інстанції: Кихтюк Р.М. Провадження №
22-ц/773/1544/14 Категорія: 44 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук
Л.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю:

представника позивача - Лігерка
О.Ф.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи -
Шульгана Ф.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення за
апеляційною скаргою позивача
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 вересня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ "КБ
"Надра") звернулося в суд з позовом до
відповідачів про виселення.

Позов мотивовано тим, що 07.05.2005 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 40-Б, відповідно до
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 36000 доларів США на строк до
07.10.2025 року зі сплатою 14,99% річних. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та відповідачем укладено
договір іпотеки, відповідно до якого
відповідач ОСОБА_2 передала в іпотеку
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 55,2 кв. м.

В зв'язку з невиконанням позичальником
зобов'язань за кредитним договором, ПАТ
"КБ "Надра" подало позов про звернення
стягнення на предмет іпотеки, який
рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23.04.2012 року
задоволено повністю.

Вимога банку про добровільне виселення
із житлового приміщення відповідачем
не виконана. В зв'язку з чим банк просив
виселити без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. та малолітнього
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. з квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 вересня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач ПАТ "КБ "Надра" подало
апеляційну скаргу, в якій просить
вказане рішення суду скасувати у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник
позивача Лігерко О.Ф. підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
третьої особи - служби у справах дітей
Луцької міської ради - Шульган Ф.П.
апеляційну скаргу не визнали та
просили її відхилити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційну скаргу
позивача слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.

У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону
законодавець встановлює певний
порядок дій Банку: після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Разом з тим, за діючим на даний час
Законом України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" від 03.06.2014 року, який
набрав чинності з дня його
опублікування 07.06.2014 року, протягом дії
цього закону 1) не може бути примусово
стягнуте нерухоме житлове майно, яке є
предметом застави згідно із ст. 4 закону
України "Про заставу" або предметом
іпотеки згідно із ст. 5 Закону України
"Про іпотеку", якщо таке майно виступає
як забезпечення зобов'язань
громадянина України за споживчим
кредитом, наданим йому кредитними
установами та за умови, що таке
нерухоме майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника чи
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно і загальна площа такого
нерухомого житлового майна не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки); 3) кредитна
установа не може уступити (продати,
передати) заборгованість або борг,
визначений у підпункті 1 цього пункту,
на користь (у власність) іншої особи.

Згідно із ст. 4 ЗУ "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" протягом дії цього
Закону інші закони України з питань
майнового забезпечення кредитів діють
з урахуванням його норм.

Судом першої інстанції встановлено і
це відповідає наявним в матеріалах
справи доказам, що 07.05.2005 року між
позивачем та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 40-Б, відповідно до
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 36000 доларів США на строк до
07.10.2025 року зі сплатою 14,99% річних (а.с.
5-6).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та відповідачем було
укладено 10.10.2005 року договір іпотеки,
відповідно до якого відповідач
передала в іпотеку квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 55,2 кв. м. (а. с. 7-8).

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23.04.2012 року
задоволено позов ПАТ "КБ "Надра" до
ОСОБА_2 та звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 55,2 кв. м., що належить
ОСОБА_2 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 318095,39 грн. (а.с. 9).

З врахуванням того, що хоча рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області, яким було вирішено
звернути стягнення на спірну квартиру,
ухвалено 23.04.2012 року, але на даний час
предмет іпотеки не реалізовано,
вищевказана квартира є майном, яке
виступає як забезпечення зобов'язань
відповідача за отриманим споживчим
кредитом, наданим йому позивачем в
іноземній валюті, та яке
використовується ОСОБА_2 та іншими (в т.
ч. її малолітньою дитиною), як місце їх
постійного проживання, загальна площа
квартири становить 55,2 кв. м., даних про
наявність у відповідачів іншого житла
матеріали справи не містять, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, з яким погоджується і суд
апеляційної інстанції, що виселення
відповідача є таким, що суперечитиме
закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги, що норми
закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" не можуть бути
застосовані до вимоги про виселення
мешканців з іпотечного майна, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки в
період дії цього закону не може
відбуватися звернення стягнення на
предмет іпотеки, а передбачена законом
процедура звернення стягнення тягне за
собою виселення.

Отже, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції постановив
оскаржуване рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його зміни чи скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 05 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: