АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7419/14
Справа № 639/9505/14 - ц
інстанції: Єрмоленко В.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 27» жовтня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
судді Жовтневого районного суду м.
Харкова від 29 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 2/3 частини
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3.

Ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року, в
яку ухвалою судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 01 жовтня 2014 року
внесено виправлення щодо дати її
постановлення, ОСОБА_2 відмовлено у
відкритті провадження у справі;
зобов'язано Управління державної
казначейської служби України в
Жовтневому районі м. Харкова ГУДКСУ в
Харківській області повернути
сплачений ОСОБА_2 судовий збір.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просив
ухвалу судді - скасувати, справу
направити до суду першої інстанції. При
цьому посилався на порушення норм
процесуального права. Вважав, що суд не
звернув увагу на те, що раніше з таким
позовом до суду він не звертався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне апеляційну скаргу -
задовольнити, ухвалу судді - скасувати,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що є рішення, яке набрало законної
сили у спорі між тими самими сторонами
про той самий предмет і з тих самих
підстав, а в позові ОСОБА_2 фактично
викладені підстави оскарження судових
рішень.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 07.12.2001 року, яке змінено ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 18.03.2002 року, визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/3 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_4, за
ОСОБА_3 - на 2/3 частини вказаного
житлового будинку в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5 Рішення є чинними.

Відповідно до п.2.ч.2.ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо: є таке, що
набрало законної сили, рішення чи
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладенням мирової
угоди сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Проте, із змісту судових рішень
вбачається, що за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1/3 частину житлового
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_4, а з
змісту цього позову ОСОБА_2 вбачається,
що він просив визнати за ним права
власності на іншу 2/3 частину вказаного
домоволодіння в порядку спадкування за
законом після смерті його матері
ОСОБА_4 У зв'язку з чим висновок суду
щодо наявності судового рішення між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав є
помилковим.

Статтями 119, 120 ЦПК України передбачено
вимоги, які пред'являються до форми та
змісту позовної заяви.

Із змісту статті 119 ЦПК України
передбачено, що в позові позивач має
зазначити підставу позову, тобто ті
юридичні факти, на основі яких позивач
обґрунтовує свої вимоги відповідно до
норм матеріального права, що
поширюються на спірні правовідносини.
Законодавець не вимагає від позивача,
щоб він здійснював кваліфікацію
спірних правовідносин, тобто зазначав
в позові, на яких правових нормах
ґрунтується його позов. Це пов'язано із
тим, що обов'язок здійснювати
кваліфікацію правовідносин
покладається на суд, який і повинен
визначати, чи поширюється та або інша
норма на спірні правовідносини.

Статтею 121 ЦПК України передбачено
підстави залишення позову без руху та
повернення його позивачу.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції на зазначене та вимоги
закону уваги не звернув та з порушенням
норм процесуального права дійшов
помилкового висновку щодо відмови у
відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.4.ч.2.ст. 307, п.3
ч.1.ст. 312, ст. 313, п.2 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду
м. Харкова від 29 вересня 2014 року -
скасувати. Справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд зі
стадії вирішення питання щодо
відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення, є
остаточною, касаційному оскарженню не
підлягає як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді
колегії