Номер провадження: 22-ц/785/1801/14
Головуючий у першій інстанції: Жуган
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої
Н.В.,

суддів: Комлевої О.С.,
Журавльова О.Г.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ КБ «Правекс
Банк» на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 12 вересня
2013 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Правекс-банк», приватного нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, третя особа - Перший
Малиновський відділ Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Правекс-банк», третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

До Малиновського районного суду
м. Одеси 24.03.2011 року звернулась ОСОБА_2
із позовом до ПАТ КБ «Правекс-банк»,
приватного нотаріусу Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
третя особа - Перший Малиновський
відділ Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню.

В обґрунтування своїх вимог
ОСОБА_2 послалась на те, що 03.11.2006 р. від
її імені з АКБ «Правекс-банк» був
оформлений договір про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06Ф від 03.11.2006
року, за умовами якого ОСОБА_2 отримала
200 000 доларів СІЛА строком користування
до 03.11.2009 року. Позивач вказує, що
вказаний договір про відкриття
кредитної лінії з позивачем не
укладала та не підписувала, грошових
сум за вказаним договором не
отримувала.

У зв'язку з тим, що договір про
відкриття кредитної лінії № 3295-004/06Ф
від 03.11.2006 року ОСОБА_2 не підписувався,
вона вважає, що іпотечний договір
укладений з АКБ «Правекс -Банк» 03.11.2006
р., та договір про внесення змін та
доповнень до іпотечного договору від
26.11.2007 p., оформлений між нею та
Акціонерним комерційним банком
«Правекс -Банк є незаконними та
підлягають визнанню недійсними. 22.01.2010
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було здійснено виконавчий напис,
зареєстрований за №10, про звернення
стягнення на житловий будинок, з
надбудовами та спорудами, та земельну
ділянку,, загальною площею 0,0583 га, що
знаходиться за адресою:

належить ОСОБА_2 на праві власності, та
є предметом іпотеки за іпотечним
договором, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ
КБ «Правекс банк», посвідченим
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 03
листопада 2006 року за реєстровим № 4352.

Посилаючись на вищезазначені
обґрунтування, ОСОБА_2 вважає
зазначений виконавчий напис нотаріуса
незаконним та просить суд визнати його
таким, що не підлягає виконанню, з
підстав того, що нотаріусом не були
дотримані вимоги Закону України «Про
нотаріат» та «Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», зокрема, щодо безспірності
заборгованості, наявності письмової
вимоги до боржника, порядку вчинення
виконавчого напису.

ПАТ КБ «Правекс-банк» 07.07.2009 року
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
договором про відкриття кредитної
лінії, посилаючись на те, що між АКБ
«Правекс-Банк» та ОСОБА_2 03.11.2006 року був
укладений кредитний договір №3295-004/06Ф,
за умовами якого, позивач надав
відповідачу кредит в сумі 200000 доларів
СІНА, а ОСОБА_2 зобов'язалась щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 15% річних, а також
здійснювати щомісячне погашення
кредиту у строк до 03.11.2009 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань 03.11.2006 року ОСОБА_5 та АКБ
«Правекс-Банк» був укладений договір
поруки, за умовами якого ОСОБА_5
зобов'язалась відповідати перед АКБ
«Правекс-Банк» за належне виконання
ОСОБА_2 виниклого зобов'язання по
кредитному договору №3295-004/06Ф від 03.11.2006
року.

У зв'язку з тим, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 порушили умови
зобов'язання, що випливають з
кредитного договору, у них виникла
заборгованість, розмір якої за
остаточно уточненими позовними
вимогами ПАТ КБ «Правекс-банк»
становить 399816,75 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
складає 3194535,83 гривень, яку позивач ПАТ
КБ «Правекс-банк» просить стягнути
солідарно з відповідачів та судові
витрати.

До спільного розгляду із
позовними вимогами ПАТ КБ
«Правекс-банк» про стягнення
заборгованості було прийнято
зустрічний позов ОСОБА_2 до АКБ
«Правекс-банк», третя особа - ОСОБА_5 про
визнання договорів недійсними від
14.09.2010 р. В обґрунтування зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 послалась на те,
що договір про відкриття кредитної
лінії № 3295-004/06Ф від 03.11.2006 року,
оформлений між нею та АКБ
«Правекс-банк», вона не укладала та не
підписувала, грошових сум за вказаним
договором також не отримувала, тому
просила суд визнати недійсним договір
про відкриття кредитної лінії
№3295-004/06/Ф від 03.06.2006 року і договір про
внесення змін та доповнень від 26.11.2007
року до Договору про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06/Ф - оформлені
між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс-банк».

ОСОБА_2, посилаючись на те, що
договір про відкриття кредитної лінії
№ 3295-004/06Ф від 03.11.2006 року вона не
підписувала, також просила суд визнати
недійсним іпотечний договір від 03.11.2006
року оформлений між ОСОБА_2 та АКБ
«Правекс-банк», який посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за №4352, та
договір про внесення змін та доповнень
до іпотечного договору від 26.11.2007 p.,
оформлений між нею та Акціонерним АКБ
«Правекс-Банк».

Ухвалою Малиновського районного
суду м. Одеси від 15.06.2011 року було
об'єднано в одне провадження справу за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Правекс-банк», приватного нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, третя особа - Перший
Малиновський ВДВС ОМУЮ про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, та справу за
позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Правекс-банк», третя особа приватний
нотаріус ОСОБА_6 про визнання договорів
недійсними, яка перебувала в
провадженні Белградського районного
суду м. Одеси.

В процесі розгляду справи за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до АКБ
«Правекс-банк» про визнання договорів
недійсними, судом було виключено з кола
третіх осіб ОСОБА_5, та залучено в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6

Представник позивача ОСОБА_2 за
довіреністю - ОСОБА_9 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, та
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про
виконання договорів недійсними -
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити, заперечувала проти
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«Правекс-Банк».

Представник ПАТ КБ «Правекс-Банк»
за довіреністю - Голуб М.С. в судовому
засіданні позовні вимоги ПАТ КБ
«Правекс-Банк» підтримав, просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, та у задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 про виконання
договорів недійсними.

Відповідачі приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та представник Першого
Малиновського ВДВС Одеського МУЮ в
судове засідання не з'явились,
повідомлені судом про дату, час та
місце розгляду справи належним чином,
про причини своєї неявки суд не
сповістили.

Відповідач ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилась, повідомлена
судом про дату, час та місце розгляду
справи належним чином, про причини
своєї неявки суд не сповістила.

Третя особа за зустрічним позовом
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилась, повідомлена
судом про дату, час та місце розгляду
справи належним чином.

Рішенням суду позовні вимоги ПАТ
КБ «Правекс-Банк» про стягнення
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії задоволенню
не підлягають, а позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню та зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 про визнання договорів
недійсними є обгрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На рішення суду ПАТ КБ «Правекс
Банк» приніс апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2.
задовольнити їх позов, посилаючись на
те, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також, що судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

03.11.2006 року між АКБ «Правекс-Банк»
та ОСОБА_2 було оформлено договір про
відкриття кредитної лінії №3295-004/06Ф про
надання кредитної лінії у розмірі 200000
доларів СІЛА на споживчі цілі, з
щомісячною сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 15%
річних, та кінцевим терміном
повернення кредиту до 03.11.2009 року.

08.11.2007 року між АКБ «Правекс-Банк»
та ОСОБА_2 був оформлений договір про
внесення змін і доповнень до договору
про відкриття кредитної лінії №3295-004/06Ф
від 03.11.2006 року, за умовами якого був
змінений графік зменшення ліміту
кредитування.

За договором поруки від 03.11.2006
року, укладеним між АКБ «Правекс-Банк»
та ОСОБА_5, посвідченим приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованим в реєстрі за №4355,
ОСОБА_5 зобов'язалась відповідати перед
банком за виконання зобов'язань ОСОБА_2,
що витікають із договору про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06Ф від 03.11.2006
року.

Крім того, в якості забезпечення
виконання зобов'язань по кредитному
договору 03.11.2006 року між ОСОБА_2 та АКБ
«Правекс-Банк» було оформлено
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за №4355, за
умовами якого ОСОБА_2 передала в
іпотеку банку нерухоме майно - житловий
будинок з надбудовами та спорудами
АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,0583
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

26.11.2007 року між ОСОБА_2 та АКБ
«Правекс-Банк» було оформлено договір
про внесення змін та доповнень до
іпотечного договору від 03.11.2006 року
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, за реєстровим №4352, за
умовами якого ОСОБА_2, була зобов'язана
повернути кредит в розмірі 200000 доларів
США в строк до 03.11.2009 року, шляхом
перерахування грошових коштів на
позичковий рахунок відповідно до
графіку зменшення ліміту кредитування,
встановленого в п.п. 1 кредитного
договору.

Судом встановлено, що АКБ
«Правекс-Банк» змінило своє
найменування на Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Правекс-Банк», що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серії АО1 №646912 від
23.09.2009 р. та статутом ПАТ КБ
«Правекс-Банк», затвердженим 07.09.2009 p.,
зміну найменування Банку
зареєстровано у Єдиному Державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців.

Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
22.01.2010 року було вчинено виконавчий
напис № 10, за умовами якого звернуто
стягнення на житловий будинок з
надбудовами та спорудами АДРЕСА_1, та
земельну ділянку площею 0,0583 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належать на праві приватної власності
ОСОБА_2, та які передані в іпотеку в АКБ
«Правекс-Банк». Згідно з вказаним
виконавчим написом за рахунок коштів
від реалізації вказаного майна,
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
КБ «Правекс-Банк» у загальному розмірі
208264,75 доларів СІЛА та 1700 гривень витрат
на оплату нотаріальної дії. Виконавчий
напис складено на окремому бланку
серії ВМК №857476.

Статтею 87 Закону України «Про
нотаріат» та п. 282 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, яка затверджена
наказом Міністерства юстиції України
№20/5 від 03.03.2004 року, яка була чинна на
час здійснення нотаріальних дій (далі -
Інструкція), передбачено, що для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Частиною 4 п. 283 Інструкції
передбачено, що вчинення виконавчого
напису в разі порушення основного
зобов'язання та (або) умов іпотечного
договору здійснюється нотаріусом
після спливу тридцяти днів з моменту
одержання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушень.

Згідно п. 284 зазначеної Інструкції
нотаріус вчиняє виконавчі написи,
зокрема, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Пунктом 286 Інструкції
передбачено, що при вчиненні
виконавчого напису нотаріус повинен
перевірити, чи подано на обґрунтування
стягнення документи, зазначені у
Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів.

Відповідно до п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року
для одержання виконавчого напису для
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Також згідно п. 103 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України N 20/5, 03.03.2004 р.
визначено, що укладений після набрання
чинності Законом України "Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва" (25.12.2008 p.), можуть вирішити
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом відповідного
застереження у тексті іпотечного
договору або шляхом укладення окремого
договору між ' іпотекодавцем і
іпотекодержателем про задоволення
вимог іпотекодержателя, який підлягає
нотаріальному посвідченню і може бути
укладений в будь-який час до набрання
законної сили рішенням суду про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, яким також
уважається відповідне застереження в
іпотечному договорі, визначає можливий
спосіб звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя може передбачати:

передачу іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання основного зобов'язання;

право іпотекодержателя організувати
продаж предмета іпотеки.

Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі, що
укладений після набрання чинності
Законом України "Про запобігання
впливу світової фінансової кризи на
розвиток будівельної галузі та
житлового будівництва", яке
прирівнюється до такого договору за
своїми правовими наслідками та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання, є правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки.

Згідно до п. 288 Інструкції
виконавчий напис вчиняється на
оригіналі документа, що встановлює
заборгованість (нотаріально
посвідчені угоди, опротестований
вексель та ін.). Якщо виконавчий напис
не вміщується на документі, що
встановлює заборгованість, то він може
бути продовжений чи викладений
повністю на прикріпленому до документа
спеціальному бланку.

Судом встановлено, що в порушення
вищезазначених вимог закону, при
вчиненні спірного виконавчого напису
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 не було
перевірено чи сплинув 30-ти денний строк
з моменту одержання ОСОБА_2 письмової
вимоги про усунення порушень та сам
факт отримання такої письмової вимоги;
не перевірено документів в
підтвердження та обґрунтування
безспірності заборгованості ОСОБА_2
перед стягувачем ПАТ КБ «Правекс-Банк»;
не дотримано форми виконавчого напису,
який має вчиняється на оригіналі
документу, що встановлює
заборгованість.

При цьому суд також враховує, що
на час вчинення спірного виконавчого
напису нотаріусом - 22.01.2010 року, ПАТ "КБ
"Правекс-Банк" 07.07.2009 року вже подало до
суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості, що по
суті підтверджує факт наявності спору
по боргу, та спростовує відсутність
безспірності заборгованості ОСОБА_2
перед стягувачем - ПАТ "КБ
"Правекс-Банк".

У зв'язку з вищенаведеним, не
надання суду нотаріусом відповідних та
належних доказів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку, суд вважає, що
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 № 10 від
22.01.2010 року, який є предметом спору, не
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу
закріплено перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів, згідно з
яким кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Перелік способів захисту
прав та інтересів, зазначений у
вказаних нормах, не є вичерпним; суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України
«Про нотаріат» нотаріальна дія або
відмова у її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право або відмови
у її вчиненні, нотаріального акта має
особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.

Враховую вищевикладене, суд
захистив порушене права ОСОБА_2 шляхом
визнання виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
№10 від 22.01.2010 року таким, що не підлягає
виконанню, що відповідає встановленим
цивільно-правововим способам захисту
порушеного права та ґрунтується на
вимогах чинного законодавства.

Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За весь період розгляду справи
позивач ОСОБА_2 постійно стверджувала,
що договір про відкриття кредитної
лінії №3295-004/06Ф від 03.11.2006 року,
оформлений між АКБ «Правекс-Банк» та
ОСОБА_2 про надання кредитної лінії у
розмірі 200000 доларів СІЛА, вона ніколи
не підписувала та кредитних коштів не
отримувала, та у зв'язку з цим в порядку
ст.ст. 60, 133 ЦПК України нею було
заявлено клопотання про призначення
судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 21.02.2013 року
клопотання позивача було задоволено,
по справі призначено судову
почеркознавчу експертизу, на вирішення
якої поставлені наступні питання: чи
виконаний підпис від імені ОСОБА_2 у
договорі про відкриття кредитної лінії
№3295-004/06Ф від 03.11.2006 року, що укладений
між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, -
особисто - ОСОБА_2, чи іншою особою? чи
виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в
додатку до договору з відміткою
«заповняється Позичальником
власноручно» в рядках: «... даний
договір підписаний мною, ФЩ,
власноручно»: «своїм підписом
підтверджую факт ознайомлення з усіма
зборами, відсотками, тарифами,
комісіями або іншими елементами
вартості Кредиту, які я винний (винна)
оплатити за даним договором, згідно ст.
11 ЗУ «Про захист прав споживачів» від
12.05.1991 року №1023-ХП. Один з оригіналів
даного договору мною отриманий
особисто», - особисто - ОСОБА_2, чи іншою
особою? чи виконаний підпис від імені
ОСОБА_2 в заяві про видачу готівки №1
від 07.11.2006 року, - особисто -ОСОБА_2, чи
іншою особою?

Судом було роз'яснено сторонам по
справі положення ч. 1 ст. 146 ЦПК України
про наслідки ухилення від участі в
експертизі.

22.03.2013 року до суду звернувся судовий
експерт Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз Добривша
О.Д. з клопотанням про надання
додаткових матеріалів для проведення
експертизи, зокрема, оригіналів
договору про відкриття кредитної лінії
№3295-004/06Ф від 02.11.2006 року, додатку до
договору з відміткою «заповнюється
Позичальником власноручно», заяви про
видачу готівки №1 від 07.11.2006 року.

З аналізу матеріалів справи судом
встановлено, що оригінали витребуваних
експертом документів знаходяться у ПАТ
КБ «Правекс-Банк».

16.04.2013 року представником ПАТ КБ
«Правекс-Банк» за довіреністю
-Тодирець А. О. було отримано копію
клопотання експерта, його було
попереджено про обов'язок протягом 10-ти
днів з дня отримання клопотання надати
витребувані документи, що
підтверджується його власноручною
розпискою, наявною в матеріалах справи,
також клопотання експерта було
направлено судом ПАТ КБ «Правекс-Банк»
замовною кореспонденцією, згідно
поштового повідомлення про вручення
вбачається, що 17.04.2013 року отримано таке
клопотання.

Однак, ПАТ КБ «Правекс-Банк»
вимоги клопотання експерта виконані не
були.

В свою чергу ОСОБА_2 виконано
вимоги експерта згідно клопотання від
22.03.2013 року, надано витребувані
експертом оригінали документів, що
містять її підпис, вільні зразки
підписів та 17.04.2013 року, здійснено
дослідження, на підставі виставлено
експертом рахунку.

Згідно повідомлення експерта
№1176/02 від 10.05.2013 року матеріали справи
були повернуті на адресу суду без
надання експертного висновку, оскільки
вимоги клопотання були виконані не в
повному обсязі (не були надані
оригінали документів, що підлягають
дослідженню - договір про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06Ф від 02.11.2006
року, додаток до договору з відміткою
«заповняється позичальником
власноручно», заяви про видачу готівки,
щодо отримання грошових коштів
позичальником), - із зазначенням, що без
цього проведення експертизи неможливо.

В апеляційному суді за
клопотанням сторін також було
призначено експертизу, для якої банком
не було надано необхідних для
дослідження документів.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Такі дії ПАТ КБ «Правекс-Банк»
щодо ненадання витребуваних експертом
документів, при покладенні на нього
такого обов'язку судом, з роз'ясненням
представнику наслідків ст. 146 ЦПК
України, свідчать про ухилення ПАТ КБ
«Правекс-Банк» від участі в експертизі
т свідчать на користь ОСОБА_2

Наведене дає суду підстави
зробити висновок, що факт для
з'ясування якого була призначена
експертиза - підписання кредитного
договору, додатку до нього та отримання
коштів безпосередньо ОСОБА_2 не
підтверджений ПАТ «КБ «Правекс-Банк» в
порядку визначеному законом, та при
цьому заперечується ОСОБА_2

Тому суд визнає встановленим, що у
Договорі про відкриття кредитної лінії
№3295-004/06Ф від 03.11.2006 року, що оформлений
між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, в
додатку до договору з відміткою
«заповняється Позичальником
власноручно» в рядках: «... даний
договір підписаний мною, ФІП,
власноручно»: «своїм підписом
підтверджую факт ознайомлення з усіма
зборами, відсотками, тарифами,
комісіями або іншими елементами
вартості Кредиту, які я винний (винна)
оплатити за даним договором, згідно ст.
11 ЗУ «Про захист прав споживачів» від
12.05.1991 року №1023-ХІІ. Один з оригіналів
даного договору мною отриманий
особисто», та в заявах про видачу
готівки у 2006-2008 роках, - підпис від імені
позичальника ОСОБА_2 вчинено іншою
особою (особами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Так, за ч. З, 4 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, а правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Згідно до ч.2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Враховуючи вищевикладене, та те,
що судом визнано обставини того, що
ОСОБА_2 спірний договір про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06Ф від 03.11.2006
року, що оформлений між АКБ
«Правекс-Банк» та ОСОБА_2, не
підписувала, судом встановлено, що в
даному випадку в порушення вимог ч. З
ст. 203 ЦК України відсутнє вільне
волевиявлення ОСОБА_2 на укладення
спірного правочину, яке б відповідало
її внутрішній волі, відсутня навіть її
згода на такі дії.

Крім того, суд вважає, що порушена
встановлена законом форма вчинення
письмового правочину, оскільки одна із
сторін спірного договору його навіть
не підписувала.

ПАТ КБ «Правекс-Банк» в
порядку ст.ст. 10,60 ЦПК України доказів
та не доведено, що ОСОБА_2 отримала
грошові кошти за спірним договором.

Суд обґрунтовано не прийняв до
уваги посилання представників ПАТ КБ
«Правекс-Банк», що ОСОБА_2 частково
оплачувала кредит, а отже кредитний
договір підписувала та кредитні кошти
за спірний договором отримала,
оскільки відсутні докази, що особисто
ОСОБА_2 здійснювала часткове погашення
кредиту, а її представник такі
обставини заперечувала.

Враховуючи вищезазначене,
недотримання вимог закону в частині
вільності волевиявлення учасника
правочину і відповідності його
внутрішній волі при укладенні договору
про відкриття кредитної лінії
№3295-004/06/Ф від 03.06.2006 року та договору
про внесення змін та доповнень від
26.11.2007 року до договору про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06/Ф - оформлених
між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним
банк «Правекс-банк», а саме
встановлення обставин того, що ОСОБА_2
не підписувала оспорюванні нею
договори, в силу ст. 203 ЦК України є
обов'язковою умовою, недодержання якої
в порядку ч.І ст. 215 ЦК України є
підставою недійсності таких
правочинів.

При таких обставинах, , що
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
підлягали задоволенню в повному
обсязі, оскільки судом встановлено
наявність правових підстав
передбачених ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України для визнання
кредитного договору недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України
недійсний правочин є недійсним з
моменту його вчинення.

Згідно із ч.2 ст.548 ЦК України
недійсне зобов'язання не підлягає
забезпеченню.
Недійсність основного зобов'язання
(вимоги) спричиняє недійсність
правочину щодо його забезпечення.

Оскільки судом визнано недійсним
основне зобов'язання, що випливає з
договору про відкриття кредитної лінії
№3295-004/06/Ф від 03.11.2006 року, тому
іпотечний договір, оформлений 03.11.2006
року між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс-банк»,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за №4355, який був складений в
якості забезпечення виконання
основного зобов'язання, в силу ч. 2 ст. 548
ЦК України також визнається судом
недійсним.

Враховуючи те, що судом визнано
недійсним договір про відкриття
кредитної лінії №3295-004/06/Ф від 03.06.2006
року та договір про внесення змін та
доповнень від 26.11.2007 року до Договору
про відкриття кредитної лінії №3295-004/06Ф
- оформлені між ОСОБА_2 та АКБ
«Правекс-банк», вимоги ПАТ КБ
«Правекс-Банк» про стягнення
заборгованості за кредитом з ОСОБА_2 та
поручителя ОСОБА_5 не підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не
приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
письмових доказів на підтвердження
доводів апеляційної скарги до
апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1
п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «
Првекс Банк» відхилити.

Рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 12 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення,однак її може
бути оскаржено до суду касаційної
інстанції, на протязі двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
О.С. Комлева

О.Г. Журавльов