Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 жовтня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області - про усунення перешкод в
користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська надійшла
вищезазначена позовна заява (а. с. 3-4), в
обґрунтування якої позивач посилалась
на те, що на підставі договору
купівлі-продажу від 27 липня 2013 року
набула право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідачі
зареєстровані за даною адресою, проте
більше ніж півроку не мешкають в даному
домоволодінні. Тому ОСОБА_1 просила суд
усунути їй перешкоди у користуванні
вказаними домоволодінням шляхом
зняття з реєстраційного обліку
відповідачів (а. с. 3-4).

Позивача у судовому засіданні позовні
вимог підтримала, наполягала на їх
задоволенні, проти заочного розгляду
справи не заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились про час, дату та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суду
не повідомили, тому суд відповідно до ч.
1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе
розглянути справу в заочному порядку.

Представник третьої особи - Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, надіслав на адресу суду заяву
про розгляд даної цивільної справи за
його відсутності, при вирішенні даного
спору - поклався на розсуд суду (а. с. 16).

Дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до висновку щодо
можливості задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2013 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений
договір купівлі-продажу домоволодіння,
на підставі якого остання набула право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.
с. 5, 6). Даний договір був посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований в реєстрі за № 2204.

З акту дослідження на предмет
встановлення факту не проживання від 20
червня 2014 року, складеного
Лоц-Кам'янівським територіальним
комітетом громадського самоврядування
в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 за адресою домоволодіння
АДРЕСА_1 не мешкають понад шести
місяців (а. с. 8).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Житлового
кодексу України.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, відповідачі відсутні за
адресою: АДРЕСА_1 понад строки
встановлені частиною 1 статті 71 ЖК
України.

У зв'язку з чим, відповідачі відповідно
до статті 72 ЖК України можуть бути
визнані такими, що втратили право
користування даним житловим
приміщенням.

Так, згідно частини 1 статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі остаточного рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

У відповідності до частини 3 статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

За таких обставин, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття їх з реєстраційного обліку,
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212,
213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні домоволодінням АДРЕСА_1,
шляхом знаття з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ОСОБА_3. Виконання зняття з
реєстраційного обліку покласти на
Жовтневий районний відділ паспортної,
реєстраційної та міграційної роботи
Головного управління державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. В разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України, а саме: рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В.Черновськой