Справа №
звіту № 4
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:головуючого-судді
Морозової Н. Л.

при секретарі
Ільчак Р. М.

за участю: представника
позивача ОСОБА_2

відповідача 2
ОСОБА_3

представника відповідача 2
ОСОБА_4

відповідача 3
ОСОБА_5

представника відповідача 3
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.
Мукачеві, цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_7, підписаної його
представником за довіреністю від 15.02.2014
року - ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Мукачівське МБТІ та ЕО»,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача: Державний нотаріус Ковач
Н. О. про часткове скасування
реєстраційного посвідчення, часткове
скасування свідоцтва про спадщину та
визнання права спільної сумісної
власності подружжя,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_9 - ОСОБА_2
від імені та в інтересах довірителя,
звернулася до суду з позовом до
Комунольного підприємства
«Мукачівське МБТІ та ЕО», ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача: Державний нотаріус Ковач
Н. О. та просить:

- визнати будинок літери «Б» за адресою:
АДРЕСА_1 - об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_3;

- визнати частково недійсним та
скасувати Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 07.04.200- року,
видане Державним нотаріусом Ковач Н. О.
зареєстроване в реєстрі за № ІІ-993 в
частині визнання спадковим майном
житловий будинок літери «Б» за адресою:
АДРЕСА_1;

- визнати частково недійсним та
скасувати Реєстраційне посвідчення №
1298 від 14.06.1995 року, в частині реєстрації
житлового будинку літери «Б» за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10;

- визнати частково недійсним та
скасувати Реєстраційне посвідчення №
1299 від 14.06.1995 року, в частині реєстрації
житлового будинку літери «Б» за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10;

та стягнути з відповідачів понесені
позивачем судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що йому -
ОСОБА_7 від ОСОБА_3 10.02.2014 року стало
відомо, що судом розглядаються
цивільні справи, предметом розгляду
яких є його майнові права на житловий
будинок літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1,
який він вважає об'єктом спільного
сумісного майна подружжя, тобто його та
його дружини ОСОБА_3, що набуто ними під
перебування у шлюбі. Зазначає, що 01.10.1983
року між ним та ОСОБА_3 було укладено
шлюб. За час шлюбу, а саме: у березні 1995
року ними спільно було збудовано та
введено в експлуатацію 22.03.1995 року
житловий будинок літери «Б» за адресою:
АДРЕСА_1. За домовленістю між ними, вся
документація на вказаний будинок
оформлена на дружину ОСОБА_3. Він ніколи
не давав своєї згоди (ні усно, ні
письмово) на відчуження вказаного
будинку, який по теперішній час
фактично перебуває у його володінні та
користуванні (здійснює обслуговування
будинку та сплачує всі комунальні та
інші платежі). Посилається, що факт
перебування житлового будинку літери
«Б» за адресою: АДРЕСА_1 у спільній
сумісній власності подружжя «ОСОБА_3»,
підтверджується: - витягом з Рішення
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради № 67 від 22.03.1995 року, яким
затверджено Акт прийняття в
експлуатацію житлового будинку літери
«Б» за адресою: АДРЕСА_1; -
Довідкою-характеристикою КП
«Мукачівське МБТІ та ЕО» № 1105 від 04.04.2000
р., де у примітках: зазначено про
належність ОСОБА_3 житлового будинку
літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1 з
посиланням на Рішення № 67 від 22.03.1995
року; - Довідкою КП «Мукачівське МБТІ та
ЕО» № 1105 від 04.04.2000 р; - витягом з Реєстру
прав власності на нерухоме майно від
19.12.2012 року. Йому стало відомо, що КП
«Мукачівське МБТІ та ЕО» були видані:
Реєстраційне посвідчення № 1298 від
14.06.1995 року, на 3/6 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_10 на
праві приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності виданого
29.03.1995 р. Мукачівською державною
нотаріальною конторою за реєстром №
12561 та занесене в реєстрову книгу за №
3654 домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з 2-ох житлових будинків та
Реєстраційне посвідчення № 1299 від
14.06.1995 року, на 1/6 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_10 на
праві приватної власності на підставі
Свідоцтва про право власності виданого
29.03.1995 р. Мукачівською державною
нотаріальною конторою за реєстром №
12561 та занесене в реєстрову книгу за №
3654 домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з 2-ох житлових будинків.
Позивач вважає, що вказані
Реєстраційні посвідчення є частково
недійсними та підлягають скасуванню,
оскільки житловий будинок літери «Б»
за адресою: АДРЕСА_1 - є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
«ОСОБА_3» (його та його дружини),
введений в експлуатацію 22.03.1995 року.
Згідно норм діючого на той час
законодавства, передбачалося державна
реєстрація будівель, споруд, державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, проте, виникнення права
власності особи на нерухоме майно, не
залежало від державної реєстрації
такого майна до набрання чинності ЦК
України та ЗУ від 01.07.2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». Таким
чином, оскаржувані Реєстраційні
посвідчення № 1298 та № 1299 від 14.06.1995 року
позбавляють його та його дружину
ОСОБА_3 права власності на житловий
будинок літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, КП Мукачівське МБТІ та ЕО,
безпідставно включило спірний будинок
до майна ОСОБА_10. Внаслідок чого,
Відповідач ОСОБА_5 (донька позивача
ОСОБА_3) отримала Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 07.04.2000 року,
згідно якого до спадкової маси
помилково ввійшов житловий будинок
літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1. А
державний нотаріус Ковач Н. О. не
визначила істинний склад спадкового
майна за заповітом спадкодавця ОСОБА_10
та видала ОСОБА_5 Свідоцтво про право
власності на спадщину за заповітом, яке
слід визнати частково недійсним та
скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні просив задоволити позов
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, які вважає доведеними в
судовому засіданні.

Представник відповідача 1 - КП
«Мукачівське МБТІ та ЕО» подала заяву
про розгляд справи у її відсутності,
вирішення справи залишає на розсуд
суду. У заяві повідомила суду, що
оскаржувані Реєстраційні посвідчення,
видані Мукачівським МБТІ та ЕО на
відповідно 3/6 частини та 1/6 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1, окрім
самочинно побудованих: прибудови літ.
«А», сараю літ. «Г», житлового будинку
літ. «Б», які підлягають реєстрації
після узаконення будівництва,
прийняття в експлуатацію в
установленому законом порядку. Форма
реєстраційного посвідчення,
передбачала в графі «в цілому
складається» врахувати кількість
житлових будинків у будинковолодінні
(а. с.109).

Відповідач 2 - ОСОБА_3, (дружина позивача
ОСОБА_9), позов визнала повністю,
просила задоволити в повному обсязі з
підстав наведених у позові, які вона
повністю підтвердила в судовому
засіданні. Її представник, повністю
підтримав позицію його довірительки.

Відповідач 3 - ОСОБА_5, (донька позивача
ОСОБА_9 та відповідача ОСОБА_3), позов не
визнала, проти його задоволення
повністю заперечила, посилаючись на те,
що її дідусь - спадкодавець ОСОБА_12
залишив заповіт на її ім'я. Після смерті
дідуся, вона, як неповнолітня (на той
час) з своєю мамою ОСОБА_3, як законним
представником, у меді встановлені
законом, подали до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
за заповітом. На підставі якої,
держаний нотаріус Ковач Н. О. видала їй
Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 07.04.2000 року., яке
зареєстроване за № ІІ-993.

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у
судовому засіданні підтримав позицію
своєї довірительки та викладене в
письмовому запереченні. Зазначивши, що
Мукачівським міськрайонним судом
розглядалось вже кілька позовних заяв
з однією і тою самою вимогою «про
скасування Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_9
та скасування Реєстраційних
посвідчень посвідчення № 1298 та № 1299
від 14.06.1995 року виданих на ім.'я ОСОБА_10
за його життя. Так, 03.12.2013 року
Мукачівським міськрайонним судом по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, третя особа: державний нотаріу
Ковач Н. О. про визнання частково
недійсним та скасування Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого ОСОБА_9 та скасування
Реєстраційних посвідчень посвідчення
№ 1298 та № 1299 від 14.06.1995 року, винесено
рішення про часткове задоволення
позову тільки щодо визнання частково
недійсним та скасування Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом. Вказане
рішення 07.02.2014 року в частині його
задоволення скасовано рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області та прийнято нове - в якому
відмовлено у задоволенні цієї вимоги.
Рішення апеляційного суду набуло
законної сили. (копії рішень на які
посилається представник відповідача
суду не надано). При цьому вважає, що
адвокат ОСОБА_13 зловживаючи
процесуальними правами довірителів,
подає все нові позови з одними й тими
самими вимогами, змінюючи підстави та
статус учасників. Тому у задоволенні,
даної (чергової) заяви просить
відмовити в повному обсязі. Крім того,
просив застосувати строк позовної
давності.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 одностайно
показали, що житловий будинок літ «Б»
на території дворогосподарства
АДРЕСА_1 будувався за участі ОСОБА_7 на
прикінці 80 років та був завершений
будівництвом десь у 1990 роки.

Допитана в якості свідка відповідач
ОСОБА_3 (за її клопотанням) показала, що
житловий будинок літ «Б» на території
дворогосподарства АДРЕСА_1, будувався
ними з чоловіком разом, однак вона була
зазначена забудовником, оскільки не
знала, що це має якесь значення. Крім
того, посилається на те, що вважала за
достатнє введення будинку в
експлуатації, аби бути по факту його
власником. У період 1996 по 2001 роки її
чоловік дійсно знаходився на
заробітках, однак кілька разів
приїжджав додому. Вона не вважала за
потрібне ставити його до відому про
прийняття спадщини донькою. Чоловік
про спір з приводу житлового будинку
літ «Б» на території дворогосподарства
АДРЕСА_1, дізнався від неї тільки у 2014
році.

З врахуванням пояснень представника
позивача, відповідачів та їх
представників, вивчивши та перевіривши
матеріали справи наданими сторонами
доказами, оглянувши копію спадкової
справи до майна померлого ОСОБА_10,
інвентарну справі на домоволодіння
АДРЕСА_1, Реєстраційну книгу
домоволодінь належних громадянам м.
Мукачева суд, приходить до наступного
висновку:

З копії Спадкової справи до майна
померлого ОСОБА_10, витребуваної судом,
встановлено, що 27 квітня 1995 року ОСОБА_10
склав і нотаріально посвідчив заповіт,
яким усе своє майно заповів своїй онуці
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н..

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_17 помер.

2 жовтня 1999 року ОСОБА_9, 1984 р. н., що діяла
за згодою матері ОСОБА_3 подала до
нотаріальної контори спільну заяву про
прийняття нею спадщини, що складається
з 4/6 частини будинку АДРЕСА_1, (заява
підписана ОСОБА_9 та ОСОБА_3 і
посвідчена державним нотаріусом Ковач
Н. О.)

07.04.2000 року ОСОБА_9, 1984 р. н., що діяла за
згодою матері ОСОБА_3 подала до
нотаріальної контори спільну заяву про
видачу їй - ОСОБА_9 Свідоцтва про право
на спадщину за заповітом (заява
підписана ОСОБА_9 та ОСОБА_3 і
посвідчена державним нотаріусом Ковач
Н. О.)

07 квітня 2000 року державним нотаріусом
Мукачівської державної нотаріальної
контори на підставі заповіту ОСОБА_10,
ОСОБА_9 було видано Свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на спадкове
майно померлого, що складалося з 4/6
частини домоволодіння АДРЕСА_1, які
належали померлому на підставі
свідоцтв, виданих Мукачівською
держнотконторою 29.03.1995 року: про право
на спадщину за законом № І-2562 та про
право власності за реєстром № І-2561 та
зареєстрованих в БТІ під № 3654. Це
домоволодіння складається з двох
житлових будинків А-А1, Б, жила площа в
цілому становить 92.90 кв.м., загальна
площа 179,10 кв.м. до домоволодіння
примикають такі споруди та будівлі:
вбиральня літ. В, навіс літ. Е, сарай літ
Д, Г, споруди 1-2, мощення І. Оцінка
спадкового майна - 24 527,00гривень,
зареєстровано в реєстрі за № ІІ-993.

Таким чином, відповідач 3 - ОСОБА_5
станом на момент розгляду справи є
співвласником будинку АДРЕСА_1, її
частка у спільному складає 4/6 частки
будинку, що стверджується Витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно від 19.12.2012 року.(а.с13).

Як вбачається з витребуваної судом
Інвентарної справи на домоволодіння
АДРЕСА_1, до складу домоволодіння № 14
входило два житлових будинки: під літ.
«А» та літ. «Б», згідно відмітки
побудований самовільно(звідний акт
аркуш інв. спр. 4); Згідно Акту від
березня місяця 1965 року приймання
індивідуального домоволодіння
АДРЕСА_1, будівництво почато в березні
1961 року закінчено в березні 1965 року
одно етажного житлового приміщення,
яке складається з одної квартири,
забудовником є ОСОБА_19 (а.інв.с. 30-31),
Згідно Акту від 18 березня 1995 року
прийняття в експлуатацію
індивідуального домоволодіння
АДРЕСА_1, житлова частина домоволодіння
складається з 2-х житлових будинків:
літ. «А» (жила площа 33,60 кв.м.) та літ «Б»
(жила площа 59,30 кв.м.), забудовниками є -
ОСОБА_20 та ОСОБА_3, даний Акт
затверджено Рішенням № 67 від 22.03.1995
року виконавчого комітету
Мукачівської міської та скріплено
гербовою печаткою.(а.інвт. с. 43-44), У
матеріалах інвентарної справи наявний
витяг з Рішення № 67 від 22.03.1995 року
виконавчого комітету Мукачівської
міської та скріплено гербовою печаткою
(а.інв.с. 46).

Суд не бере до уваги твердження
відповідача 3 та її представника ОСОБА_6
про неналежність та недопустимість
такого доказу (витяг з Рішення № 67 від
22.03.1995 року виконавчого комітету
Мукачівської міської та скріплено
гербовою печаткою (а.інв.с. 46), оскільки
у матеріалах цивільної справи є
оригінал архівного витягу з вказаного
доказу підписаного та завіреного
гербовою печаткою органу виконавчої
влади. Крім того, судом не здобуто
доказів недійсності чи скасування
Рішення № 67 від 22.03.1995 року виконавчого
комітету Мукачівської міської.

Як вбачається з даного Витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
19.12.2012 року іншим співвласником будинку
АДРЕСА_1 - є ОСОБА_3, її частка складає 2/6
у спільному частковому майні. Згідно
опису об'єкиту: житловий будинок літ.
«А» одноповерховий, складається з 2-х
кімнат, заг. площею 88,50 кв. м. в тому
числі підвал 13,50 кв.м.. Житловий будинок
літ. «Б» двоповерховий, складається з
3-х кімнат, загальною площею 106,30 кв. м. в
т.ч. балкон 2,20 кв.м.. Загальна
інвентаризаційна вартість
домоволодіння становить 246 038 грн.
Примітка: Згідно рішення № 67 МВК від
22.03.1995 р. житловий будинок літ. «Б»
побудований ОСОБА_3 (а.с13).

