Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4396/14
Головуючий у 1-й інстанції: Беспалько
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Виконавчого
комітету Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області на рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
25 березня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності ,-

ВСТАНОВИЛА :

25 лютого 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
права власності.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 25 березня 2013
року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування

- 2/5 чистини житлового будинку за
адресою : АДРЕСА_1;

- 2/5 частини земельної ділянки (паю)
площею 5,44 га, цільове
призначення-ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЗП № 001916), яка
розташована на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області ;

- 1/2 частини земельної ділянки (паю)
площею 5,32 га, цільове
призначення-ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЗП №001915, яка
розташована на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області.

В апеляційній скарзі Виконавчий
комітет Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області, пославшись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
Виконавчий комітет Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області, .вказує на те, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції від 25 березня 2013 року порушує
права та інтереси Михайлівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області, оскільки вона є
власником землі, де був розташований
житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1,
який вже у 2009 році був зруйнований
позивачем.

Заслухавши суддю-доповідача,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
апеляційне провадження у справі
підлягає закриттю, а апеляційна скарга
- залишенню без розгляду з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 292 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Тобто, останніми є особи, які
матеріально заінтересовані в
наслідках вирішення справи та мають
процесуальний інтерес.

Такі особи повинні обґрунтувати
своє право на апеляційне оскарження
судового рішення посиланням на те, які
їх права й обов'язки вирішив суд.

Як убачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, 21 грудня 2007
року помер спадкодавець батько
позивача ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4
- ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася
спадщина на наступне майно:

- житловий будинок разом з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1. 70031: земельна
ділянка (пай) площею 5,44га (цільове
призначення ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЗП №001916), яка
розташована на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області.

ОСОБА_3 та та його сестра ОСОБА_4
своєчасно звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини після смерті батька. При
цьому, інші спадкоємці офіційно
відмовилися від прийняття спадщини. А
саме: мати сторін ОСОБА_6 відмовилася
від своє частки спадкового майна на
користь позивача , а рідні сестри
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовились від своїх
часток на користь відповідача.

Таким чином, після смерті батька
позивач успадкував 2/5 частини
житлового будинку, 2/5 частини
земельної ділянки (паю).

09 січня 2011 року померла мати сторін по
справі, - ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилася спадщина на
земельну ділянку (пай) площею 5.32га
(цільове призначення ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЗП №001915), яка
розташована на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області.

08 вересня 2008 року спадкодавець - мати
позивача та відповідачки уклала
заповіт, яким заповідала все належне їй
майно в рівних частках між позивачем,
відповідачкою та їхніми рідними двома
сестрами.

Позивач та відповідачка своєчасно
звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини після
смерті матері. Інші спадкоємці, рідні
сестри, у встановлений законом строк до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини не зверталися.
Тобто, вони по факту відмовилися від
прийняття спадщини.

Внаслідок цього позивач успадкував
після смерті матері 1/2 частину
земельної ділянки.

Згідно ст.1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Відповідно до
ст. 1217 цього ж кодексу спадкування
здійснюється за заповітом або законом.
За ст. 1225 ЦК України позивач є
спадкоємцем матері .Статтею 1218 ЦКУ
встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки які
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст.1223 ЦК України встановлено,
що у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.10
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» № 7 від 20.05.2008 року
судам слід мати на увазі, що відповідно
до ст.1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Посилання апелянта на те, що
зазначеним рішенням суду порушені
права Михайлівської сільської ради, як
власника земельної ділянки,
розташованої за адресою : АДРЕСА_1 є
безпідставними з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуваним рішенням суду визнано за
ОСОБА_3 визнано право власності в
порядку спадкування

- 2/5 частини житлового будинку за
адресою : АДРЕСА_1;

- 2/5 частини земельної ділянки (паю)
площею 5,44 га, цільове
призначення-ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЗП № 001916), яка
розташована на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області ;

- 1/2 частина земельної ділянки (паю)
площею 5,32 га, цільове
призначення-ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
державний акт на право приватної
власності на землю ІІ-ЗП №001915, яка
розташована на території
Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області.

Питання щодо визнання за ОСОБА_3 права
власності на земельну ділянку, яка
розташоваа за адресою : АДРЕСА_1
оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції від 25 березня 2013 року не
вирішувалось, вказана земельна ділянка
не була предметом позову.

Зважаючи на це, колегія суддів
приходить висновку, що суд, ухвалюючи
оскаржуване рішення, питання про права
та обов'язки Михайлівської сільської
ради не вирішував.

У відповідності до роз'яснень
Верховного Суду України, що містяться у
п. 8 постанови Пленуму № 12 Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2008
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» при поданні апеляційної
скарги особою, яка не має передбаченого
статтею 292 ЦПК права на апеляційне
оскарження, у тому числі особою, яка не
брала участі у справі, про права та
обов'язки якої суд першої інстанції
питання не вирішував, подання скарги на
ухвалу суду, що не підлягає
апеляційному оскарженню,
суддя-доповідач відповідно до цієї
норми та частини третьої статті 297 ЦПК
постановляє ухвалу про відмову в
прийнятті апеляційної скарги. Якщо
зазначені обставини будуть
встановлені після прийняття
апеляційної скарги до розгляду,
апеляційний суд постановляє ухвалу про
закриття апеляційного провадження у
справі за такою скаргою.

Керуючись ст.ст.292, 303, 304, 307, 310, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Виконавчого
комітету Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області на рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
25 березня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності закрити.

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області на рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
25 березня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте, може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двох місяців шляхом подачі
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

судді: