РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року

м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючий суддя - Галінська В.В.

при секретарі - Калетинець Т.В.

з участю: прокурора - Меленчук І.В.

позивача - ОСОБА_1, її представника -
ОСОБА_2

представника виконавчого комітету
Рівненської міської ради - Капланова
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рівне
цивільну справу за позовом Прокурора
м. Рівне в інтересах: ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Рівненської
міської ради Рівненської області,
третя особа - реєстраційна служба
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області, про
визнання незаконним та скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Рівне звернувся в суд із
позовом в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, третя особа -
Реєстраційна служба Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області, про визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради від 09 вересня 2014 року за №
124 «Про внесення змін у перелік
нежитлових приміщень, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради» в частині включення до переліку
об'єктів, які належать до комунальної
власності територіальної громади
міста приміщення, розміщеного в
підвалі багатоквартирного житлового
будинку по АДРЕСА_1, площею 90,1 кв.м.,
скасування державної реєстрації права
власності за територіальною громадою
м. Рівного в особі Рівненської міської
ради на допоміжне приміщення підвалу
площею 90,1 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та витягу про
реєстрацію на об'єкт нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор м. Рівне вказав, що рішенням
апеляційного суду Рівненської області
від 18 вересня 2014 року позов заступника
прокурора м. Рівне в інтересах ОСОБА_1,
ОСОБА_4 до Рівненської міської ради,
Управління комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, ФОП ОСОБА_5, третя особа -
ЖКП «Західне» про визнання договору
оренди нежитлового приміщення
недійсним - задоволено. Судом
встановлено, що на підставі рішення
виконкому міськради від 12 грудня 2000
року №168 «Про стан використання
нежитлових приміщень, що перебувають в
комунальній власності міста та
передані в оренду чи безоплатне
користування» був створений єдиний
перелік нежитлових приміщень
комунальної власності, в який за
вищевказаною адресою внесені
нежитлові підвальні приміщення площею
173,1 кв.м (балансоутримувач управління
комунальною власністю), 85,4 кв.м
(балансоутримувач управління
комунальною власністю), 60,0 кв.м
балансоутримувач ЖКП). Докази про те, що
підвальне приміщення площею 90,1 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, ввійшло в цей перелік
відсутні. Встановлено, що відповідно до
листа ЖКП «3ахідне» №382 від 10.04.2014 у
підвалі будинку по АДРЕСА_1 розміщені
внутрішньо будинкові системи
комунікацій. На підставі доказів, судом
встановлено, що нежитлове приміщення
площею 90,1 кв.м, що передане в оренду не
було виділене в окреме приміщення,
через нього проходять всі інженерні
комунікації та технічні пристрої, які
необхідні для забезпечення
санітарно-гігієнічних умов і безпечної
експлуатації усіх квартир, без доступу
до яких експлуатація житлового будинку
є неможливою, що підтверджує факт того,
що це приміщення є допоміжним; там були
облаштовані підсобні приміщення
(підвальчики), в яких знаходилось майно
мешканців будинку, тобто воно не було
вільним.

Проте, рішенням виконавчого комітету
Рівненської міської ради за №124 від
09.09.2014 «Про внесення змін у перелік
нежитлових приміщень, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради», виконавчим комітетом
Рівненської міської ради затверджено
перелік нежитлових приміщень, що є
комунальною власністю територіальної
громади м. Рівного в особі Рівненської
міської ради, зокрема, приміщення
загальною площею 90,1 кв.м, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності
серії СТА 367811 від 16.09.2014, витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, право власності на
вищевказане нежитлове приміщення
зареєстровано за територіальною
громадою м.Рівного в особі Рівненської
міської ради. Тобто, виконавчий комітет
Рівненської міської ради всупереч
нормам чинного законодавства прийняла
завідомо незаконне рішення в частині
внесення до переліку нежитлових
приміщень, що є комунальною власністю
територіальної громади м. Рівне в особі
Рівненської міської ради приміщення
загальною площею 90,1 кв.м, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Прийняття рішення щодо передачі
допоміжних приміщень будинку, які є
спільною власністю осіб, що є
власниками квартир багатоквартирного
житлового будинку, у будь-яку іншу
власність, у тому числі комунальну
власність, потребує 100% згоду усіх
співвласників цього майна. Згода
мешканців будинку по АДРЕСА_1 на
передачу комунальну власність
допоміжних приміщень цього будинку не
надавалася.

Прийняття виконавчим комітетом
Рівненської міської ради рішення від
09.09.2014 №124 «Про внесення змін у перелік
нежитлових приміщень, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради» в частині включення до переліку
об'єктів, які належать до комунальної
власності територіальної громади
міста приміщення, розміщеного в
підвалі багатоквартирного житлового
будинку по АДРЕСА_1 площею 90, 1 кв.м є
протиправним, порушує права
співвласників цього приміщення, через
що, у відповідності до ст. 393 ЦК України
підлягає визнанню незаконним та
скасуванню в цій частині.

До початку судового слідства прокурор
подала уточнення позовних вимог,
просила скасувати свідоцтво про право
власності від 16 вересня 2014 року. В
судовому засіданні прокурор зменшила
позовні вимоги - просила суд визнати
незаконним та скасувати рішення, від
решти позовних вимог відмовилася. На
пропозицію суду позивач та її
представник відмовилися від
підтримання позовних вимог у
первісному їх поданні.

В судовому засіданні в задоволенні
клопотання представника відповідача
про відкладення розгляду справи у
зв'язку із наданням сторонам
можливості врегулювати спір у
позасудовому порядку, ухвалою було
відмовлено, на підставі ст. 191 ЦПК
України, яка не надає суду права
відкладати розгляд справи з даної
підстави.

Крім того, в задоволенні клопотання
представника відповідача про
залучення до участі у справі третіх
осіб, судом ухвалою було відмовлено в
його задоволенні, так як особи, які
беруть участь у справі заперечували
проти їх допуску, враховуючи предмет
спору по даній справі та відсутності
обґрунтованих підстав вважати, що у
сторін може виникнути право вимоги до
третьої особи чи третьої особи до
сторін.

В судовому засіданні прокурор та
представник позивача позов підтримали
з посиланням на обставини, які
викладені в позовній заяві. Просили
позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 просила суд повернути
власникам будинку підвал, яким вони
користувалися.

Представник відповідача виконавчого
комітету Рівненської міської ради
Капланов О.В. вказав на те, що у зв'язку
із скасуванням державної реєстрації на
оспорюване приміщення, відсутні
підстави для скасування рішення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, так як це питання часу і
виконавчим комітетом Рівненської
міської ради дане рішення буде
скасовано. Просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
заздалегідь та належним чином, про
причини неявки суду не повідомляла, суд
за згодою учасників процесу, ухвалив
продовжувати розгляд справи за її
відсутності.

Представник третьої особи -
реєстраційної служби Рівненського
міського управління юстиції
Рівненської області в судове засідання
не з'явилася, подала заяву про слухання
справи 27 жовтня 2014 року за її
відсутності, про розгляд справи 05
листопада 2014 року була повідомлена
заздалегідь та належним чином, про
причини неявки суд не повідомляла,
заяви про розгляд справи за
відсутності представника не подала,
суд за згодою учасників процесу,
ухвалив продовжувати розгляд справи за
відсутності представника.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішення
виконавчого комітету Рівненської
міської ради від 09 вересня 2014 року № 124
«Про внесення змін у перелік
нежитлових приміщень, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради» у зв'язку із приватизацією
нежитлових приміщень, виконавчий
комітет Рівненської міської ради
вирішив внести зміни в перелік
нежитлових приміщень, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради, затверджений рішенням
виконавчого комітету від 10 .11.2009 року №
188 зі змінами та включено до переліку
нежитлових приміщень приміщення за №
623 по АДРЕСА_1, площею 90,1 кв.м.,
балансоутримувач Житлово-комунальне
підприємство «Західне».

16 вересня 2014 року Реєстраційною
службою Рівненського міського
управління юстиції Рівненської
області було видано свідоцтво про
право власності на приміщення підвалу
вбудованого в житловий будинок в
АДРЕСА_1, загальною площею 90,1 кв. м.,
власник - територіальна громада м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради.

16 вересня 2009 року було здійснено
державну реєстрацію права власності за
територіальною громадою м. Рівного в
особі Рівненської міської ради на
приміщення підвалу вбудованого в
житловий будинок в АДРЕСА_1, загальною
площею 90,1 кв. м. на підставі рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер: 15833977 від 16
вересня 2014 року.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 29043156 від
05 листопада 2014 року встановлено, що 04
листопада 2014 року на підставі
повідомлення про відмову від права
власності міського голови Хомка В.
право власності на приміщення підвалу
вбудованого в житловий будинок в
АДРЕСА_1, загальною площею 90,1 кв. м.,
власник - територіальна громада м.
Рівного в особі Рівненської міської
ради - припинено.

18 вересня 2014 року рішенням
апеляційного суду Рівненської області
задоволено позов заступника прокурора
м. Рівне в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_4 до
управління комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради, фізичної особи
підприємця ОСОБА_5, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів
Житлово-комунальне підприємство
"Західне" про визнання договору оренди
нежитлового приміщення недійсним. По
даній справі були встановлені
обставини, що стосуються предмету
розгляду по даній справі, у якій брали
участь ті самі особи, дане рішення
набрало законної сили, тому в силу ст.
.61 ЦПК України обставини встановлені
даним рішенням не підлягають
доказуванню.

Судом даним рішенням встановлено, що
ОСОБА_8 є співвласником квартири
АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 - власником квартири
АДРЕСА_2 за цією ж адресою, що
підтверджується Інформацією з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

ОСОБА_8 постійно проживає та
зареєстрована в квартирі з липня
1985року, ОСОБА_4 - з липня 1973року, про що
свідчать копії їх паспортів, що
знаходяться в матеріалах справи.

Рішенням сесії Рівненської міської
ради №1517 від 23.12.2011року будинок
АДРЕСА_1, в якій розташовані вказані
вище 2 квартири та ще 30 квартир передано
на баланс ЖКП «Західне». Житловий
будинок АДРЕСА_1 складається з чотирьох
поверхів та підвального приміщення.

На підставі рішення виконкому
міськради від 12 грудня 2000року №168 «Про
стан використання нежитлових
приміщень, що перебувають в
комунальній власності міста та
передані в оренду чи безоплатне
користування» був створений єдиний
перелік нежитлових приміщень
комунальної власності, в який за
вищевказаною адресою внесені
нежитлові підвальні приміщення площею
173,1 кв.м (балансоутримувач управління
комунальною власністю), 85,4 кв.м
(балансоутримувач управління
комунальною власністю), 60,0 кв.м
балансоутримувач ЖКП).

Докази про те, що підвальне приміщення
площею 90,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1
ввійшло в цей перелік відсутні,
свідоцтво про право власності на нього
територіальній громаді міста на час
виникнення спірних правовідносин не
видавалось.

11.06.2013року між управлінням комунальною
власністю виконкому Рівненської
міськради та фізичною особою ОСОБА_5
укладено договір оренди нежитлового
приміщення площею 90,1 кв.м, розміщене у
будівлі на адресою АДРЕСА_1, що
перебуває на балансі ЖКП «Західне».
Майно передане в оренду з метою
розміщення кафе.(а.с.12-13).

Стаття 1 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» визначає поняття допоміжних
приміщень та нежитлових приміщень.

Допоміжне приміщення
багатоквартирного будинку - це
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового ослуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, поза квартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення.

Нежиле приміщення - це приміщення, яке
належить до житлового комплексу, але не
відноситься до житлового фонду і є
самостійним об'єктом цивільно-правових
відносин.

Встановлено, що відповідно до листа ЖКП
«Західне»№382 від 10.04.2014р. у підвалі
будинку АДРЕСА_1 розміщені внутрішньо
будинкові системи комунікацій.

Згідно звіту про оцінку майна спірного
нежитлового приміщення площею 90,1 кв.м,
який наданий експертом в ході передачі
майна в оренду вхід в приміщення
загальний і здійснюється з торцевого
фасаду ( з АДРЕСА_1) через загальний вхід
в будівлю. Вхід приміщення оцінки не
облаштований дверима, а здійснюється
прямо зі сходів у підвал. З приміщення
об'єкта оцінки облаштований вхід в
суміжні підвальні приміщення будівлі.
Через приміщення об'єкта оцінки
транзитом проходять всі інженерні
комунікації будівлі(водопостачання,
водовідведення, теплотраса), окремі
дільниці яких проходять по середині
приміщень, на відстані від стелі
близько до 50-60см, з приміщення
облаштований вхід в суміжні підвальні
приміщення будівлі.(а.с.168-171).

Із технічних паспортів на житловий
будинок АДРЕСА_1, складених станом на
26.12.1990р., на квітень 2009р. (а.с.21-30,181-185)
вбачається, що на спірній частині
підвального приміщення (площею 90,1 кв.м )
знаходяться 6 «підвальчиків» (коморок)
та 2 коридори, які мають відповідно свої
номери та конкретно визначену площу, з
зазначенням їх місцезнаходження.

Із пояснень позивачів та свідків,
мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 вбачається, що в
частині підвалу, що передано в оренду
знаходилися підсобні
приміщення(кладові), що належали
мешканцям будинку, які в ході
проведення перепланування знищені
приватним підприємцем ОСОБА_5 без
повідомлення та згоди їх власників.

Відповідно до інформації, наданої
Рівненським МВ УМВС України в
Рівненській області від 23.07.14р.
№50/1-Т-64-Аз в період з 8 по 12 лютого
2014року у відділок надійшло 7
повідомлень від мешканців будинку
АДРЕСА_1 про викрадення під час
ремонтних робіт невідомими особами їх
особистих речей та повідомлення від
ОСОБА_5 про те, що 10.02.14р. мешканці
будинку перешкоджають проводити
ремонтні роботи у підвальному
приміщенні, який вона орендує.

Наявність підсобних (допоміжних)
приміщень у цьому підвальному
приміщенні, якими користуються
мешканці будинку стверджує і лист ЖКП
«Західне № 866 від 30.07.2014р.(а.с.192).

Сукупністю доказів встановлено, що
нежитлове приміщення площею 90,1 кв.м, що
передане в оренду не було виділене в
окреме приміщення, через нього
проходять всі інженерні комунікації та
технічні пристрої, які необхідні для
забезпечення санітарно-гігієнічних
умов і безпечної експлуатації усіх
квартир, без доступу до яких
експлуатація житлового будинку є
неможливою, що підтверджує факт того,
що це приміщення є допоміжними; там
були облаштовані підсобні приміщення
(підвальчики), в яких знаходилось майно
мешканців будинку, тобто воно не було
вільним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України. Об'єктами приватизації
відповідно до ст. 2 Закону є квартири
багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, кімнати у
квартирах та одноквартирних будинках,
де мешкають два і більше наймачів, які
використовуються громадянами на
умовах найму.

У відповідності до ч.2 ст.10 Закону,
власники квартир багатоквартирних
будинків є співвласниками допоміжних
приміщень будинку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою, зобов'язані брати участь у
загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т.ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

Вирішуючи питання про офіційне
тлумачення положень статей 1,10 Закону
«Про приватизацію державного
житлового фонду", Конституційний Суд
України в своєму рішенні від 02 березня
2004 року №4-рп/2004 по справі №1-2/2004 (справа
про права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків),
в аспекті конституційного звернення і
конституційного подання, виходить з
такого.

Згідно з частиною першою статті 1
Закону суть приватизації державного
житлового фонду полягає у відчуженні
на користь громадян України, а отже, у
їхню власність як квартир (будинків),
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, так і належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв тощо) державного
житлового фонду. Закон врегульовує
також відносини, пов'язані з
виникненням, оформленням та набуттям
права приватної власності на квартири
та інші об'єкти приватизації
державного житлового фонду.

Допоміжні приміщення, відповідно до
пункту 2 статті 10 Закону, стають
об'єктами права спільної власності
співвласників багатоквартирного
будинку, тобто їх спільним майном,
одночасно з приватизацією громадянами
квартир, що засвідчується єдиним
документом - свідоцтвом про право
власності на квартиру. Для
підтвердження набутого в такий спосіб
права не потребується вчинення
будь-яких інших додаткових юридичних
дій. Власникам квартир немає
необхідності створювати з цією метою
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку. Набуте
громадянами право на квартири
державного житлового фонду та належні
до них допоміжні приміщення є
непорушним (стаття 41 Конституції
України, забезпечується державою

У багатоквартирних будинках, де не всі
квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі і з питань
улаштування мансард, надбудови
поверхів і т.ін. Аналізуючи порушені у
конституційному зверненні і
конституційному поданні питання щодо
права власників приватизованих і
неприватизованих квартир
багатоквартирних будинків та органів
місцевого самоврядування і місцевих
державних адміністрацій
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями, а також конструктивними
елементами таких будинків (фундамент,
несучі стіни, міжповерхові
перекриття,сходові марші і т.ін.),
Конституційний Суд України виходить з
правової характеристики спільного
майна власників квартир,
конкретизованої у Законі України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку». Правовий
режим майна, що перебуває у спільній
власності власників квартир, має
визначатися, відповідно до Конституції
України, виключно законами України.

Отже, виходячи з вищезазначеного
рішення Конституційного Суду України,
допоміжні приміщення (підвали, сараї,
кладовки, горища, колясочні і т.ін.)
передаються безоплатно у спільну
власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир
багатоквартирних будинків,
підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Згідно ч.3 ст.41 Конституції України
громадяни для задоволення своїх потреб
можуть користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону.

Як встановлено судом, спірне
приміщення згідно із ст.ст.355,356,382 ЦК
України є спільною сумісною власністю
власників приватизованих квартир в
будинку по АДРЕСА_1, оскільки
відповідно до цивільного
законодавства України розпорядження
майном, що є спільною сумісною
власністю проводиться за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди -
спір вирішується судом.

Відповідно до ст.ст.319,321 ЦК України,
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд і має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Всупереч зазначеним вимогам чинного
законодавства, без згоди
співвласників, рішенням виконкому
Рівненської міської ради № 124 від 09
вересня 2014 року, спірне нежитлове
приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1
безпідставно внесено до переліку
об'єктів комунальної власності.

У відповідності зі ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні права
користуванні та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 21 ЦК України суд визнає
незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує права або
інтереси.

Враховуючи вищевказані обставини,
норми матеріального права, суд вважає,
що виконавчий комітет Рівненської
міської ради неправомірно
розпорядився спірним майном, а саме
включив його у перелік нежитлових
приміщень, що є комунальною власністю
територіальної громади м. Рівного в
особі Рівненської міської ради, що
порушує права та інтереси позивачів у
справі - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та інших
співвласників квартир по АДРЕСА_1, тому
для відновлення їх прав, рішення слід
визнати незаконним та скасувати.

Посилання представника відповідача
про безпідставність позовних вимог у
зв'язку із припиненням права власності
на спірне приміщення за територіальною
громадою м. Рівного в особі Рівненської
міської ради, не заслуговують на увагу,
так як рішення № 124 від 09 вересня 2014
року на момент розгляду справи є чинним
і може бути підставою для повторного
звернення із заявою про реєстрацію
права власності.

Вказівка представника відповідача, як
на підставу для відмови у задоволенні
позову на скасування спірного рішення
самостійно виконавчим комітетом
Рівненської міської ради у грудні 2014
року, що заперечується позивачем -
ОСОБА_1, не може бути взята судом до
уваги виходячи із наступного.

У рішенні Конституційного Суду України
від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа №
1-9/200921 про скасування актів органів
місцевого самоврядування) зазначено,
що в Основному Законі України
передбачено право направляти письмові
звернення або особисто звертатися до
органів місцевого самоврядування, які
зобов'язані розглянути звернення
(стаття 40). Законом України «Про
звернення громадян» встановлено право
органів місцевого самоврядування
скасовувати або змінювати оскаржувані
рішення (абзац п'ятий частини першої
статті 19). Також, у вказаному рішенні
Конституційний Суд зазначає, що в
Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (ст. 3).

Органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними і фізичними особами
(ст.74 Закону). Таким чином, органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення.

Враховуючи вищевказане роз'яснення, те,
що співвласники будинку АДРЕСА_1
звернулися до суду із вищевказаним
позовом, вказує, що вони заперечують
законність даного рішення і можливість
самостійного скасування його органом
місцевого самоврядування.

Інших доводів представником
відповідача щодо безпідставності чи
необґрунтованості даного позову суду
надано не було.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України із відповідача в дохід
державного бюджету підлягають до
стягнення судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора м. Рівне
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Рівненської міської ради від 09 вересня
2014 року за № 124 «Про внесення змін у
перелік нежитлових приміщень, що є
комунальною власністю територіальної
громади м. Рівного в особі Рівненської
міської ради» в частині включення до
переліку об'єктів, які належать до
комунальної власності територіальної
громади міста приміщення, розміщеного
в підвалі багатоквартирного житлового
будинку по АДРЕСА_1, площею 90,1 кв.м.

Стягнути з виконавчого комітету
Рівненської міської ради судовий збір
у розмірі 243,60 грн. в дохід державного
бюджету.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07
листопада 2014 року.

Суддя - підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Рівненського міського суду
В.В.Галінська