Як вбачається з Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 14.11.2012 року
ОСОБА_3 є спадкоємицею після смерті
ОСОБА_21, який помер 20.09.2010 року. До
спадкової маси ввійшло: 16 частина
домоволодіння АДРЕСА_1 14 в м. Мукачеві,
що належала померлому на підставі
дублікату свідоцтва про право
власності на спадщину за законом і
складається: з домоволодіння літ А-А
-одноповерховий житловий будинок з 2-х
житлових кімнат, заг. площею 88,50 кв. м. в
тому числі підвал 13,50 кв.м.., житловою
площею 33.60кв.м., літ. «В» - вбиральня,
літ.»Г» - сарай, літ. Е навіс, № 1-2
споруди, літ. І. мощення, літ. Д сарай.
Інвентаризаційна оцінка житлового
будинку літ. «А» із спорудами та
прибудовами становить 122 301, 00 грн.(а.с14)

При порівнянні вище досліджених
письмових доказів: Свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 07.04.2000 року
ОСОБА_9, Свідоцтва про право на спадщину
за законом від 14.11.2012 року ОСОБА_3,
Довідки-характеристики домоволодіння
АДРЕСА_1 (а.с.11) встановлено, що житлова
площа будинку літ. «Б» за адресою:
АДРЕСА_1 - складає 59,30 кв. м., що
узгоджується з відображеним: в
Архівному витязі з Рішення № 67 від
22.03.1995 року виконавчого комітету
Мукачівської міської ради « Про
затвердження Актів прийомки в
експлуатацію індивідуальних житлових
будинків» де зазначено що будинок літ
«Б» житловою площею 59,30 кв.м. побудовано
ОСОБА_3 (а.с10); Довідці-Характеристиці
від 04.04.2000 року (з приміткою) (ас.11);
Інформаційній довідці МБТІ та ЕО від
30.07.2008 року (а.с12); Витязі з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 19.12.2012
року (з приміткою) (а.с13); Витязі з
рішення № 67 від 22 березня 1995 року
виконавчого комітету Мукачівської
міської ради «Про затвердження Актів
прийомки в експлуатацію
індивідуальних житлових будинків»,
копія рішення (а.с78); Свідоцтві про
право на спадщину за законом від 29.03.1995
року виданому після смерті ОСОБА_20, в
якому є примітка, що до спадкової маси у
виді Ѕ частини будинку АДРЕСА_1, не
входять самовільно побудовані об'єкти
в т. ч. житловий будинок літ «Б». (а.с77);
Свідоцтві про право власності від 29
березня 1995 року виданому на ім.'я
ОСОБА_10, примітка, що до спадкової маси
у виді Ѕ частини будинку АДРЕСА_1, не
входять самовільно побудовані об'єкти
в т. ч. житловий будинок літ «Б». (а.с76)

З досліджених судом документів
вбачається, що житловий будинок літери
«Б» за адресою: АДРЕСА_1, не входить до
спадкової маси за заповітом ОСОБА_10, на
яку, державним нотаріусом Мукачівської
державної нотаріальної контори 07.04.2000
року видано Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_9, та
який туди безпідставно включено.

Вимоги позову про визнання частково
недійсним та скасувати Реєстраційне
посвідчення № 1298 від 14.06.1995 року, в
частині реєстрації житлового будинку
літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_10; та - визнання частково
недійсним та скасувати Реєстраційне
посвідчення № 1299 від 14.06.1995 року, в
частині реєстрації житлового будинку
літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_10, не підлягають до задоволення,
виходячи з наступного:

Відповідно до вимог розділу II. «Об'єкти,
що підлягають реєстрації» Інструкції
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР ( n0001303-66 ),
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 р. - Об'єктами реєстрації є
будинки та домоволодіння з окремим
порядковим номером по вулиці, провулку,
площі. 1.Під будинком, як об'єктом
правової реєстрації, розуміється один
будинок з приналежними до нього
службовими будівлями та спорудами (чи
без таких), що розташовані на одній
земельній ділянці, під самостійним
порядковим номером по вулиці, провулку,
площі. 2.Під домоволодінням розуміється
два і більш будинків з приналежними до
них надвірними будівлями (чи без таких),
що розташовані на одній земельній
ділянці під одним порядковим номером
по вулиці, провулку, площі. 3. Якщо
домоволодіння складається з двох або
більше жилих будинків, які належать
громадянам на праві особистої
власності, такі будинки з приналежними
до них надвірними будівлями підлягають
виділенню з складу домоволодінь, як
самостійні, з закріпленням за кожним з
них окремої земельної ділянки під
окремим номером по вулиці, провулку,
площі. Коли виділити такі будинки з
складу домоволодіння неможливо з
технічних причин, що підтверджується
рішенням виконкому місцевої Ради
депутатів трудящих, реєстрація цих
будинків (їх частин) провадиться в
складі домоволодіння. 4. Реєстрації
підлягають всі будинки і домоволодіння
в межах міст і селищ міського типу УРСР,
що належать місцевим Радам депутатів
трудящих, державним, кооперативним і
громадським установам, підприємствам і
організаціям, а також ті будинки і
домоволодіння, які належать громадянам
на праві особистої власності.
Будинки, що підлягають реєстрації,
повинні бути закінчені будівництвом і
прийняті в експлуатацію за актом,
затвердженим виконкомом місцевої Ради
депутатів трудящих.

Позивачем в судовому засіданні не
доведено, що реєстраційні посвідчення
№ 1298 та 1299 на домоволодіння АДРЕСА_1,
видані комунальним підприємством
"Мукачівське МЬТІ та ЕО" 14.06.1995 року
ОСОБА_10 з порушенням вимог розділу ІІ
«Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР»
(n0001303-66 ) затвердженої заступником
Міністра комунального господарства
Української РСР 31.01.1966 р., а судом таких
не встановлено.

Таким чином, судом не встановлено
законних підстав для задоволення вимог
позову про: - визнання частково
недійсним та скасування
Реєстраційного посвідчення № 1298 від
14.06.1995 року, виданого на підставі
Свідоцтва про право власності від
29.03.1995 року, в частині реєстрації
житлового будинку літери «Б» за
адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10; та -
визнання частково недійсним та
скасувати Реєстраційне посвідчення №
1299 від 14.06.1995 року, виданого на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.03.1995 р., в частині
реєстрації житлового будинку літери
«Б» за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10.

Що стосується вимоги позову «про
визнання будинок літери «Б» за адресою:
АДРЕСА_1 - об'єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_3,
суд виходячи з встановленого судом у
процесі розгляду справи вважає, що така
вимога підлягає до задоволення,
виходячи з слідуючого:

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з
01.10.1983 року. Житловий будинок літ «Б» за
адресою: АДРЕСА_1, як встановлено
матеріалами справи побудований та
введений в експлуатацію ОСОБА_3 на
підставі Рішення Мукачівського
виконкому № 67 від 22.03.1995 року, а тому мав
бути зареєстрований за нею.

Станом на 22.03.1995 року затвердження Акту
прийняття в експлуатацію
індивідуального домоволодіння
АДРЕСА_1, житлова частина домоволодіння
складається з 2-х житлових будинків:
літ. «А» (жила площа 33,60 кв.м.) та літ «Б»
(жила площа 59,30 кв.м.), забудовниками є -
ОСОБА_20 та ОСОБА_3, Цивільний кодекс 2003
року, ще не набув чинності, але діюче на
той час законодавство пов'язувало
виникнення права власності на
новозбудовані об'єкти нерухомості з
введенням їх в експлуатацію, про що
вказано в п.9 Постанови ПВС України № 7
від 04.10.1991 року «Про практику
застосування законодавства, що регулює
право приватної власності громадян на
житловий будинок».

