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Враховуючи наведені вище
обставини, суд вважає, що позивачами та
їхнім представником не подано належних
та допустимих доказів на підтвердження
того, що відповідачка ОСОБА_8
безпідставно позбавила позивачку та
дітей, які станом на 08.12.2009р., тобто на
час зняття з реєстрації були
неповнолітніми, права користування
житловим приміщенням; доказів
заподіяння їм моральної шкоди, тому
доводи позивачів щодо порушення
відповідачами їхніх прав, передбачених
Конституцією України та норм
цивільного і житлового законодавства,
на яке позивачі покликалися у позовній
заяві, є необґрунтованими, а відтак,
позовні вимоги - безпідставними.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК
України, ст.ст.16,23,29,242,310, 311,317,319,
321,382,383,405,1167 ЦК України, ст.ст.6,64,156 ЖК
України, ст.3 СК України, суд

в и р і ш и в :

відмовити у задоволення позову ОСОБА_1,
яка діє у свої інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державної міграційної
служби Стрийського МРВ ГУДМСУ у
Львівській області про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням шляхом вселення та
відшкодування моральної шкоди.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Львівської області протягом 10 днів з
дня його проголошення через Стрийський
міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В.
Гулкевич