АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7998/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Багрова А. Г. Доповідач - Повєткін
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Григорченко Е.І.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» про стягнення
переплати, моральної шкоди та збитків, -

В с т а н о в и в :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ПАТ по газопостачанню
та газифікації «Дніпропетровськгаз»
про стягнення переплати, моральної
шкоди, збитків посилаючись на те, що нею
здійснено з переплатою оплату послуг з
газопостачання будинку АДРЕСА_1. В
добровільному порядку відповідач
надлишок сплаченого повертати не
погоджується. відповідач своїми діями
принижує її авторитет та репутацію, що
призвело до тривалих, глибоких та
душевних страждань. Позивач просила
суд стягнути з відповідача на її
користь надмірно перераховані кошти в
сумі 2.584,36 грн., моральну шкоду у розмірі
2.000,00 грн., за користування чужими
грошима індекс інфляції та 3 % річних у
розмірі 223,80 грн. (а.с.1-4).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог -
відмовлено (а.с.56-57).

В апеляційній скарзі (а.с.58-59) ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, та ухвалите нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити, оскільки
суд при розгляді справи не перевірив
вірність розрахунку заборгованості.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції встановив,
що позивач є споживачем послуг з
газопостачання, які здійснює
відповідач на підставі відкритого на
ім'я чоловіка позивача ОСОБА_3, до якого
відповідач звернувся з позовом про
стягнення заборгованості за спожиті
послуги, що розглядається в іншій
цивільній справі, в якій на думку суду
мають бути розглянуті вимоги щодо
переплати за газопостачання.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не в
повній мірі відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що
замовником послуг з газопостачання є
не позивач ОСОБА_2, а її чоловік ОСОБА_3
(а.с.9-10).

З наданих позивачем квитанцій
вбачається, що позивачем сплачено
послуги з газопостачання на суму 200,00
грн. за січень 2012 року (а.с.16), 200,00 грн. за
березень 2012 року (а.с.17), 800,00 грн. , в тому
числі борг в сумі 500,00 грн., за червень 2012
року (а.с.18), 300,00 грн. за серпень 2012 року
(а.с.20), а всього на загальну суму 1500,00
грн.

З наданих позивачем ксерокопій
квитанцій на суму 19,22 грн. за жовтень 2011
року, 38,43 грн. за листопад 2011 року та 102,66
грн. за грудень 2011 року вбачається, що
за цими квитанціями оплати не
здійснені, оскільки вони не містять
печатки банківської установи (а.с.13-14).

Інші платежі за споживання газу згідно
наданим позивачем квітанціям за період
лютий-грудень 2012 року та січень-грудень
2013 року оплачені ОСОБА_3 або від його
імені (а.с.11-13,16-22,26-33).

З наданої позивачем переписки з
відповідачем стосовно оплати за газ
вбачається, що вона здійснювалась
ОСОБА_3 або від його імені (а.с.15,23-24,40-41).

Зазначеним обставинам судом першої
інстанції при розгляді справи не
надано ніякої оцінки.

З наданих відповідачем в суді
апеляційної інстанції документів
вбачається, що:

- згідно з заявою від 05.07.2012 року ОСОБА_3
визнавав заборгованість в сумі 2375,00
грн. та зобов'язувався її сплатити
протягом липня-лстопада 2012 року (а.с.84),

- згідно з технічним паспортом ОСОБА_3 є
власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.103-105),

- згідно з договором № 15793 від 26.02.2013
року (а.с.106-108).

Таким чином власником та споживачем
послуг з газопостачання будинку
АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_3, до якого
відповідачем в іншій цивільній справі
подано позовну заяву від 06.12.2013 року про
стягнення заборгованості за надані
послуги (а.с.88-89) та заяву про зміну
розміру позовних вимог від 15.04.2014 року
(а.с.60).

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні
позову у зв'язку з розглядом справи за
позовом ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
надані послуги з газопостачання, суд
першої інстанції не врахував, що такі
обставини не є підставою для відмови у
задоволенні позову ОСОБА_2

Разом з тим неправильне обґрунтування
судом першої інстанції свого рішення
не є підставою для його скасування,
оскільки таке рішення є правильним по
своїй суті.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до право-встановлюючих
документів та договору про надання
послуг споживачем послуг з
газопостачання є не позивач ОСОБА_2, а
її чоловік ОСОБА_3, з яким у ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Дніпро-петровськгаз» наявний судовий
спір щодо оплати за спожитий газ.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_2 не надала суду доказів
щодо порушення відповідачем її прав,
свобод чи інтересів з приводу оплати її
чоловіком ОСОБА_3 наданих відповідачем
послуг.

За таких обставин підстави для
задоволення позову ОСОБА_2 відсутні, а
отже суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову
ОСОБА_2 у позові.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.19
постанови пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку» № 12 від 24.10.2008 року, у випадку,
якщо помилки у неправильно прийнятому
рішенні можливо усунути без його
скасування, не змінюючи суть рішення,
та якщо помилки у такому рішенні
стосуються фактичної сторони справи чи
правового обґрунтування рішення, то
апеляційний суд ухвалює рішення про
зміну рішення суду першої інстанції.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні в частині обґрунтування відмови
у задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 29
липня 2014 року змінити в частині
обґрунтування відмови у задоволенні
позову.

В решті рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року - залишити
без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: