Справа № 2/489/1645/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

3 жовтня 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача
Мартиченко О.І., державного виконавця
Центрального відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Звіревич Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3,
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області, відкритого
акціонерного товариства КБ «Надра»,
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області про звільнення
майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області, відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області про звільнення
майна з-під арешту.

Позивач вказує на те, що 28 серпня 2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
укладено кредитно-заставний договір,
згідно якого відповідач ОСОБА_3
отримав кредит в сумі 103302 грн. 26 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 надав в заставу автомобіль
«MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року випуску, р/н
НОМЕР_1, що належить йому на праві
власності.

8 травня 2013 року Ленінським відділом
ДВС Миколаївського міського
управління юстиції накладено арешт на
все майно ОСОБА_3, в тому числі на
автомобіль «MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року
випуску, р/н НОМЕР_1.

8 листопада 2013 року Ленінським відділом
ДВС Миколаївського міського
управління юстиції накладено арешт на
все майно ОСОБА_3, в тому числі на
автомобіль «MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року
випуску, р/н НОМЕР_1.

18 квітня 2013 року постановою відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Миколаївській області
зазначений транспортний засіб
оголошено у розшук.

Посилаючись на те, що Банк має намір
звернути стягнення на заставне майно,
просив суд звільнити з-під арештів
автомобіль «MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року
випуску, р/н НОМЕР_1, накладених 8 травня
2013 року, 8 листопада 2013 року, 18 квітня 2013
року.

В подальшому позивач уточнив вимоги
позову, зазначив відповідачем, окрім
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області, відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області,

ВАТ КБ «Надра», та просив суд
звільнити з-під арештів автомобіль
«MERCEDES-BENZ

200E», 1999 року випуску, р/н НОМЕР_1,
накладених 25 листопада 2010 року, 15
квітня 2013 року, 8 травня 2013 року, 8
листопада 2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримала, просила позов
задовольнити.

Державний виконавець Центрального
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції проти позову
заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 та представники
інших відповідачів в судове засідання
не з'явилися. Про час і місце судового
засідання повідомлені судом належним
чином.

В судовому засіданні 21 серпня 2014 року
представник Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції проти задоволення позову
заперечував, посилався на те, що арешти
накладені виконавчою службою
правомірно і факт накладення арешту на
майно боржника не виключає
можливості реалізації
заставодержателем першочергового
права для задоволення вимог з
заставного майна. Крім того, залучення
органу ДВС в якості відповідача в
даній справі є неправомірним.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, вивчивши матеріали
справи та дослідивши надані сторонами
докази, суд приходить до наступного.

Як вбачаться з матеріалів справи, між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 28 серпня
2008 року було укладено
кредитно-заставний договір, згідно
якого позивач надав ОСОБА_3 кредит в
сумі 103302 грн. 26 коп.

У забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитно-заставним договором ОСОБА_3
передано в заставу автомобіль
«MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року випуску, р/н
НОМЕР_1, що належить йому на праві
власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 умови
кредитно-заставного договору від 28
серпня 2008 року не виконував.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 25 лютого 2010 року
ухвалено про передачу у заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_3
належне йому на праві власності
заставне майно - транспортний засіб
«Mercedes-Benz 200E», 1999 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ NKН3А3 від 28 серпня 2008 року в сумі
104883 грн. 64 коп. звернено стягнення на
транспортний засіб «Mercedes-Benz 200E», 1999
року випуску, кузов № НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_4 від 19 січня 2007 року, належить
ОСОБА_3, шляхом продажу транспортного
засобу ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги,50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем із зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАЇ, а також з наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Зазначене рішення суду набрало
законної сили та видано виконавчий
лист.

Постановою старшого державного
виконавця Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Годіним П.О. від 25 листопада 2010
року відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1552/2010 від 3 вересня 2010 року,
виданого Ленінським районним судом м.
Миколаєва, про передачу у заклад ПАТ
КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_3) належне йому на праві власності
заставне майно - транспортний засіб
«Mercedes-Benz 200E», 1999 року випуску, кузов №
НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ NKН3А3 від 28 серпня 2008 року в сумі
104883 грн. 64 коп. звернення стягнення на
транспортний засіб «Mercedes-Benz 200E», 1999
року випуску, кузов № НОМЕР_2, д/н
НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_4 від 19 січня 2007 року, належить
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_3), шляхом продажу транспортного
засобу ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги,50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_3 договору
купівлі-продажу будь-яким способом
з

іншою особою-покупцем із зняттям
вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАЇ, а також з

наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Одночасно зазначеною постановою від 25
листопада 2010 року накладено арешт на
все рухоме та нерухоме майно боржника
ОСОБА_3, в тому числі на автомобіль
«MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року випуску, р/н
НОМЕР_1.

Постановою від 8 травня 2013 року старшим
державним виконавцем Ленінського
відділу ДВС Миколаївського міського
управління юстиції Сусловою М.В. при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-1552/2010 від 3 вересня 2010 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» судового збору та
витрат ІТЗ в сумі 1298 грн. 84 коп.
накладено арешт на все майно ОСОБА_3, в
тому числі на автомобіль «MERCEDES-BENZ 200E»,
1999 року випуску, р/н НОМЕР_1.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
заставу» в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
заставу» право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а
в разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
посвідчення цього договору.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
заставу» за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця
Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції від 28 липня 2011 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-595,
виданого Ленінським районним судом м.
Миколаєва 2 березня 2011 року, про
стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на користь ВАТ КБ «Надра»
заборгованості за кредитним договором
№ 08/12/2007/840-К3952 від 27 грудня 2007 року в
сумі 315169 грн. 72 коп.

В подальшому, постановою державного
виконавця Ленінського відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції від 9 липня 2012 року виконавчий
лист № 2-595 від 2 березня 2011 року
передано на виконання до відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Миколаївській області.

25 липня 2012 року відділом примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Миколаївській області виконавчий лист
№ 2-595 від 2 березня 2011 року прийнято до
провадження та постановою від 15
квітня 2013 року при примусовому
виконанні даного виконавчого листа
накладено арешт на все майно боржника
ОСОБА_3 в тому числі на автомобіль
«MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року випуску, р/н
НОМЕР_1.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Миколаївській області від 29 квітня 2014
року виконавчий лист № 2-595 від 2
березня 2011 року на підставі п.7 ч.1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» повернуто стягувачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, в
Центральному відділі ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 2-4076/2011, виданий
Центральним районним судом м.
Миколаєва 13 січня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9
боргу в розмірі 16267 грн. 38 коп.

Постановою державного виконавця
Центрального відділу ДВС
Миколаївського міського управління
юстиції Звіренич Д.Ю. від 8 листопада
2013 року при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2-4076/2011 від 13 січня
2012 року накладено арешт на
транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 200E», 1999
року випуску, р/н НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставного
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження», згідно
Інструкції «Про проведення виконавчих
дій» № 74/5 від 15 грудня 1999 року, для
задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення
на заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення
арешту на майно або якщо йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
перебуває в заставі, та роз'яснює
заставодержателю право звернення до
суду з позовом про зняття арешту із
заставного майна.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
підстави для зняття арешту з майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження",
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає частковому
задоволенню в частині звільнення з-під
арештів, накладених 25 листопада 2010
року, 15 квітня 2013 року, 8 травня 2013 року, 8
листопада 2013 року, автомобіля «MERCEDES-BENZ
200E», 1999 року випуску, р/н НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_3.

При цьому, що стосується позовних
вимог Банку до відповідачів:
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області, відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області, то як
встановлено було встановлено при
розгляді даної справи, арешти на майно
боржника було накладено при здійснені
виконавчих дій по примусовому
виконанню виконавчих листів на
підставі Закону України «Про
виконавче провадження».

Крім того, відповідно до положень
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» (п.24) суди
розглядають скарги стягувача чи
боржника на дії державного виконавця,
пов'язані з арештом і вилученням майна
та визначенням вартості і оцінки цього
майна.

Вимоги інших осіб (не сторін
виконавчого провадження) щодо
належності їм, а не боржникові майна,
на яке накладено арешт, вирішуються
шляхом пред'явлення ними відповідно
до правил судової юрисдикції позову
до боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт, про визнання права
власності на це майно і зняття з нього
арешту. У такому ж порядку
розглядаються вимоги осіб, які не є
власниками майна, але володіють ним на
законних підставах. Орган державної
виконавчої служби у відповідних
випадках може бути залученим судом до
участі у справі як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору.

Тобто, належними відповідачами в даній
категорії справи мають бути боржник та
особа в інтересах якої накладено
арешт.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача підлягають стягненню
сплачені при подачі позову судові
витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до

ОСОБА_3, Ленінського відділу
державної виконавчої служби

Миколаївського міського управління
юстиції, Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, відкритого акціонерного
товариства КБ «Надра», відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Миколаївській області про звільнення
майна з-під арешту задовольнити
частково.

Звільнити з-під арештів, накладених 25
листопада 2010 року, 15 квітня 2013 року, 8
травня 2013 року, 8 листопада 2013 року,
автомобіль «MERCEDES-BENZ 200E», 1999 року
випуску, р/н НОМЕР_1, що належить на
праві власності ОСОБА_3.

В позові публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області, відділу примусового
виконання рішень Головного
управління юстиції в Миколаївській
області про звільнення майна з-під
арешту відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 243 грн. 60
коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.А. Спінчевська