Водночас необхідно зазначити, що
нормативні акти радянського періоду
передбачали обов'язкову реєстрацію
всіх будинків і домоволодінь у межах
міст і селищ міського типу, яка
здійснювалася на підставі Інструкції
про порядок реєстрації будинків і
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затвердженої Міністерством
комунального господарства 31 січня 1966
р.. Реєстрації підлягали будинки із
закінченим будівництвом та прийняті в
експлуатацію за актом, затвердженим
виконкомом місцевої ради на підставі
документів, які "встановлюють право
власності (правовстановлюючих
документів)" відповідно до додатку.
Серед таких правовстановлюючих
документів, зокрема, зазначалися:
свідоцтва про право власності,
договори купівлі-продажу, міни,
дарування, свідоцтва про право
власності на спадщину, акти відведення
земельної ділянки під будівництво та
акти державної комісії про введення
будинку в експлуатацію.

Зазначена Інструкція втратила
чинність у зв'язку з затвердженням
Державним комітетом України по
житлово-комунальному господарству 13
грудня 1995 p. Правил державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна,
що перебуває у власності юридичних та
фізичних осіб, зареєстрованих у
Мінюсті України 19 січня 1996 р. за № 31/1056.
Наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 9 червня 1998 р. за №
399/2839 була затверджена Інструкція про
порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності юридичних
та фізичних осіб, у зв'язку з чим
зазначені Правила втратили чинність.

Однак вищенаведене, не спростовує
встановленого судом, що спірний об'єкт
- житловий будинок літ»Б» , який входить
до складу домоволодіння АДРЕСА_1,
закінчено будівництвом і введено в
експлуатацію законним порядком, який
діяв до 13 грудня 1995 p.

Таким чином, введений в експлуатацію
житловий будинок літ «Б» за адресою:
АДРЕСА_1 набув статусу нерухомого майна
нажитого подружжям «ОСОБА_3» ще в
березні 1995 року.

У силу статті 16 Закону України "Про
власність" та частини першої статті 22
Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі -
КпШС України), які були чинними на час
виникнення правовідносин, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Вимога позову про визнання частково
недійсним та скасування Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
07.04.2000 року, виданого Державним
нотаріусом Ковач Н. О. на ім'я ОСОБА_9,
зареєстрованого в реєстрі за № ІІ-993 в
частині визнання спадковим майном
житловий будинок літери «Б» за адресою:
АДРЕСА_1, підлягає задоволенню,
виходячи з слідуючого:

Оспорюваним Свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом видане на ім'я
ОСОБА_9 порушено право власності
ОСОБА_7, як одного з подружжя «ОСОБА_3»,
оскільки в спадкову масу за даним
Свідоцтвом, державним нотаріусом
безпідставно включено будинок під
літерою «Б» за адресою: АДРЕСА_1, який не
належав спадкодавцю ОСОБА_10 на день
його смерті, бо був побудований ОСОБА_3
в перід шлюбу з ОСОБА_9

Відповідно до статті 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину може
бути визнано недійсним не лише тоді,
коли особа, якій воно видане, не мала
права на спадкування, але й за інших
підстав, установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Проте свідоцтво може бути визнане
недійсним "також в інших випадках,
встановлених законом", що дозволяє
стверджувати про те, що перелік підстав
визнання свідоцтва недійсним не є
вичерпним і може бути розширений
шляхом аналізу й тлумачення інших норм
спадкового права.

Відповідно до підпункту 4.14 п. 4 Глави 10
Розділу 2 Порядку, при видачі Свідоцтва
на право на спадщину нотаріус
обов'язково перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання спадкоємства, якщо має
місце спадкування за законом,
прийняття спадкоємцем спадщини у
встановлений законом спосіб, склад
спадкового майна, на яке видається
свідоцтво про право на спадщину. На
підтвердження цих обставин від
спадкоємців витребовуються документи,
що підтверджують вказані факти.

Як встановлено в судовому засіданні і
не спростовано відповідачами,
державний нотаріус Ковач Н. О. при
видачі Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом ОСОБА_22 , не звернула увагу
на примітки, що мали місце в обох
свідоцтва про право власності
заповідача ОСОБА_23 на майно, що
належало останньому на день смерті, а
тому суд таку вимогу позивача визнає
підставною та такою, що підлягає до
задоволення, оскільки в зв'язку з
видачею Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_9,
відбулося порушення прав іншої особи -
ОСОБА_7, позивача.

Твердження позивача, що він не знав про
наявність обставин, на які посилається
у позовній заяві суд бере до уваги.

ОСОБА_7 будучи чоловіком ОСОБА_3, не знав
про дії дружини щодо подання заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини за
заповітом разом з донькою ОСОБА_22 та
отримання нею Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом 07.04.200 року, що
повідоми суду сама відповідач 3 - ОСОБА_5
«…мати на той час перебувала в поганих
стосунках з її батьком», а від так
позивач - ОСОБА_9, фактично володіючи і
користуючись нерухомим майном не знав
про наявність Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом 07.04.200 року та
включення до спадкової маси будинок
під літерою «Б» за адресою: АДРЕСА_1,
який побудований ним спільно з
дружиною.

З огляду на зазначені обставини, та
твердження відповідача 3 та її
представника, що акт на введення
будинку під літерою «Б» за адресою:
АДРЕСА_1 в експлуатацію складено на ім'я
ОСОБА_3, не спростовують висновків суду
про визнання будинку спільним майном
подружжя.

Заявлене представником відповідача 3 -
адвокатом ОСОБА_6 усне клопотання про
застосування до вимог позову ОСОБА_7
строку позовної давності, не бере суд
до уваги, оскільки:

За змістом ст. 76 ЦК УРСР, яка була чинна
на час видачі 07.04.2000 р. оспорюваного
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, перебіг строку позовної
давності починається з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права.

Позивач ОСОБА_9 дізнався про порушення
свого права 10.02.2014 року від своєї
дружини ОСОБА_3, після прийняття
рішення апеляційним судом
Закарпатської області від 07.02.2014 року.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008
року передбачено, що відповідно до
статті 1301 ЦК свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом.

Керуючись ст. ст.10, 60, 31, 88, 208, 209, 212-218, ЦПК
України, ст. ст. 330, 388, 392, 1217, 1233, 1235, 1236, 1268
ЦК України, ст. 76 ЦК УРСР, п. 27 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,
«Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР»
(n0001303-66 ), затвердженої заступником
Міністра комунального господарства
Української РСР 31.01.1966 р., суд -

р і ш и в :

Вимоги позовної заяви ОСОБА_7,
підписаної його представником за
довіреністю від 15.02.2014 року - ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
«Мукачівське МБТІ та ЕО», ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача: Державний нотаріус Ковач
Н. О. про часткове скасування
реєстраційного посвідчення, часткове
скасування свідоцтва про спадщину та
визнання права спільної сумісної
власності подружжя, задоволити
частково.

Визнати житловий будинок літ «Б» за
адресою: АДРЕСА_1 об'єктом спільної
сумісної власності подружжя: ОСОБА_7 та
ОСОБА_3.

Визнати частково недійсним та
скасувати Свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 07.04.2000 року,
видане Державним нотаріусом Ковач Н. О.
на ім'я ОСОБА_9, зареєстрованого в
реєстрі за № ІІ-993 в частині визнання
спадковим майном житловий будинок
літери «Б» за адресою: АДРЕСА_1,
Закарпатської області.

У решті позову відмовити.

Стягнути солідарно з відповідачів:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., ІПН НОМЕР_1 ,
зареєстрованої в АДРЕСА_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., ІПН НОМЕР_2,
зареєстрованої в АДРЕСА_1 в користь
ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого в
АДРЕСА_1 понесені ним судові витрати у
справі пропорційно до задоволених
вимог в розмірі 121,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Морозова Н. Л.