АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай
Л.Д.,

суддів: Левенця
Б.Б., Шиманського В.Й.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 вересня 2014 року про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

У вересні 2014 року представник позивача
подав заяву про забезпечення позову, у
якій просив забезпечити позов шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
що належить на праві власності
відповідачу в межах позовних вимог - 136
572 грн..

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03.09.2014 року у
задоволенні заяви про забезпечення
позову відмовлено.

Справа № 761/20237/14 Апеляційне
провадження.№ 22-ц-796/12802/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Волошин О.А.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай Л.Д. Не
погоджуючись з даною ухвалою суду,
ОСОБА_1 через представника подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову про задоволення заяви про
забезпечення позову. Посилається на
неправильне застосування норм
процесуального права. А саме, судом не
враховано, що відповідач вживає
заходів щодо відчуження належної їй на
праві власності квартири, іншого майна,
на яке б можливо було звернути
стягнення чи грошових коштів для
відшкодування шкоди у випадку
задоволення позову. А тому вважає, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
примусове виконання рішення у разі
задоволення позову.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не
з`явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, у зв`язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розгляд
справи у їх відсутності, за правилами ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
представника апелянта, дослідивши
надані матеріали, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заявипро
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що заявником
не обґрунтовано реальної загрози не
виконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, яік беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову передбачені
ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Позивач просив стягнути з відповідача
116 572 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 20 000 грн. - в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
що разом складає 136 572 грн..

У заяві про забезпечення позову
позивач посилався на те, що зі слів
відповідачки остання не має грошових
коштів для відшкодування шкоди, а також
зазначав, що до квартири, яка належить
відповідачці останнім часом приходять
потенційні покупці та ріелтор, що
свідчить про наміри відповідачки
продати квартиру. До заяви також було
долучено копію з газети «Авісо
нерухомість» № 66 від 02.09.2014 року, де
надруковано оголошення про продаж
квартири АДРЕСА_2 ет. та зазначено тел.
ОСОБА_3 НОМЕР_1, що є телефоном
відповідачки.

Суд першої інстанції пославшись на те,
що заявник не обґрунтував реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задовлення позову, не надав будь - якої
оцінки вищезазначеним обставинам та
доказам, які їх підтверджують, а також
не врахував значний розмір ціни позову.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що ухвала суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 03 вересня 2014 року скасувати
з передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді