Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р.
Суворовський районний суд міста Одеси
в складі

головуючого судді Сувертак
І.В.

при секретарі Мамренко
Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

Установив:

Позивачка звернулась з
позовними вимогами до відповідача про
стягнення аліментів в розмірі 1000 грн.
Свої вимоги мотивує тим , що у сторін в
шлюбі народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу
дитина проживає сумісно з матір,ю, яка
виховує та утримує матеріально сина .
Як зазначає в позові позивачка, вона не
має впевненості , що відповідач
добровільно буде надавати матеріальну
допомогу на утримання сина, тому
звернулась з даним позовом до суду і
просить стягнути з відповідача 1000 , 00
грн.

Позивачка в судовому
засіданні підтримала свій позов
повністю, пояснив також , що лише на її
прохання відповідач надає грошові
кошти для утримання сина - це може
інколи купити одяг і взуття для дитини
та іграшки, сплатити внески за дитячий
садок чи школу.

Відповідач в судовому
засіданні визнав позов частково,
згоден сплачувати аліменти в
мінімальному розмірі, посилаючись на
те, що він добровільно всіляко
допомагає утримувати сина, купує різні
речі і іграшки, вважаючи що аліменти
позивачка буде витрачати на себе, а не
на дитину.

З,ясував обставини справи,
заслухав пояснення сторін, дослідив та
проаналізував представлені докази, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, а саме
стягнення 900,00 грн. аліментів щомісячно.

Судом встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб розірвано 14
листопада 2012 року. Після розірвання
шлюбу , син сторін залишився проживати
з матір,ю, яка опікується його життям і
розвитком. Як засвідчили в своїх
поясненнях сторони, відповідач
добровільно і самостійно не надає
грошову допомогу на сина, а лише за
проханням позивачки у випадку потреби,
сплачує внески в дитячі установи і
купує необхідні речі дитині.

Представлені у суді
відповідачем дванадцять фотокопій
накладних, в яких міститься запис про
дитячий одяг, взуття, іграшки та
вартість цих товарів, але ці накладні
ніяким чином не доказують, що всі ці
речі купував саме відповідач та
передав їх позивачці для сина. При
цьому , всі добровільні грошові
витрати, які здійснював відповідач на
свій розсуд, для забезпечення
життєдіяльності свого сина, не можуть
вважатись аліментами.

Відповідно до норм ч.1ст.58
ЦПК України: належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Вимоги статті 10,60 ЦПК
України передбачають, що кожна сторона
зобов,язані довести ті обставини , на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, ч.2 ст.59 ЦПК
України зазначає, що обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Інших дітей, окрім сина
ОСОБА_3 , а також непрацездатних
батьків, відповідач не має, аліментів
нікому не платить.

Відповідно до вимог ст.180 СК
України «Батьки зобов,язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття».

З урахуванням наведеного та
вимог ч.1 ст. 182 СК України, суд вважає
позовні вимоги законними, доказаними
та такими, що підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст.3,6,10,11,14, 57,60, 169, 209,
212- 215, 218, 294 ЦПК України , ст.ст. 7,180-182,184,
191 сімейного Кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_2, уродженця м.Одеси, який
зареєстрований в АДРЕСА_1, СПД ринок
«Північний» , аліменти у розмірі - 900,00
гривень щомісячно з індексацією
відповідно до закону, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1,
ІПН № НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
зареєстрована в АДРЕСА_2, до досягнення
повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_7 року
включно, починаючи з 15 вересня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_2, судовий збір на користь
держави в сумі 243,60 гривні.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя