АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9911/2014
Головуючий у І інстанції - Чала А.П.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович
В.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5,
Відділ ДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві, ПАТ «Дельта Банк», про визнання
договору купівлі-продажу автомобіля
дійсним, визнання права власності на
автомобіль та виключення його з акту
опису й арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому просив
визнати дійним договір купівлі-продажу
автомобіля «Опель Вектора», 1990 року
випуску, білого кольору, державний
номер НОМЕР_1, укладений 02.09.2009 року між
ним та відповідачем, визнати за ним
право власності на вказаний автомобіль
та виключити його з акту опису й арешту
майна від 26.12.2013 року, мотивуючи тим, що
02.09.2009року між ним та відповідачем в
простій письмовій формі був укладений
договір купівлі-продажу автомобіля
«Опель Вектора», 1990 року випуску,
білого кольору, державний номер НОМЕР_1,
умови якого ними були виконані, тобто,
він сплатив відповідачу 20 800 грн., а
останній передав йому автомобіль,
ключі від нього та документи, але
відповідач відмовився нотаріально
посвідчити цей договір та видав
02.09.2009року на його ім'я, а також на ім'я
ОСОБА_5 нотаріально посвідчену
довіреність, якою уповноважив їх
користуватися і розпоряджатися
автомобілем до 02.09.2014 року. З 02.09.2009 року
він користувався спірним автомобілем і
сподівався, що відповідач нотаріально
посвідчить укладений між ними договір
купівлі-продажу автомобіля. В грудні 2013
року йому стало відомо, що на належний
йому автомобіль «Опель Вектора», ВДВС
Святошинського РУЮ у м.Києві накладено
арешт в межах виконавчого провадження
про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь
ПАТ «Дельта Банк» в сумі 56 105,56 грн.
Просив задовольнити позов на підставі
ст.ст. 209, 215, 220 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, вказуючи на те, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, зібраним доказам не
дав належної оцінки та допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В суд апеляційної інстанції сторони не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлені,
причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст.. 303 ч.2 ЦПК України
колегія суддів прийшла до висновку про
розгляд справи за відсутності осіб, що
не з'явилися, так як вони належно
повідомлені про час та місце розгляду
справи, причини неявки суду не
повідомили, їх явка до суду апеляційної
інстанції не є обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2009 року ОСОБА_4
видав на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5
нотаріально посвідчену довіреність,
якою уповноважив останніх
користуватися і розпоряджатися
належним йому на підставі Свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, виданого МРЕВ-1 м.Києва 10.10.2000
року автомобілем «Опель Вектра», 1990
року випуску, білого кольору, державний
номер НОМЕР_1 (а.с. 7-8 - копія нотаріально
посвідченої довіреності), яка була
внесена до Єдиного реєстру
довіреностей (а.с. 9-10 - копія витягу).

02.09.2009 року сторони в простій
письмовій формі уклали договір
купівлі-продажу автомобіля «Опель
Вектра», 1990 року випуску, білого
кольору, державний номер НОМЕР_1,
підписаного від імені ОСОБА_4
(продавець) і ОСОБА_2 (покупець), де
вартість автомобіля зазначена в сумі 20
800 грн. (а.с. 26).

Як вбачається з акту огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу боржника від 23.12.2013 року,
автомобіль «Опель Вектра», 1990 року
випуску, білого кольору, державний
номер НОМЕР_1, був розшуканий і
тимчасово затриманий ДПС (а.с. 14-15 -
копія акту), а відповідно до акту опису
й арешту майна від 26.12.2013 року, ВДВС
Святошинського РУЮ у м.Києві накладено
арешт на автомобіль «Опель Вектра»,
1990року випуску, білого кольору,
державний номер НОМЕР_1, в межах
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ «Дельта
Банк» в сумі 56 105,56 грн. (а.с. 1113 - копія
акту).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та про
визнання права власності на
автомобіль, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що між сторонами виникли
правовідносини, що базувалися на
довіреності, виданій на право
володіння та розпорядження
автомобілем, а не на договорі
купівлі-продажу автомобіля.

Як вбачається із матеріалів справи
сторонами в один і той же день укладено
в простій письмовій формі як договір
купівлі-продажу так і відповідачем
видана довіреність на право володіння
та користування автомобілем.

Однак, при відчуженні автомобілів,
Законом України «Про дорожній рух» та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 7.09.1998 року за № 1388 «Про
затвердження порядку державної
реєстрації, перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин сконструйованих на
шассі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» передбачено
перехід права власності на рухоме
майно- автомобіль шляхом зняття його з
реєстрації та перереєстрацію на нового
власника.

Оскільки спірний автомобіль не був
знятий з реєстрації під час передачі
його позивачу та залишався
зареєстрованим за відповідачем, то
фактично передача у власність
автомобіля не відбулася, а він був
переданий на підставі довіреності для
володіння та розпорядження зазначеним
автомобілем.

Позивач не скористався довіреністю
виданою в тому числі і для
розпорядження автомобілем, а тому на
момент розгляду справи автомобіль
«Опель Вектра», 1990року випуску, білого
кольору, державний номер НОМЕР_1
залишається у власності відповідача,
який має боргові зобов'язання перед
третьою особою, на підставі чого на
автомобіль було накладено арешт .

Підстав для визнання права власності
на автомобіль «Опель Вектра», 1990року
випуску, білого кольору, державний
номер НОМЕР_1 за позивачем колегія
суддів не вбачає.

Суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи,
зібраним доказам дав належну оцінку і
прийшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК
України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
відхилити .

Рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 17 червня
2014року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: