Справа № 2033/2н/3977/12
Провадження № 6/645/241/14
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судових засідань –
ОСОБА_1

розглянувши заяву представника ПАТ
„Укртелеком” – начальника відділу
правового забезпечення Харківської
філії ПАТ „Укртелеком” про приведення
виконавчого документа у відповідності
до ст. 18 Закону України „Про виконавче
провадження”,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ „Укртелеком”, в особі
начальника відділу правового
забезпечення Харківської філії ПАТ
„Укртелеком” звернулися до суду із
вищевказаною заявою, якою просили про
внесення до виконавчого документу №
2-н-3977/2011 від 30.11.2011 року даних щодо
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника ОСОБА_2 у відповідності
до вимог ст. 18 Закону України „Про
виконавче провадження”. В
обґрунтування заяви посилалися на те,
що 21.05.2012 року було видано судовий наказ
про стягнення на користь ПАТ
„Укртелеком” в особі ЦТП ХФ ПАТ
„Укртелеком” з ОСОБА_2 заборгованості
за телекомунікаційні послуги у розмірі
238 грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 55
грн. 50 коп., судовий наказ набрав
чинності 08.05.2012 року. Відповідно до ч. 2
ст. 103 ЦПК України судовий наказ має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України „Про виконавче провадження”,
проте судовий наказ не містить
необхідної інформації відносно
боржника ОСОБА_2, а саме –
індивідуального ідентифікаційного
номеру, а тому не відповідає вимогам ст.
18 Закону України „Про виконавче
провадження”, та унеможливлює його
виконання державним органом,
зобов’язаним своєчасно виконувати
судові рішення. У зв’язку з тим, що
отримання стягувачем індивідуального
ідентифікаційного номеру самостійно є
неможливим, просили витребувати цей
код та внести його до виконавчого
документу.

В судове засідання
представник стягувача та боржник не
з'явились, про час та місце розгляду
заяви повідомлені належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, у зв’язку з чим
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, відповідно до
вимог ЦПК України, неявка осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду питання про виправлення
помилки, суд визнав можливим
розглядати зазначене питання у
відсутність учасників судового
процесу.

Дослідивши матеріали
справи, перевіривши зміст судового
наказу, судом встановлено наступне.

30.11.2011 року Фрунзенським
районним судом м. Харкова видано
судовий наказ № 2-н-3977/11 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ВАТ „Укртелеком” в
особі ЦТП ХФ ВАТ „Укртелеком”
заборгованості за телекомунікаційні
послуги в сумі 238 грн. 53 коп., судовий
збір в розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на
інформаційно – технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн..

Дійсно відповідно до ч. 2 ст.
103 ЦПК України, судовий наказ має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України „Про виконавче провадження”
та обов'язково містити положення про
дату видачі судового наказу стягувачу,
дату набрання судовим наказом законної
сили та строк пред'явлення судового
наказу до виконання. Зазначені
відомості вносяться до судового наказу
у день його видачі стягувачу для
пред'явлення до виконання.

Отже, оскільки судовий наказ
є виконавчим документом, він повинен
відповідати вимогам ст. 18 Закону
України „Про виконавче провадження”.

Так, відповідно до ч.1 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», в редакції, що діяла на
час видачі судового наказу у
виконавчому документі зазначаються, у
тому числі, повне найменування (для
юридичних осіб) або ім’я (прізвище,
власне ім’я та по батькові за
наявності) (для фізичних осіб) стягувач
і боржник, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб’єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності (для юридичних
осіб), індивідуальний номер стягувача
та боржника за наявності (для фізичних
осіб-платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місце знаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

Ідентифікаційний код
боржника зазначався у виконавчому
документі за його наявності, щодо
обов’язковості вимоги про зазначення
ідентифікаційного коду на час видачі
судового наказу, діючим законодавством
не передбачається.

Крім того, на час видачі судового
наказу, ідентифікаційний код боржника,
суду не був відомий.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК
України суд, який видав виконавчий
лист, може за заявою стягувача або
боржника виправити помилку, допущену
при його оформленні або видачі, чи
визнати виконавчий лист таким, що не
підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за виконавчим
листом.

Зі змісту ст. 369 ЦПК України
під помилкою розуміються помилки,
допущені при оформленні виконавчого
документу, що виключають можливість
його належного виконання, така помилка
спотворює зміст судового рішення, або
видачу виконавчого документу без
достатньої на той момент правової
підстави або з порушенням
встановленого порядку його видачі, або
у зв’язку із виникненням обставин, що
виключають його виконання.

Разом з тим, необхідно
зауважити, що згідно правової позиції
Верховного суду України № 6-45цс14,
невідповідність змісту виконавчого
листа вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» не є підставою
про відмову у відкритті виконавчого
провадження , оскільки відповідно до п.3
ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець при
здійснені виконавчого провадження має
право з метою захисту інтересів
стягувача одержати безоплатно від
органів, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій, пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфідеційну.

Крім того, як вбачається із
судового наказу, виданого 30 листопада
2011 року, останній набрав законної сили
08.05.2012 року, дата його видачі 25.05.2012 року.
Строк пред’явлення до виконання 1 рік.
На теперішній час сплинув строк
пред’явлення судового наказу до
виконання, але із заявою про поновлення
цього строку ПАТ «Укртелеком» не
звертався.

Враховуючи викладене,
керуючись ст. ст. 103, 210, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви
представника ПАТ „Укртелеком” –
начальника відділу правового
забезпечення Харківської філії ПАТ
„Укртелеком” про внесення приведення
виконавчого документа у відповідності
до ст. 18 Закону України „Про виконавче
провадження”- відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу
суду може бути подано протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Харківської
області через Фрунзенський районний
суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: