У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
незаконним збільшення процентної
ставки за кредитним договором,
визнання недійсним пункту кредитного
договору, визнання незаконним
збільшення розміру кредиту, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом про звернення стягнення на
предмет застави - автомобіль «DAEWОО
NЕXІА», 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № РVН0АN09982209 від 11 квітня
2007 року, загальним розміром 94 617
грн. 16 коп., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем своїх
кредитних зобов'язань.

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
із зустрічним позовом про визнання
незаконним збільшення ПАТ КБ
«ПриватБанк» процентної ставки за
вказаним кредитним договором, визнання
частково недійсним кредитного
договору, визнання незаконним
збільшення розміру кредиту.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 вересня 2013 року первісний
позов задоволено частково. Звернуто
стягнення на автомобіль «DAEWОО NЕXІА», 2007
року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № РVН0АN09982209 від 11
квітня 2007 року у розмірі 84 540
грн. 10 коп. В іншій частині позову та у
задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Додатковим рішенням
цього ж суду від 26 грудня 2013 року
доповнено резолютивну частину рішення:
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється у рахунок погашення
кредитної заборгованості розміром 84 540
грн. 10 коп., яка складається з 38 352 грн. 80
коп. заборгованості за кредитом,
30 218 грн. 68 коп. заборгованості
відсотками, 2 226 грн. 23 коп.
заборгованості по комісії, 13 742 грн. 39
коп. пені.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 квітня
2014 року рішення та додаткове
рішення суду першої інстанції змінено
у частині задоволення позовних вимог
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернуто стягнення на
належний ОСОБА_3 автомобіль «DAEWОО
NЕXІА», рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий
седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, у
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором
№ РVН0АN09982209 від 11 квітня 2007 року
загальним розміром станом на 29
жовтня 2009 року 40 690 грн. 93 коп., яка
складається з 38 352 грн. 80 коп.
заборгованості за кредитом, 2 191 грн. 60
коп. заборгованості за відсотками, 59
грн. 50 коп. пені, 133 грн. 70 коп.
заборгованості по комісії шляхом
укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» від
імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу
автомобіля з іншою особою-покупцем з
наданням банку усіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу та
із зняттям вказаного автомобіля з
обліку в органах ДАІ в Україні. Визнано
зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним
договором № РVН0АN09982209
від 11 квітня 2007 року та договором
застави рухомого майна № РVН0АN09982209 вія
11 квітня 2007 року - припиненими з 29
жовтня 2009 року у зв'язку з фактичним
отриманням банком заставного
автомобіля вартістю 46 786 грн. 19
коп.

В іншій частині рішення залишено без
змін

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково первісний
позов та відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову, суд першої
інстанції виходив із того, що внаслідок
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за кредитним договором
станом на 11 липня 2012 року утворилася
кредитна заборгованість, яка підлягає
погашенню шляхом звернення стягнення
на предмет застави.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
у частині позовних вимог про звернення
стягнення на предмет застави, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що своєчасного звернення стягнення на
автомобіль не здійснено з вини банку та
у порушення ним прав та інтересів
споживача; звернення стягнення на
належний ОСОБА_3 автомобіль має бути
здійснено у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
станом на 29 жовтня 2009 року в загальному
розмірі 40 690 грн. 93 коп.

Такі висновки апеляційного суду не
відповідають вимогам закону та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Судами встановлено, що 10 квітня 2007 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк») і ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № РVН0АN09982209, згідно
якого банк надав останньому кредит у
розмірі 47 751 грн. 18 коп. на купівлю
автомобіля у розмірі 45 140 грн. зі
сплатою відсотків у розмірі 16,08% річних,
винагороди за надання фінансового
інструменту 0,14% від суми виданого
кредиту щомісяця, кінцевий строк
повернення кредиту до 10 квітня 2014 року
(а. с. 9-14).

05 квітня 2007 року ОСОБА_3 уклав з ТОВ
«Автоприват» договір купівлі-продажу
легкового автомобіля «DAEWОО NЕXІА»
вартістю 45 240 грн. (а. с. 21,
22 т.1).

11 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3 на
забезпечення виконання останнім
зобов'язань за кредитним договором
укладено договір застави рухомого
майна № РVН0АN09982209. Предметом застави
ставав автомобіль «DAEWОО NЕXІА», рік
випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.
с. 15-20, 28 т. 1).

Відповідно до ст. 589 ЦК України
заставодержатель має право звернути
стягнення на предмет застави у разі
невиконання заставодавцем своїх
зобов'язань за кредитним та заставним
договорами.

У п. п. 17.10, 34.8 Договору застави
зазначено, що у випадку порушення
заставодавцем/позичальником
будь-якого із зобов'язань за кредитним
договором чи договором застави
заставодавець зобов'язаний доставити
предмет застави у семиденний строк з
дня пред'явлення письмової вимоги
останнього з вказівкою конкретної
заборгованості, передати банку предмет
застави в заклад по акту
прийому-передачі.

З моменту передачі предмета застави в
заклад заставодавець доручає
заставодержателю здійснити від його
імені всі необхідні дії, пов'язані зі
зняттям предмета застави з обліку в
органах державної реєстрації
транспортних засобів (п. 33).

За умови погашення заборгованості за
кредитом передбачено переоформлення
предмету застави із закладу в заставу з
передачею предмету застави
заставодавця з наданням йому права
користування предметом застави
(п. 15.11.).

Актом від 22 червня 2009 року заставний
автомобіль передано ОСОБА_3
ПАТ КБ «ПриватБанк» для реалізації з
умовою погашення ним простроченої
заборгованості до 31 серпня 2009 року.

Відповідно до зазначеного акту ОСОБА_3
доручив ПАТ КБ «ПриватБанк» передати
його на реалізацію по ринковій ціні і
направити виручені гроші на погашення
заборгованості у випадку невиконання
ним зобов'язань перед банком до 31
серпня 2009 року (а. с. 108).

Відповідно до положень договору
застави та вимог діючого законодавства
банк зобов'язаний був негайно
повернути автомобіль ОСОБА_3 після
виконання взятого ним зобов'язання по
погашенню заборгованості до 31 серпня
2009 року.

Вважаючи, що на вказану дату
заборгованість за договором кредиту
відповідачем була фактично погашена,
апеляційний суд належно не перевірив
зазначену обставину, оскільки наявний
у матеріалах справи розрахунок містить
дані про наявність заборгованості (а. с.
6-8).

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанції вважати вимоги
банку по погашенню вказаної
заборгованості повністю задоволеними
незалежно від ціни продажу автомобіля,
а зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним
договором та договором застави
рухомого майна припиненими з 29 жовтня
2009 року у зв'язку з фактичним
отриманням банком заставного
автомобіля, не ґрунтуються на вимогах
закону.

Крім того, апеляційний суд виходив з
того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не вчинив
дії, що встановлені договором, при
цьому не звернув уваги на зміст
ст. 613 ЦК України, якою передбачені
правові наслідки прострочення
кредитора та застосував інші наслідки,
ніж передбачені зазначеною нормою.

Оскільки апеляційний суд не звернув
належної уваги на вказані обставини, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахував норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановив
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалене у справі рішення підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 квітня
2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко