АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/ 790/7026/14
Головуючий 1 інстанції
Категорія: надання послуг
Доповідач-Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Бородіна М.М.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» на ухвалу
Дзержинського районного суду
м.Харкова від 23 липня 2014 року у справі
за заявою Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» про видачу судового
наказу про сягнення заборгованості з
ОСОБА_5 за надання послуг з утримання
будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИЛА :

18 липня 2014 року представник КП
«Жилкомсервіс» звернувсь у суд з
заявою про видачу судового наказу про
стягнення із споживача ОСОБА_5 на
користь стягувача заборгованість за
послуги по утримання будинку та
прибудинкової території станом на
01.06.2014 року в розмірі 2289,78 грн.

Ухвалою судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 23 липня 2014 року у
прийнятті зазначеної заяви КП
«Жилкомсервіс» відмовлено на підставі
ч.2 ст.101, ч.5 ст. 100 ЦПК України.

В апеляційній скарзі КП
«Жилкомсервіс», посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалу скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника заявника,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої
інстанції, виходив із того, що вимоги
про стягнення заборгованості
пред'явленні з пропуском строку
позовної давності, отже вбачається
спір про право.

Однак погодитися із такими висновками
суду неможна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані послуги,
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг або інших
письмових доказів, що підтверджують
фактичне надання та отримання таких
послуг. Крім того, заявник має додати
документи, що вказують на правильність
і безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви. Зокрема,
мають враховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором).

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, виходив з того, що заявник
просив стягнути заборгованість за
період поза межами строку позовної
давності.

Однак дані, які б свідчили, що боржник
заперечував проти стягнення
заборгованості у зв'язку з пропуском
строку позовної давності відсутні.

З огляду на наведене, посилання суду на
те, що в цьому випадку існує спір про
право з приводу дотримання строків
позовної давності є необґрунтованим,
оскільки такий строк застосовується
лише в разі відповідної заяви боржника
, у зв»язку з чим пропуск заявником
строку позовної давності не може бути
підставою для відмови в прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин вказану ухвалу суду
не можна визнати такою, що постановлена
судом з дотриманням вказаних норм
матеріального та процесуального права
що у відповідності до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК
України ,є підставою для її скасування
з передачею заяви до суду першої
інстанції зі стадії вирішення питання
про відкриття наказного провадження .

Керуючись ст.303 , п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 315,
319, 218, 324 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Жилкомсервіс»
задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова від 23 липня 2014
року та заявою Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» про
видачу судового наказу про стягнення
заборгованості з ОСОБА_5 за надання
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території повернути до
того ж суду для вирішення питання щодо
відкриття наказного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий, суддя :

Судді :