Провадження №2/521/6745/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014
року
м. Одеса

Суддя Малиновського
районного суду м. Одеси Коблова О.Д.,
дослідивши клопотання заступника
прокурора Малиновського району м.
Одеси про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом
Прокуратури Малиновського району м.
Одеси в інтересах держави в особі
Одеської міської ради до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернулась Прокуратура
Малиновського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради до ОСОБА_1 про визнання
права власності на спадкове майно,
зазначаючи, що згідно свідоцтва про
право власності від 26.07.2000 року № 138819 на
квартиру АДРЕСА_1, власником вказаної
квартира була ОСОБА_2. 07 травня 2012 року
ОСОБА_2 померла, про що було зроблено
актовий запис про смерть № 5056 від 23.05.2012
року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану у м. Одесі
Одеського міського управління юстиції.

ОСОБА_2 перебувала на обслуговуванні в
КУ «Територіальний центр соціального
обслуговування Малиновського району м.
Одеси» як одинока особа, яка потребує
сторонньої допомоги.

Згідно відповіді п’ятої Одеської
державної нотаріальної контори від
03.09.2014 року № 1640/01-16, на адресу
нотаріальної контори надходила заява
ОСОБА_1 стосовно прийняття у спадщину
майна ОСОБА_2 Проте п’ятою Одеською
державною нотаріальною конторою
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв’язку з
пропущенням строку та відсутністю
родинних відносин з покійною.

Також, представником Прокуратури
Малиновського району м. Одеси
зазначено, що ОСОБА_1 звернулась до
приватного нотаріуса міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
останньою заведено спадкову справу №
21/2014 до майна ОСОБА_2

Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області 13.08.2014 року у ЄРДР
зареєстровано кримінальне провадження
щодо незаконного намагання оформити
спадщину на квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що на думку позивача, є
реальна загроза визнання права
власності та відчуження ОСОБА_1
спірної квартири АДРЕСА_2,
представником прокуратури
Малиновського району м. Одеси
звернувся із клопотанням про
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на спірну квартиру.

Дослідивши подану заяву, суддя вважає
клопотання про забезпечення позову
обґрунтованим, та таким, що підлягає
задоволенню.

З поданого позову вбачається, що
безпосередньо предметом позову є
нерухоме майно, а саме квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.4 Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», суд, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Суд вважає, що заявлені види
забезпечення позову передбачені
цивільним процесуальним
законодавством, є співмірними із
заявленими позивачем вимогами, а дія
застосованих обтяжень не виходить за
межі предмета позову.

Так, відповідно до ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб, а також
забороною вчиняти певні дії.

При задоволенні заяви про забезпечення
позову, суд також керується
прецендентною практикою Європейського
суду з прав людини, а саме, в рішенні
“Горнсбі проти Греції” від 19 березня
1997 р. суд встановив, що пункт 1 статті 6
Конвенції гарантує кожному право на
звернення до суду з позовом щодо
будь-яких його цивільних прав та
обов'язків. Однак це право було б
ілюзорним, якби правова система
договірної держави допускала, щоб
остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін.

Таким чином, невжиття заходів
забезпечення позову може зробити
неможливим виконання рішення суду у
випадку його постановлення на користь
позивача, а відтак й порушить права
позивача на судовий захист, у зв’язку з
чим, заява про забезпечення позову
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 31, ч.3 ст.151, ч.3, ч.1
п.1.ст.152, ст.153 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Заяву заступника прокурора
Малиновського району м. Одеси про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом Прокуратури
Малиновського району м. Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради до ОСОБА_1 про визнання
права власності на спадкове майно –
задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня винесення ухвали.

Суддя

О.Д. Коблова