Справа № 657/835/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.10.2014 Каланчацький
районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді
Ковальчук О. В.

при секретарі -
- Шаховій О.В.

за участю: представника відповідача
- ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить в
судовому порядку стягнути на свою
користь з відповідача 11245,70 грн.
заборгованості за кредитним договором.

Своїх вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 03.04.2006 р. ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 3400,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідно до п. 6.5 умов
надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом,
відсотками за його використання, за
перевитрати платіжного ліміту, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених цим договором.
Зобов'язання за кредитним договором
відповідач належним чином не виконав.
У зв'язку з чим ОСОБА_3 станом на 15.05.2014
р. має заборгованість 11245,70 грн.
Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове
засідання надіслав заяву в якій
просить справу розглянути без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов не визнала та
просила застосувати до позову строк
позовної давності

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, прийшов до наступного.

03.04.2006 року між позивачем та
відповідачем було укладеного договір
б/н згідно якого відповідач отримав
кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Факт отримання кредитних
коштів сторонами не оспорюється.

Кредитний договір складається із
заяви позичальника, з якої вбачається,
що ОСОБА_3 було видано кредитну картку
НОМЕР_1, а також Умови і Правила надання
банківських послу, які не містять
особистого підпису позичальника.

Пунктом 9.12 зазначених умов
встановлено, що договір діє на протязі
12 місяців з моменту його підписання. У
разі якщо протягом встановленого
строку жодна із сторін договору не
проінформує іншу сторону про його
припинення, договір автоматично
лонгується на той же строк.

Разом з тим у заяві відповідача сторони
погодили порядок погашення
заборгованості: щомісячними платежами
у розмірі 7% від суми заборгованості.
Відповідно до наданого позивачем
розрахунку заборгованості останнє
виконання зобов'язання за договором
відповідачем здійснено 05.01.2009 року і з
цього часу користування карткою і
зобов'язання припинилося.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з позовом
24.06.2014 р. Під час розгляду справи
представником відповідача була подана
заява про застосування судом строку
позовної давності.

Зазначеними умовами договору, що
обумовлені сторонами у заяві
відповідача сторони встановили строки
виконання зобов'язань зі щомісячними
погашеннями 7% від суми заборгованості.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Відповідно до ст.. 256 УК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачем, є підставою для відмови у
позові ( ч.4 ст. 267 ЦК України).

За загальними правилами згідно ч. 1 ст.
261 України перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. Таким чином,
зазначеними нормами закону початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами, які свідчать про порушення
прав особи. У зв'язку з цим початок
перебігу позовної давності співпадає
з моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов, тобто
можливості реалізувати своє право у
примусово - судовому порядку.

Оскільки умовами договору між
сторонами встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повертати борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку - штраф відповідно до п.8.6 умов
та правил надання банківських послуг,
то право кредитора слід вважати
порушеним з моменту недотримання
боржником строку погашення кожного
чергового платежу. А відтак і початок
перебігу позовної даності за кожний
черговий платіж починається з моменту
порушення строку його погашення. Тобто
у спірних правовідносинах позовна
давність до вимог про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Як вже зазначалося. Останній платіж
відповідачем було здійснено 05.01.2009 р.
Перебіг позовної давності з цього часу
вчинення дій відповідача, про
визнання свого боргу не переривався.
Оскільки між сторонами не було
встановлено іншого строку позовної
давності відповідно до ст.. 257 ЦК
України застосовується загальний
строк позовної давності у три роки.

Якщо відраховувати строк позовної
давності з моменту здійснення
відповідачем останнього платежу, у
січні 2009 року, то позивач звернувся до
суду через 5 років 5 місяців, що дає
підставу для висновку про сплив строку
позовної давності.

Окрім того, відповідно до п. 9.12 Умов
надання банківських послуг договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на той же термін. Як вбачається з
договору він підписаний 03.04.2006 року на 12
місяців, тобто до 03.04.2007р., цією датою
він пролонгований ще на 12 місяців,
тобто до 03.04.2008 року, якщо
відраховувати з цієї дати, то в квітні
2013 року строк позовної давності
сплинув, а позивач звернувся до суду з
позовом 24.06.2014 р.

Оскільки позивач звернувся до суду
через 5 років 5 місяців з часу
здійснення відповідачем останнього
платежу у січні 2009 року суд приходить
до висновку про сплив строку позовної
давності щодо сплати кредиту та
процентів за його користування.

Будь - яких поважних причин пропущення
позовної давності позивачем не
вбазначається.

Крім того ст.. 266 ЦК України передбачає,
що із спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність сплила і до додаткової вимоги.
Таким чином, включення штрафу до
основної вимоги поза межами позовної
давності не ґрунтується на вимогах
закону.

Керуючись ст. 254, 256, 261, 267, ЦК України,
ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутніми при
проголошені рішення, протягом 10 днів з
моменту отримання копії рішення.

Суддя:
Ковальчук О. В.