Справа № 490/6720/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

резолютивна частина

30 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, ОСОБА_2,
треті особи ПАТ "Вердикт Фінанс", ТОВ
"Агенція по збору боргів", ПАТ "Дельта
Банк" про виключення майна з акту
опису та арешту та звільнення його
з-під арешту.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.

Справа №490/6720/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючого судді
Подзігун Г.В.

при секретарі
Голубашенко Т.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, ОСОБА_2,
треті особи ПАТ "Вердикт Фінанс", ТОВ
"Агенція по збору боргів", ПАТ "Дельта
Банк" про виключення майна з акту
опису та арешту та звільнення його
з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
позовом до Центрального ВДВС ММУЮ,
ОСОБА_2, в якому просив виключити з акту
опису й арешту майна №3ВН37534893, що був
складений 15.04.2014 року державним
виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ в
ході виконання зведеного виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчих листів на стягнення з
ОСОБА_2 грошових коштів на користь ПАТ
"Вердикт Фінанс", ТОВ "Агенція по збору
боргів", ПАТ "Дельта Банк". При цьому
просив звільнити з під арешту майно, а
саме: ноутбук COMPAQ presario CQ56 черного
кольору, кондиціонер Media MSG 12 HR білого
кольору, газову плиту BEKO CGS 52110 білого
кольору, газову колонку Amina ВПГ-18 №0028208,
витяжку CATA Nueva 600inoх білого кольору
загальною вартістю 9 736 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позову підтримав та
просив про їх задоволення, посилаючись
на придбання позивачем вищевказаних
речей за час проживання в квартирі
ОСОБА_2 в період 2008-2012 рр., з дочкою якої
позивач уклав шлюб 08.06.2012 року.

Представник відповідача
Центрального ВДВС ММУЮ Сидор О.І.
просив суд відмовити в задоволенні
позову.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги позову
визнала.

Представники третіх ососіб в
судове засідання не з'явилися, про
причини неявки до суду не повідомили,
заперечень проти задоволення позову не
надали.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши доводи позову та
дослідивши письмові докази, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
від 08.06.2012 року, виданим Ленінським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції, серії
НОМЕР_1. ОСОБА_2 - її матір'ю.

З 25.01.2008 року по теперешній час
ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1.

Позивач з 31.08.2001 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

05.03.2012 року Центральним ВДВС ММУЮ
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-12549/10, виданого Центральним
районним судом м. Миколаєва 23.02.2011 року,
виконавчого листа №2-10363/10 виданого
26.02.2013 року, виконавчого листа
№1423/14137/2012 виданого 10.12.2012 року,
виконавчого листа №2-2025/11 виданого
04.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості загальним розміром
75744,25 грн.

У зв'язку з ухиленням боржника
від виконання вказаних виконавчих
документів 17.07.2013 року Центральним
районним судом м.Миколаєва був наданий
дозвіл на примусове проникнення до
житла боржника ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

15.04.2014 року Державним виконавцем
Сидор О.І. було складено акт опису й
арешту майна по зведеному виконавчому
провадженню №37534893, згідно якого було
описано та накладено арешт на майно:
ноутбук COMPAQ presario CQ56 черного кольору,
кондиціонер Media MSG 12 HR білого кольору,
газову плиту BEKO CGS 52110 білого кольору,
газову колонки Amina ВПГ-18 №0028208, витяжку
CATA Nueva 600inoх білого кольору загальною
вартістю 9 736 грн. При складанні акту
була присутня дружина позивача -
ОСОБА_6, якій були роз'яснені права при
вчиненні даної виконавчої дії, однак
вона під час ознайомлення з актом та
його підпису не зазначила, що вказане в
акті майно належить їй або іі
чоловікові.

Як зазначає позивач в позовній
заяві, з 2008 року він перебував у
фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_6
та проживав у квартирі її матері
ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1. При цьому
ним була придбана описана державним
виконавцем побутова техніка, яка
підлягає виключенню з акту опису та
арешту майна.

Однак з позицією позивача
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження",
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду із
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, відповідно до ст.41
Конституції України, ст.ст.386,391 ЦК
України - кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Власник майна може вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном, від кого б ці перешкоди не
виходили.

Закон України "Про виконавче
провадження", зокрема ст.ст.55,56,57,
передбачають звернення стягнення в
порядку примусового виконання за
виконавчими документами, але лише на те
майно, що належить на праві власності
боржникові.

При цьому, не допускається
звернення стягнення на майно,
зазначене в переліку видів майна
громадян, на яке не може бути звернуто
стягнення за виконавчими документами,
згідно з додатком до цього Закону.

Арешт на майно боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника
накладається державним виконавцем у
тому числі і шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

При вирішенні таких позовів судам
слід керуватися положеннями про його
доведеність.

При цьому, вирішуючи спори даної
категорії, суди повинні беззастережно
дотримуватися вимог
цивільно-процесуального
законодавства, а саме ст.ст.59,60,213 ЦПК
України та постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року "Про судове рішення у
цивільній справі".

Згідно них - рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.

Рішення визнається законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального
законодавства, вирішив справу згідно
із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд оцінює
докази відповідно до вимог статей 58 - 59,
212 ЦПК України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Обставини, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть вважатися
встановленими в цивільній справі, якщо
такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із ст.60 ЦПК
України, обов'язок доказування певних
обставин лежить на стороні, яка
посилається на них як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на
наявності яких наполягає позивач - є
підставою для відмови у позові; а у
разі, якщо на тому наполягає відповідач
- для відхилення його заперечень проти
позову, а, відповідно, для задоволення
вимог позивача.

Згідно ст.64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Надані до позовної заяви товарні
чеки №1467 від 20.04.2009 року на придбання у
ПП "ОСОБА_8" ноутбуку COMPAQ presario CQ56 черного
кольору вартістю 3500 грн., товарного
чеку№140 від 15.08.2008 року на придбання у
ПП "ОСОБА_9" кондиціонеру Media MSG 12 HR
білого кольору вартістю 1900 грн.,
товарного чеку №1579 від 30.07.2008 року на
придбання у ПП "ОСОБА_10" газової плити
BEKO CGS 52110 білого кольору вартістю 21150
грн., товарного чеку №1568 від 30.07.2008 року
на придбання у ПП "ОСОБА_11" газової
колонки Amina ВПГ-18 №0028208 вартістю 793 грн.,
товарного чеку №1566 від 30.07.2008 року на
придбання у ПП "ОСОБА_10" витяжки CATA Nueva
600inoх білого кольору вартістю 1428 грн. не
є доказами придбання цих товарів саме
ОСОБА_4, оскільки не містять таких
даних.

Крім того, позивачем не надано
суду жодного належного доказу на
підтвердження проживання позивача
однією сім'єю з ОСОБА_2 та її дочкою
ОСОБА_6 в період придбання
вищевказаного майна, навпаки з наданих
суду копій їх паспортів вбачається, що
з 25.01.2008 року по теперешній час ОСОБА_2
проживає в АДРЕСА_1, ОСОБА_4 з 31.08.2001 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Вказане викликає у суда сумнів щодо
встановлення ОСОБА_4 до чужої квартири
вбудованої побутової техніки.

На підставі вищевикладеного суд
дійшов висновку про відсутність
належних та допустимих доказів того, що
саме вказані в акті ноутбук COMPAQ presario CQ56
черного кольору, кондиціонер Media MSG 12 HR
білого кольору, газова плита BEKO CGS 52110
білого кольору, газова колонка Amina ВПГ-18
№0028208, витяжка CATA Nueva 600inoх білого
кольору були придбанні ОСОБА_4 та є
його майном.

Тому в задоволені позову слід
відмовити за безпідставністю його
вимог.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України судовий збір сплачений
позивачем при пред'явленні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.