АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретаря Данилко О.А.

за участю: представника ПАТ КБ
„ПриватБанк" - Бацей Т.М., Грінблата

Є.М., ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення з будинку,
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 2 вересня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк „ПриватБанк" (далі -
ПАТ КБ „ПриватБанк") звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_4. ОСОБА_2, ОСОБА_5
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення з будинку.

Вказувало на те, що відповідно до
кредитного договору №CVHOGK00000185 від 7
червня 2006 року, укладеного між банком
та відповідачкою ОСОБА_4, остання
отримала кредит в розмірі 148000 доларів
США зі сплатою 12 % за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 4 червня 2021 року.

------------------------------------------------------------------------
------------------------------

22ц - 1496/14
головуючий у 1-й інстанції Літвінова
О.Г.

категорія 19/27
суддя-доповідач Міцней В.Ф.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором в
той ж день між банком та відповідачкою
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки,
за яким відповідачка передала в
іпотеку житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 24 вересня 2013 року
утворилась заборгованість в розмірі
176837,53 доларів США, яка складається з
непогашеної суми кредиту - 121452,68
доларів США, заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом -
24354,92 доларів США, комісії - 5594,40 доларів
США, пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за кредитним договором -
25435,53 доларів США.

Посилаючись на ці обставини, ПАТ КБ
„ПриватБанк" просило в рахунок
погашення вказаної заборгованості
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу банком житлового
будинку з укладанням від імені
відповідачки ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, та виселити відповідачів з
житлового будинку № 1-А, що знаходиться
по вулиці Печенізькій у м. Чернівці.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 2 вересня 2014 року
позов задоволено частково: в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором звернуто стягнення на
вказаний житловий будинок. У
задоволенні позовної вимоги про
виселення відповідачів відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„ПриватБанк" просить змінити рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позовної вимоги про виселення
відповідачів з будинку та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити цю
вимогу.

Посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд порушив вимоги ст.ст.39, 40
Закону України „Про іпотеку" та ст.109 ЖК
України.

Рішення суду в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки не
оскаржується.

В судовому засіданні представник ПАТ
КБ „ПриватБанк" підтримав вимоги
апеляційної скарги.

ОСОБА_5, ОСОБА_2 та її представник
апеляційну скаргу не визнали, вважають,
що рішення суду є законним,
обґрунтованим і підстав для його
скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Як встановлено судом, 7 червня 2006 року
між ПАТ КБ „ПриватБанк" та
відповідачкою ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №CVHOGK00000185, за яким
остання отримала кредитні кошти в
розмірі 148000 доларів США зі сплатою 12
% за користування кредитом на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення до 4
червня 2021 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним договором 7
червня 2006 року між ПАТ КБ „ПриватБанк"
та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено
договір іпотеки, за яким остання
передала в іпотеку житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою своїх зобов'язань за
кредитним договором станом на 24
вересня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 176837,53 доларів
США, яка складається з непогашеної суми
кредиту - 121452,68 доларів США,
заборгованості зі сплати процентів за
користування кредитом - 24354,92 доларів
США, комісії - 5594,40 доларів США, пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
кредитним договором - 25435,53 доларів США.

Відповідно до ст.ст. 572, 589 ЦК України у
разі невиконання боржником
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Одним із видів застави нерухомого
майна є іпотека (ч.1 ст. 575 ЦК України).

Згідно зі ст.33 Закону України „Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.40 Закону
України „Про іпотеку", ч.3 ст.109 ЖК
України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців за винятком
наймача та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок чи житлове приміщення
у встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

У п.43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального
права вбачається, що на момент
звернення ПАТ КБ „ПриватБанк" до суду з
вимогою про виселення відповідачів
його права не були порушені останніми.

Наявність письмової вимоги про
звільнення житлового приміщення є
обов'язковою умовою при задоволенні
позову про виселення із іпотечного
житла.

Повідомлення позивача від 29 серпня 2013
року, адресоване ОСОБА_4, не є
повідомленням про її виселення у
розумінні ч. 1 ст. 40 Закону України „Про
іпотеку", оскільки у цьому повідомленні
йдеться про те, що у разі неповернення
заборгованості за кредитним договором
протягом 30 днів, банк розпочне
процедуру звернення стягнення на
предмет іпотеки (а.с. 12), тобто на момент
направлення повідомлення банк не
звернув стягнення на предмет іпотеки.

Помилковим є посилання суду першої
інстанції у рішенні на те, що вимога про
виселення відповідачів не підлягає
задоволенню, оскільки банк не набув
право власності на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців згідно з ч.ч.1, 2 ст.40
Закону України „Про іпотеку", ч.3 ст.109
ЖК України.

Однак примусове виселення мешканців з
жилого приміщення здійснюється лише за
умов отримання ними письмової вимоги
кредитора про звільнення жилого
приміщення та невиконання ними цієї
вимоги у встановлений строк.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення є
правильним по суті та справедливим,
тому у відповідності до ч.2 ст.308 ЦПК
України не може бути скасоване з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 2 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: