АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
СтрижеусаА.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2

представника
відповідача
ОСОБА_3

представника особи, що
подала апеляційну скаргу ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
29 грудня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ спільного
майна подружжя, за зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №2-17/2012 № апеляційного
провадження:22-ц-796/11622/2013 Головуючий у
суді першої інстанції: Парамонов
М.Л.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_7 про поділ спільного майна
подружжя.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6
посилалась на те, що вони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 26 березня 1987
року, в шлюбі мають дітей - доньку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 квітня 2006 року шлюб між ними
було розірвано.

Оскільки згоди про добровільний поділ
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя (сторін) між ними не
досягнуто, тому вона вимушена була
звернутися до суду з даним позовом.

Зазначаючи, що спільним майном
подружжя (сторін) є: квартира АДРЕСА_2;
будинок, розташований за адресою
АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею
0,1048 га (кадастровий номер :04:006:0001),
як об'єкт незавершеного самочинного
будівництва (будівельні матеріали та
обладнання); земельна ділянка площею
0,071 га (кадастровий номер :04:004:0002)
за адресою АДРЕСА_4; автомобіль ВАЗ-21043
номер кузова/шасі НОМЕР_2), 2000 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;
гаражний бокс НОМЕР_3 (в першому ряду) в
ГБК «Енергетик-2» по АДРЕСА_5, як об'єкт
незавершеного будівництва (будівельні
матеріали та обладнання); гаражні бокси
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 в ГБК
«Славутич» по АДРЕСА_6, як об'єкти
незавершеного будівництва (будівельні
матеріали та обладнання); холодильник
«Вірпул» вартістю 4649 гривень;
телевізор «Філіпс» вартістю 2967
гривень; мікрохвильова піч
«Панасонік» вартістю 2084 гривні;
відеокамера «Соні» вартістю 2350
гривень.

Позивач ОСОБА_6 відповідно уточненої
редакції позовної заяви від 19 квітня 2012
року просила суд ухвалити судове
рішення, яким в порядку поділу
спільного сумісного майна подружжя:
визнати за ОСОБА_6 (позивачкою) право
власності на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_2, вартістю 831 251 гривня; визнати
за нею право власності на автомобіль
ВАЗ-21043, 2000 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, вартістю 15168 гривень;
виділити у її користування - гаражний
бокс НОМЕР_3 (в першому ряду) в ГБК
«Енергетик-2» по АДРЕСА_5, вартістю 104 606
гривень, холодильник «Вірпул» вартістю
4649 гривень, а всього - на суму 955 674
гривні; виділити ОСОБА_7 (відповідачу): у
користування домоволодіння, 75,09%
готовності, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_3 на земельній ділянпі площею
0,1048 га, як об'єкт незавершеного
самочинного будівництва, вартістю 2 729
гривень; виділити у користування
гаражні бокси НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6,
НОМЕР_7 в ГБК «Славутич», по АДРЕСА_6, як
об'єкти незавершеного будівництва
будівельні матеріали та обладнання),
загальною вартістю 402 608 гривень;
визнати право юності на земельну
ділянку площею 0,071 га за адресою
АДРЕСА_4 та будівельніматеріали, які на
ній розташовані, загальною вартістю 340
792 гривні; виділити у користування
телевізор «Філіпс» вартістю 2967
гривень; мікрохвильову піч «Панасонік»
вартістю 2084 гривні; відеокамеру «Соні»
вартістю 2350 гривень, а всього - на суму 1
203 530 гривень, а також стягнути з ОСОБА_7
на її користь грошову компенсацію в
сумі 11 269 гривень 84 копійки.

ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного
скісного майна подружжя (в уточненій
редакції зустрічного позову від 28.12.2012
року), згідно якого просив визнати
спільним майном подружжя та розділити
спірне майно, виділивши у власність
ОСОБА_6: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2,
вартістю 356 206 гривень; земельну ділянку
площею 0,071 га за адресою АДРЕСА_4,
вартістю 288 319 гривень та будівельні
матеріали, які на ній розташовані
(фундамент), вартістю 52 473 гривні;
будівельні матеріали, з яких
збудований гараж НОМЕР_3 (в першому
ряду) в ГБК «Енергетик-2» по АДРЕСА_5,
вартістю 32299 гривень; автомобіль
ВАЗ-21043, 2000 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, вартістю 15168 гривень;
холодильник «Вірпул» вартістю 4649,00
грн., телевізор «Філіпс» вартістю 2967
гривень; мікрохвильову піч «Панасонік»
вартістю 2084 гривні; відеокамеру «Соні»
вартістю 2350 гривень, а всього - на суму
774 939 гривень 94 копійки; виділити у
власність ОСОБА_7: 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2, вартістю 356206 гривень;
будівельні матеріали, які знаходяться
за адресою АДРЕСА_3, на земельній
ділянці площею 0,1048 га, вартістю 277 318
гривень, а всього - на суму 633 524 гривні, а
також стягнути з ОСОБА_6 на його (ОСОБА_7)
користь грошову компенсацію в розмірі
61495 гривень.

Крім того, згідно попередньої
домовленості між сторонами, ОСОБА_7 за
власні кошти (після припинення ведення
спільного господарства подружжям)
зробив ремонт в :- квартирі АДРЕСА_1,
співвласниками якої є, в тому числі, він
ОСОБА_7) та ОСОБА_6 - по 1/5 частині
зазначеної квартири; для чого він
(ОСОБА_7) Придбавав будівельні
матеріали, 1/2 цих витрат - у розмірі 18 424
гривні 94 копійки він просить стягнути з
ОСОБА_6 на його користь.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 29 грудня 2012 року позовні
вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на
іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Поділити майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та виділити на праві власності: ОСОБА_7 -
будинок, розташований за адресою
АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею
0,1048 га (кадастровий номер :04:006:0001),
як об'єкт незавершеного самочинного
будівництва (будівельні матеріали та
обладнання), вартістю 277318 гривень;
ОСОБА_6 - земельну ділянку площею 0,071 га
(кадастровий номер :04:004:0002) за
адресою АДРЕСА_4 вартістю 340 792 гривні;
автомобіль ВАЗ-21043 (номер кузова/шасі
НОМЕР_2), 2000 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, вартістю 15168 гривень;
гаражний бокс НОМЕР_3 (1 ряд) в ГБК
«Енергетик-2» по АДРЕСА_5, як об'єкт
незавершеного будівництва (будівельні
матеріали та обладнання), вартістю 32299
гривень; холодильник «Вірпул» вартістю
4649 гривень; телевізор «Філіпс»
вартістю 2967 гривень; мікрохвильову піч
«Панасонік» вартістю 2084 гривні;
відеокамеру «Соні» вартістю 2350
гривень, а всього - на суму 400 309 гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7
-відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5
подано апеляційну скаргу, в якій він
просить суд змінити рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
29 грудня 2012 року у справі № 2-17/12 шляхом
виключення з переліку майна, що
підлягає поділу як об'єкт права
спільної сумісної власності подружжя
та виділяється на праві власності на
користь ОСОБА_6, гаражний бокс НОМЕР_3 (1
ряд) в ГБК «Енергетик-2» по АДРЕСА_5, як
об'єкт незавершеного будівництва
(будівельні матеріали та обладнання),
вартістю 32299 гривень.

В іншій частині рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 29 грудня 2012
року у справі № 2-17/12 залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на те, що при
вирішенні судом питання про поділ
будівельних матеріалів, порушено норми
процесуального права, в частині
неповного з'ясування обставин справи,
незалучення ОСОБА_5 та ГБК «Енергетик -
2» до участі в судовому процесі в якості
сторін, щодо прав яких вирішується
спір, та винесення рішення судом з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, якими встановлено конституційні
права ОСОБА_5 та ГБК «Енергетик - 2»
стосовно їх власності.

В судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5,
представник відповідача ОСОБА_3, яка
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_7, підтримали доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_6, проти доводів апеляційної
скарги заперечувала, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_7 і ОСОБА_6
перебували в зареєстрованому шлюбі з 26
березня 1987 року (т.1 а.с.6); від шлюбу
сторони мають доньку ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.7).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 квітня 2006 року шлюб між
сторонами було розірвано. Вказаним
рішенням судом було встановлено факт
припинення ведення спільного
господарства сторонами, як подружжям
та окремого їх проживання з липня 2005
року (т.1 а.с.86 ).

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ст.ст. 68, 69 СК України, розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу. Дружина та чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70, 71 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення.
Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Відповідно до матеріалів справи, в
судовому засіданні сторони не
заперечували про те, що об'єктами права
спільної сумісної власності подружжя є
наступне спірне майно: двокімнатна
квартира АДРЕСА_2; земельна ділянка
площею 0,071 га (кадастровий номер
:04:004:0002) за адресою АДРЕСА_4 та
будівельні матеріали, які на ній
розташовані (фундамент); будинок,
розташований за адресою АДРЕСА_3 на
земельній ділянці площею 0,1048 га
(кадастровий номер :04:006:0001), як
об'єкт незавершеного самочинного
будівництва (будівельні матеріали та
обладнання); гаражний бокс НОМЕР_3 (в
першому ряду) в ГБК «Енергетик-2» по
АДРЕСА_5, як об'єкт незавершеного
будівництва (будівельні матеріали та
обладнання); автомобіль ВАЗ-21043 (номер
кузова/шасі НОМЕР_2), 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1;
холодильник «Вірпул»; телевізор
«Філіпс»; мікрохвильова піч
«Панасонік»; відеокамера «Соні».

Отже, ОСОБА_7 стверджував та
визнавав, що гаражний бокс НОМЕР_3 в ГБК
«Енергетик-2» по АДРЕСА_5, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя та підлягає поділу.

Відповідно до довідок ГБК
«Енергетик-2» від 02 жовтня 2008 року (т.4
а.с.73), 20 січня 2011 року (т.4 а.с.75), 14 червня
2011 року (т.4 а.с.74), ОСОБА_7 був членом
кооперативу, будував гаражний бокс у
період перебування у шлюбі з ОСОБА_6

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі
обґрунтовуючи свої вимоги, а саме, що
він є власником будівельних
матеріалів, з яких побудовано спірний
гаражний бокс в ГБК «Енергетик-2», надав
розписку від 10 квітня 2012 року, написану
ОСОБА_7, про отримання з ОСОБА_5 5 000
гривень в рахунок продажу скаржнику
будівельних матеріалів, які були
закуплені для будівництва гаражного
боксу на території ГБК «Енергетик-2» по
вул. Затишна, 1 «А», в м. Києві, про те не
зазначено, якого саме боксу покрівлю та
ворота він продав.

Крім того, надані ОСОБА_5 копії товарних
чеків, квитанцій, рахунків-фактур та
видаткових накладних на придбання
будівельних матеріалів не
підвереджують право власності ОСОБА_5
на них та не підтверджує сам факт
будівництва з них гаражного боксу
НОМЕР_3 в ГБК «Енергетик-2» по АДРЕСА_5,
оскільки в них не зазначено хто саме
придбав будівельні матеріали, а тому
колегія суддів приходить до висновку
що вони не можуть бути належними
доказами, які б свідчили про факт
будівництва саме скаржником спірного
гаражного боксу.

Виходячи з наявних у матеріалах
справи та досліджених судом першої
інстанції письмових доказів, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими при вирішенні справи,
доведені.

Висновки суду щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позовних вимог сторін, відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 29 грудня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: