Справа № 496/3176/14-ц
Провадження 2/496/1543/14
Біляївський районний суд
в складі: головуючої судді - Трушиної
при секретарі - Гаращенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу частково недійсним,
Позивачка звернулася до суду з позовом,
уточнивши який (а.с. 36-37), просить
визнати частково недійсним договір
купівлі-продажу від 08 травня 1998 року,
який посвідчений державним нотаріусом
Біляївської районної державної
нотаріальної контори та
зареєстрований у реєстрі за № 1-821, в
частині продажу житлового будинку,
кам»яного критого шифером загальною
площею 32 кв.м. з надвірними спорудами:
гараж, літня кухня, сарай, підсобне
господарське приміщення, льох, що
знаходиться в АДРЕСА_1; вважати, що
відповідно до договору
купівлі-продажу від 08 травня 1998 року,
який посвідчений державним нотаріусом
Біляївської районної державної
нотаріальної контори та
зареєстрований у реєстрі за № 1-821,
ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила ?
частину житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1, житловою
площею 29,6 кв.м. з надвірними спорудами:
сарай, літня кухня, гараж, туалет,
Свої вимоги мотивує тим, що 08 травня 1998
року вона купила у ОСОБА_2 ? частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами. Договір було
посвідчено державним нотаріусом
Біляївської районної державної
нотаріальної контори Фещенко А.І. і
зареєстровано у реєстрі за № 1-821. Проте
у договорі купівлі-продажу замість ?
частини будинку було вказано весь
житловий будинок, що не відповідає
дійсності та не має під собою правових
підстав, так як ОСОБА_2 володіла лише ?
частиною вказаного будинку. Також
невірно була вказана житлова площа,
оскільки у результаті проведеної
інвентаризації встановлено, що
фактично житлова площа складає 29,6 кв.м.,
а не 32 кв.м., як вказано у договорі. Крім
того, в договорі не вказаний повний
перелік надвірних споруд. Рішенням
Маринівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
від 28 жовтня 2005 року № 226-ІУ будинку
присвоєно нову адресу - АДРЕСА_1. Через
допущені у договорі купівлі-продажу
помилки вона не має можливості
зареєструвати право власності та
розпорядитися належним їй майном, у
зв»язку з чим звернулася з позовом до
суду.
У судовому засіданні представник
позивача наполягала на задоволенні
позовних вимог і пояснила, що
Маринівською сільською радою
Біляївського району Одеської області у
1998 році була видана довідка, на
підставі якої був посвідчений договір
купівлі-продажу, відповідно до якої
ОСОБА_2 належить житловий будинок по
АДРЕСА_1, а не ? його частина, тому ця
помилка була допущена і в договорі, на
яку ОСОБА_1 не звернула увагу. Крім
того, невірно зазначено перелік
надвірних споруд і площа. У теперішній
час позивачка позбавлена права
розпорядитися належною їй ? частиною
будинку, у зв»язку з чим звернулася до
суду з позовом.
Відповідачка ОСОБА_2 до судового
засідання повторно не з'явилася, хоча
була повідомлена належним чином про
день розгляду справи, повідомлення про
причини неявки від неї не надходило, а
тому за згодою представника позивача
суд вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, відповідно до статті 224 ЦПК
України.

Представник Біляївської державної
нотаріальної контори до судового
засідання не з»явився, але подав заяву,
якою позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав
і просив справу розглянути без його
участі.

Представник реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції Одеської області до
судового засідання не з»явився, але
подав заперечення на позов і просив
відмовити у задоволенні позову з
підстав, викладених у запереченні,
також вказав, що просить справу
розглянути у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_5 до судового
засідання не з»явився, але подав заяву,
в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав
і просив справу розглянути у його
відсутність, але просив врахувати, що ?
частина підвалу (льоху) належить йому
на праві власності згідно свідоцтва
про право на спадщину за заповітом.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд вважає, що
позовна заява підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 08
травня 1998 року державним нотаріусом
Біляївської районної державної
нотаріальної контори Фещенко А.І. був
посвідчений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а
ОСОБА_1 купила житловий будинок,
кам»яний, критий шифером, загальною
житловою площею 32 кв.м. з надвірними
спорудами: гараж, літня кухня, сарай,
підсобне господарське приміщення, що
знаходиться в АДРЕСА_1, про що свідчить
договір купівлі-продажу,
зареєстрований у реєстрі за № 1-821 (а.с.
6).

Але у договорі купівлі-продажу була
допущена помилка - вказано, що ОСОБА_2
продала житловий будинок, хоча було
продано ? його частину, також були
допущені неточності у площі та
переліку надвірних споруд.

Вказаний договір був посвідчений на
підставі довідки Маринівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області № 79 від 04 травня 1998
року, відповідно до якої ОСОБА_2
належить житловий будинок по АДРЕСА_1
загальною житловою площею 32 кв.м.,
кам»яний, критий шифером, з надвірними
спорудами: гараж, літня кухня, сарай,
підсобне господарське приміщення,
підвал (а.с. 23).

У теперішній час ОСОБА_1 вирішила
продати належну їй ? частину будинку,
але звернувшись за отриманням витягу
з реєстру прав власності, їй було
відмовлено і повідомлено про те, що ?
частина вказаного будинку
зареєстрована за іншою особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбала ?
частину житлового будинку по АДРЕСА_1
житловою площею 29,6 кв.м. з надвірними
спорудами: сарай, літня кухня, гараж,
туалет, ? частина льоху.

Згідно довідки Маринівської сільської
ради Біляївського району Одеської
області № 349/02-18 від 19.09.2014 року довідка
від 04 травня 1998 року, на підставі якої
був посвідчений вказаний договір
купівлі-продажу, була видана помилково,
в ній невірно зазначено, що ОСОБА_2
належить весь житловий будинок по
АДРЕСА_1, хоча їй належала ? його частина
(а.с. 68).

Зі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 22 червня 1996 року,
виданого державним нотаріусом
Біляївської районної державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_5
після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5 є власником
? частини житлового будинку по вул.
загальною житловою площею 32 кв.м. з
надвірними спорудами: гаражем, сараєм, ?
частиною підвалу, розташованого в
АДРЕСА_1 (а.с.94).

Відповідно до довідки Маринівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області № 278/02-18 від 04.08.2014 року
реконструкції будівель і споруд та
будівництва нових об»єктів за період
з 1998 р. по теперішній час не
здійснювалось (а.с. 56), і ця обставина
свідчить про те, що у договорі невірно
була вказана площа ? частини будинку,
яку придбала ОСОБА_1 - замість 29,6 кв.м.
вказано 32 кв.м., а також перелік
надвірних споруд.

З довідки Маринівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 347/02-18 від 19 вересня 2014 року
вбачається, що ? частина житлового
будинку належить ОСОБА_5, його частині
присвоєна адреса: АДРЕСА_3, інша ?
частина належить ОСОБА_1, її частині
присвоєна адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 67).

ОСОБА_1 належить земельна ділянка
площею 0,1309 га, розташована в АДРЕСА_1,
цільове призначення якої - будівництво
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, про що
свідчить державний акт на право
власності на земельну ділянку (а.с. 8).

Відповідно до довідки Маринівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області від 22 квітня 2013 року №
241/02-18 відбулися зміни в адресі, за якою
розташований житловий будинок по
АДРЕСА_1, теперішня адреса: АДРЕСА_1 (а.с.
7).

Та обставина, що ОСОБА_2 продала, а
ОСОБА_1 придбала ? частину житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1,
житловою площею 29,6 кв.м. з надвірними
спорудами: сарай, літня кухня, гараж,
туалет, цистерна та ? частина льоху,
знайшла своє підтвердження у судовому
засіданні і позовна заява в цій частині
підлягає задоволенню. В частині
визнання укладеним договору
купівлі-продажу стосовно іншої ?
частини льоху(підвалу) має бути
відмовлено, оскільки ? частина льоху
(підвалу) належить ОСОБА_5 згідно
свідоцтва про право на спадщину (а.с.94).

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 217 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
частково недійсним задовольнити
частково.

Договір купівлі-продажу від 08 травня 1998
року, який посвідчений державним
нотаріусом Біляївської районної
державної нотаріальної контори та
зареєстрований у реєстрі за № 1-821,
відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а
ОСОБА_1 купила житловий будинок,
загальною площею 32 кв.м. з надвірними
спорудами: гараж, літня кухня, сарай,
підсобне господарське приміщення,
льох, який розташований в АДРЕСА_1 -
визнати частково недійсним.

Визнати укладеним договір
купівлі-продажу від 08 травня 1998 року,
який посвідчений державним нотаріусом
Біляївської районної державної
нотаріальної контори та
зареєстрований у реєстрі за № 1-821,
відповідно до якого ОСОБА_2 продала, а
ОСОБА_1 купила житловий будинок,
загальною площею 29,6 кв.м. з надвірними
спорудами: сарай, літня кухня, гараж,
туалет, цистерна та ? частина льоху,
який розташований в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Одеської області, через Біляївський
районний суд Одеської області.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання відповідачем його
копії.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області:
Трушина О.І.