АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3863/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2870/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.
Доповідач Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 30 липня 2014 року

у справі за позовом Полтавського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Диканської районної
державної адміністрації, Полтавського
обласного управління водних ресурсів
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по орендній платі за користування
водним об'єктом,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року Полтавський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
суду в інтересах держави в особі
Диканської районної державної
адміністрації, Полтавського обласного
управління водних ресурсів до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
орендній платі за користування водним
об'єктом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що відповідач не виконує взяті на себе
зобов'язання згідно договорів оренди
від 10 серпня 2009 року, 04 січня 2011 року в
частині здійснення орендної плати за
користування водним об'єктом.
Заборгованість складає 30 097 грн. 95 коп.
При цьому, заборгованість за оренду
водного об'єкта за договором від 10.08.2009
року №46 станом на 13.06.2014 року становить
8100 грн.; за договором від 04.01.2011 року №5
станом на 13.06.2014 року становить 21 997, 95
грн. (за період 2011 року - 3735, 50 грн.; за 2012
рік - 7471 грн., за 2013 рік - 7471 грн., за 5
місяців 2014 року - 3320, 45 грн.)

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 30 липня 2014 року позовні
вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави (
рахунок обласного бюджету по коду
бюджетної класифікації 22120000, символу 851
«Плата за надані в оренду ставки, що
знаходяться в басейнах річок
загальнодержавного значення»)
заборгованість по орендній платі в
сумі 30 097 грн. 95 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 300 грн. 98 коп.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1,
який його оскаржив, просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову прокурора
відмовити, на думку апелянта судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, порушено норми
матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що він не отримував
копії позовної заяви, а тому був
позбавлений можливості подати
заперечення проти позову, вважає, що
закінчився строк позовної давності та
просить застосувати строк позовної
давності.

У своїх запереченнях на апеляційну
скаргу Полтавське обласне управління
водних ресурсів, Полтавський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері просили
відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1, а
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 30 липня 2014 року залишити
без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
змінити рішення.

Згідно п.4 ст.309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 10 серпня 2009 року між
Диканською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_1 укладений
договір оренди водного об'єкту № 46
відповідно до умов якого, відповідачу
передано в строкове платне володіння
та користування водний об'єкт площею
водного дзеркала 72,00 гектара з метою
вироблення сільськогосподарської
продукції: риборозведення, вирощування
і вилову риби. Водний об'єкт
розташований на землях Чапаєвської
сільської ради Диканського району.

Пунктом 4.1. даного договору встановлена
орендна плата у розмірі 7 200 грн. на рік,
яка сплачується рівними частинами
щомісячно протягом року, до 15 числа
кожного поточного місяця. Договір
укладений на строк до 31 грудня 2009 року.
Відповідно до акту прийому-передачі
від 10 серпня 2009 року водний об'єкт
переданий в оренду відповідачу.
Додатковою угодою до договору водного
об'єкту № 46 від 10.08.2009 року строк дії
договору продовжений до 31 грудня 2010
року.

04 січня 2011 року між цими ж сторонами
укладений договір № 5 оренди водного
об'єкту, яким надано відповідачу в
оренду цей же водний об'єкт на строк 49
років, договір діє з 04 січня 2011 року,
орендна плата складає 7 471 грн. на рік.

Згідно акту приймання-передачі водного
об'єкту від 04 січня 2011 року водний
об'єкт відповідно до договору оренди №
5 від 04 січня 2011 року переданий
відповідачу.

Разом з тим, суд першої інстанції,
визначивши вірно загальну суму
заборгованості за договорами у розмірі
30 097 грн. 95 коп., виходив із того, що
орендна плата за 2010 рік - 4364 грн. 50 коп.;
за 2011 рік - 7471 грн., за 2012 рік - 7471 грн., за
2013 рік - 7471 грн., за 5 місяців 10 днів 2014
року - 3320 грн. 45 коп.

Проте, повністю погодитися з такими
висновками місцевого суду не можна з
наступних підстав.

Як встановлено, з відповідачем
укладалося два договори оренди водного
об'єкту: 10 серпня 2009 року договір № 46,
після закінчення дії якого 04.01.2011 року
був укладений договір № 5.

Із розрахунку заборгованості по
орендній платі, наданого Полтавським
обласним управлінням водних ресурсів
(а.с. 20) та як зазначено у позовній заяві
прокурора, заборгованість за оренду
водного об'єкту за ОСОБА_1 станом на
11.06.2014 року складає:

за 2009 та 2010 рік за договором від 10.08.2009
року № 46 - 8100 грн., а саме: 2700 грн.
нарахована орендна плата за 2009 рік та
7200 грн. орендна плата за 2010 рік,
сплачено відповідачем за користування
водним об'єктом по договору від 10.08.2009
року 1800 грн. (2700+7200-1800 = 8100);

за 2011-2014 по договору від 04.01.2011 року № 5 -
21 997 грн. 95 коп., а саме: нарахована
орендна плата за 2011 рік - 7471 грн., за 2012
рік -7471 грн., за 2013 рік - 7471 грн., за 2014 рік
(5 місяців та 10 днів) - 3320, 45 грн., сплачено
по договору від 04.01.2011 року № 5 (за 1-6
місяці 2011 року) - 3735, 50 грн.
(7471+7471+7471+3320,45-3735,50 = 21 997,95).

Вказаний розрахунок підтверджується
копіями меморіальних ордерів № КЗ713
від 13 березня 2010 року; № К28320 від 20.04.2010
року та № @ р11042216 від 14 липня 2011 року.

Так, згідно меморіального ордеру № КЗ713
від 13 березня 2010 року відповідач 13
березня 2010 року сплатив 1500 грн. за
оренду водного об'єкту за договором від
10.08.2009 року; згідно меморіального
ордеру № К28320 від 20.04.2010 відповідач
сплатив 20 квітня 2010 року 300 грн. за
оренду водного об'єкту за договором від
10.08.2009 року, а згідно меморіального
ордеру № @ р11042216 від 14 липня 2011 року
відповідач сплатив 3735, 50 грн. за оренду
водного об'єкту за 01- 06 місяці 2011 року,
тобто за договором від по договору від
04.01.2011 року № 5.

Слід звернути увагу, що інформація
викладена у листі Полтавського
обласного управління водних ресурсів
(а.с. 19), у якому зазначено, що
відповідачем у 2011 році сплачено 3735, 50
грн., з них погашення за 2009 рік - 900 грн.
та часткове погашення за 2010 рік - 2835, 50
грн., не підтверджується матеріалами
справи, оскільки у 2011 році позивач
проводив оплату за користування водним
об'єктом за січень-травень 2011 року, а не
за 2009 -2010 роки (меморіальний ордер № @
р11042216 від 14 липня 2011 року).

Відтак, оскільки відповідачем було
укладено два договори, то із
урахуванням матеріалів справи, колегія
суддів вважає, вірним розрахунок
заборгованості за договорами, який
вказаний у позовній заяві прокурора та
розрахунку заборгованості по орендній
платі, наданого Полтавським обласним
управлінням водних ресурсів (а.с. 20), яка
в цілому по договору від 10.08.2009 року № 46
складає - 8100 грн., а по договору від
04.01.2011 року № 5 - 21 997 грн. 95 коп.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст. 261 ЦК перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Частина 1 ст. 264 ЦК України передбачає,
що перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення.

В апеляційній скарзі відповідач заявив
клопотання про застосування строків
позовної давності до вимог позивача за
період з 2010 року по 10.06.2014 року, також
вказує, що не зміг подати заяву про
застосування строку позовної давності
до суду першої інстанції з поважних
причин.

Перевіряючи обґрунтованість поданої
заяви, колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За приписами ст. 127 ЦПК України, після
відкриття провадження у справі суд
невідкладно надсилає особам, які
беруть участь у справі, копії ухвали
про відкриття провадження у справі.

Як передбачено пунктом 4 статті 169 ЦПК
України, у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи, відповідач ОСОБА_1 був
позбавлений можливості подати свої
заперечення проти позову, заявити
клопотання про застосування строків
позовної давності у суді першої
інстанції до ухвалення судового
рішення у справі, у зв'язку з
ненаправленням місцевим судом на
адресу відповідача копії позовної
заяви для ознайомлення та порушенням
порядку повідомлення сторони про час
та місце розгляду справи та
відповідною неявкою відповідача у
судові засідання.

Так, у справі відсутні відомості про
отримання ОСОБА_1 копії ухвали про
відкриття провадження у справі разом з
копією позовної заяви, а також відсутні
відомості про належне повідомлення
ОСОБА_1 про призначений судовий розгляд
17.07.2014 року.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про
застосування строків позовної
давності, заявлене у апеляційній
скарзі може бути прийняте до уваги.

Як встановлено договір оренди водного
об'єкту від 10 серпня 2009 року укладений
між Диканською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_1 на строк до
31.12.2010 року ( додаткова угода №46 від
10.08.2009 року).

04.01.2011 року між тими ж сторонами
укладено новий договір оренди водного
об'єкту №5 терміном на 49 років, із
орендною платою 7471 грн. на рік.

Як уже зазначалося, відповідно до
наданих у справу копій меморіальних
ордерів, ОСОБА_1 13.03.2010 року сплатив на
рахунок бюджету 1500 грн. за оренду
водного об'єкту за договором №46 від
10.08.2009 року, 20.04.2010 року сплатив 300 грн.
за оренду водного об'єкту за договором
№46 від 10.08.2009 року, строк дії договору
закінчився 31.12.2010 року, тобто строк
позовної даності щодо повернення
заборгованості у повному обсязі за цим
договором слід обчислювати з моменту
коли позивач повинен був здійснити
останній платіж (згідно п. 4.1. до 15 числа
поточного місяця), а саме із грудня 2010
року, який в даному випадку позивачем
пропущений, враховуючи, що позов в суд
було подано 20.06.2014 року.

Також, аналізуючи матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність поважних причин
пропуску строку позовної давності про
стягнення заборгованості за договором
№ 46 від 10.08.2009 року.

Не заслуговують на увагу доводи
Полтавського міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері у запереченнях
на апеляційну скаргу щодо переривання
строку позовної давності ОСОБА_1 шляхом
проведення проплати орендної плати у
2011 році, оскільки призначення даного
платежу відповідачем зазначено як за
оренду водного об'єкту за період
січень-червень 2011 року, тобто за
умовами договору оренди від 04.01.2011 року
№5.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позов у частині
стягнення заборгованості за договором
№ 46 від 10.08.2009 року у сумі 8100 грн. не
підлягає задоволенню у зв'язку із
спливом строку позовної давності.

В той же час, оскільки відповідач
здійснив оплату 17 липня 2011 року по
договору від 04.01.2011 року № 5 за січень -
червень 2011 року строк позовної
давності по цьому договору не
пропущений.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідачем ОСОБА_1 дійсно порушено
умови договору оренди водного об'єкту
№5 від 04.01.2011 року в частині
несвоєчасного внесення орендної плати
за користування об'єктом оренди, з
останнього підлягає стягненню борг по
сплаті орендної плати за період з 2011
року по 2014 рік з розрахунку: 3735, 50 грн.
(за 2011 рік) + 7471 грн. (за 2012 рік) + 7471 грн.
(за 2013 рік) + 3320, 45 грн. (5 місяців 10 днів 2014
року) = 21 997, 95 грн.

З наведених підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні,
шляхом зменшення розміру стягнутої з
ОСОБА_1 на користь держави
заборгованості по орендній платі з 30 097
грн. 95 коп. до 21 997, 95 грн.

Також зменшенню підлягають стягнуті з
відповідача судові витрати
пропорційно до задоволених позовних
вимог з 300, 98 грн. до 219, 71 грн. В іншій
частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 30 липня 2014 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на
користь держави заборгованості по
орендній платі з 30 097 грн. 95 коп. до 21 997,
95 грн., а також зменшити розмір
стягнутого судового збору з 300, 98 грн. до
219, 71 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

З оригіналом згідно

суддя
В.П.Пікуль