пр № 2/464/2226/14
У Х В А Л А

21.10.2014 року

м.Львів

Суддя Сихівського районного суду
м.Львоа Борейко С.В., вивчивши матеріали
заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі
№ 464/10472/14-ц, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовною заявою до товариства з
обмеженою відповідальність
житлово-експлуатаційного підприємства
«Стимул-Сихів», Львівської міської
ради про стягнення з міського бюджету
сім мільйонів євро або рівноцінну суму
у гривнях; про виплату міською владою
щомісячної матеріальної допомоги до
мінімальної пенсії в сумі десять тисяч
гривень; стягнути з ТзОВ ЖЕП
«Стимул-Сихів» двісті тисяч гривень
(справа № 464/10472/14-ц).

На адресу суду надійшла заява від
позивача про відвід судді у зазначеній
справі. В обґрунтування покликається
на те, що у провадженні судді Борейка
С.В. неодноразово перебували справи за
позовом ОСОБА_1 щодо захисту порушених
прав останнього, однак, суддя з мотивів
упередженості та небажання розглядати
справу не дотримувався вимог
цивільно-процесуального
законодавства, а тому просить
задовольнити заяву про відвід судді.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен має право на справедливий
розгляд його справи незалежним і
безстороннім судом, а наявність
безсторонності повинна визначатись
суб'єктивними та об'єктивними
критеріями. Відповідно до
суб'єктивного критерію беруться до
уваги особисті переконання та
поведінка окремого судді, тобто чи
виявляв суддя упередженість або
безсторонність у даній справі.
Відповідно до об'єктивного критерію
визначається, серед інших аспектів, чи
забезпечував суд як такий та його склад
відсутність будь-яких сумнівів у його
безсторонності. У кожній окремій
справі слід враховувати, чи мають
стосунки, що розглядаються, таку
природу та ступень, що свідчать про
небезсторонність суду.

Відповідно до практики
Європейського суду з прав людини
(рішення від 09.11.06. у справі «Білуга
проти України», від 28.10.98. у справі
«Ветштайн проти Швейцарії» тощо)
важливим питанням є довіра, яку суди
повинні вселяти у громадськість у
демократичному суспільстві. Судді
зобов'язані викликати довіру в
учасників судового розгляду, а тому
будь-який суддя, стосовно якого є
підстави для підозри у недостатній
неупередженості, повинен брати
самовідвід або бути відведений.

Суд вважає, що ті обставини, які
викладені у заяві про відвід, не
свідчать про упередженість у
подальшому розгляді цієї справи, і тому
не є підставою для задоволення заяви
про відвід. Будь-яких інших підстав, які
викликали б сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді, не виявлено.

Разом з тим, у запобігання недопущення
в подальшому затягування розгляду
справи та подання нових заяв про відвід
судді, а також беручи до уваги недовіру
ОСОБА_1 до судді Борейка С.В., з метою
недопущення в подальшому тиску на
правосуддя, виникнення будь-яких
сумнівів в об'єктивності та
неупередженості судді у вирішенні
спору, запобіганню написання
безпідставних і необґрунтованих скарг,
вважає за доцільне заявлений відвід
задовольнити.

На підставі рішень Європейського
суду з прав людини від 09.11.06. та 28.10.98. та
керуючись ст.ст.20, 24 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заявлений ОСОБА_1 відвід судді
Борейко С.В. в цивільній справі
№ 464/10472/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ
ЖЕП «Стимул-Сихів», Львівська міська
рада про відшкодування матеріальної
шкоди – задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

С.В.Борейко