Справа № 372/4858/13 Головуючий у І
інстанції Мора О.М,Провадження №
22-ц/780/4744/14 Доповідач у 2 інстанції
СержанюкКатегорія 18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря Франюк
Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Обухівської міської ради про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А :

16 жовтня 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" звернулося до суду із
позовом, де, із внесеними змінами та
уточненнями, просило, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №КIQ0GA00000372 від 02 березня 2007
року в розмірі 71 374, 21 доларів США, що
згідно курсу НБУ від 13 травня 2014
складає 831 270,87 грн, укладеним з ОСОБА_2,
звернути стягнення на квартиру,
загальною площею 49,60 м2, житловою площею
26,50 м2, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, належну на праві власності
відповідачам, шляхом продажу предмету
іпотеки ( на підставі договору іпотеки
№КIQ0GA00000372 від 02 березня 2007року )
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк» з
укладанням від їх імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк "ПриватБанк" всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

На обґрунтування заявлених вимог
зазначено, що відповідачі не виконують
взятих зобов'язань за правочинами,
унаслідок чого за кредитним договором
утворилась заборгованість у
зазначеному розмірі.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 13 травня 2014 року
позов Публічного акціонерного
товариства "Приватбанк" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернуто
стягнення на іпотечне майно у спосіб,
зазначений позивачем.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в
рівних частинах суму сплаченого
судового збору в розмірі 3 441,00 грн. на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
про задоволення позову зазначені
обставини, названі у заяві Публічного
акціонерного товариства "Приватбанк".

Відмову у задоволенні заявлених вимог
обґрунтовано тим, що при вирішенні
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд має
враховувати те, що виселення мешканців
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться в порядку, встановленому
законом, зокрема при вирішенні цього
питання слід чітко враховувати вимоги
ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», за якими встановлено певний
порядок дій іпотекодержателя ( банку ),
не дотриманий позивачем.

Не погоджуючись із ухваленим
рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм процесуального права та
матеріального права при його
ухваленні.

Просить рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
травня 2014 року скасувати та ухвалити
нове яким відмовити у задоволенні
позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги, вислухавши
учасників процесу в судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
02 березня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 укладено договір кредиту
№KIO0GA00000372, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у розмірі 30
000,00 доларів США ( а.с. 24-28 ).

Відповідно до умов правочину ( п.п. 2.2,
2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.7, 2.3.3, 7.1 ), вона прийняла на
себе зобов'язання щомісячно погашати
кредит в сумі 477,00 доларів США, провести
повну його виплату протягом 10 років,
тобто до 02 березня 2017 року, та сплатити
відсотки за користування кредитом (
там же ).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Публічним акціонерним товариством
«ПриватБанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
того ж дня, укладено іпотечний договір,
предметом якого є двохкімнатна
квартира, загальною площею 49,6 кв.м.,
житловою площею 26,5 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є
відповідачі на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно ( а.с.
33-38 ).

Вартість предмета іпотеки, згідно п. 33.4
правочину, сторони визначили в 50 000
доларів США.

У зазначеній квартирі зареєстровані та
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, 2004 року народження, ОСОБА_6, 2011
року ( а.с. 73 ).

Із позовними вимогами Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк "ПриватБанк" звернулось до суду 16
жовтня 2013 року ( а.с. 3-6 ).

На момент ухвалення рішення по справі,
заборгованість ОСОБА_2 за правочином
становила 25 067,65 доларів США ( а.с. 123-131 ).

Зазначену обставину підтвердила суду
другої інстанції і представник
позивача.

29 серпня 2014 року сторони кредитного
договору уклали додаткову угоду, за
якою встановили новий графік погашення
кредиту, за яким боржник має сплачувати
заборгованість з 20 вересня 2014 року по 20
вересня 2024 року ( а.с. 177, 198-200 ).

29 серпня 2014 року та 04 вересня 2014 року
сторони іпотечного договору також
уклали додаткові угоди, за якими
провели зміни до п. 33.2 правочину щодо
розміру кредиту та строку його
погашення ( а.с. 178, 179 ).

ОСОБА_2, згідно нового графіку сплати
кредиту, заборгованості не має, що не
заперечувала і представник позивача (
а.с. 210 ).

Відтак, боржник, як беззаперечно
встановлено судом другої інстанції,
виконує свої основні зобов'язання за
правочином.

Будь-яких вимог про дострокове
виконання основного зобов'язання
іпотекодавцями, у вадповідності до
положень ст. 12 Закону України «Про
іпотеку» позивач не заявлявав і
доказів про це матеріали справи не
містять.

Відповідно, у іпотекодержателя, у
зв'язку із цим, не виникло права
звернути стягнення заборгованості за
кредитним договором на предмет іпотеки
відповідно до положень ст. 33 Закону
України «Про іпотеку».

Окрім цього, заборгованість за цим
правочином не співмірна із вартістю
предмета іпотеки, яка майже вдвічі
більша дійсно заявленої суми. позову.

Відтак, заявлені позовні вимоги у
зазначений в позовній заяві та законі
спосіб, на переконання апеляційного
суду, не можуть бути задоволені у
відповідності до положень ст. 15 ЦК
України, оскільки цивільні права та
інтереси позивача не порушені.

При цьому, він не позбавлений
можливості звернутись до суду із
вимогами на захист права грошової
вимоги, при його наявності і умов,
встановлених ст. 16 ЦК України.

За таких обставин, суд першої
інстанції, неповно з'ясувавши
обставини, що мають значення для
справи, зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи і, без
додержання норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ст.ст. 12,
33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10,
11, 58-60, 212-213, ЦПК України, ухвалив
незаконне і необґрунтоване рішення в
частині заявлених позовних вимог.

А тому, доводи апелянта про
незаконність та необґрунтованість
рішення, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм процесуального права та
матеріального права при його
ухваленні, на думку апеляційного суду,
знайшли своє підтвердження при
перегляді справи судом другої
інстанції.

При цьому, суд другої інстанції вважає
за необхідне скасувати рішення
місцевого суду і ухвалити на підставі
ст. 309 ЦПК України нове рішення про
відмову у задоволенні заявлених
позовних вимог за їх
необґрунтованістю.

Названі позивачем обставини та надані
докази, на думку апеляційного суду, не
свідчать про обґрунтованість
заявлених вимог, у силу викладеного.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 13 травня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя
особа: Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Обухівської
міської ради про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
скасувати і ухвалити по справі нове
рішення про відмову у позові.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
С.О. Журба

О.П. Коцюрба