Справа № 180/2263/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі:
судді Тананайської Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист прав споживача
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 26.03.2014 року між нею та відповідачем
було укладено договір, за умовами якого
останній зобов'язався виконати роботи
з виготовлення, доставці та монтажу ПВХ
конструкцій, вартістю 54 000 гривень. В
день укладення цього договору
грн., а згодом, на вимогу відповідача
30.03.14 року доплатила 2500 гривень, 5.05.2014
проведено повний розрахунок.
Відповідно до п. 3.2 договору відповідач
зобов'язаний був виконати роботи
протягом 21 робочого дня, але роботи не
виконані до теперішнього часу.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів», споживач
має право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим. Позивачка вважає, що
прострочка відповідача щодо виконання
робіт є підставою для розірвання
договору, укладеного з відповідачем.
Також, п. 4.2 договору визначено, що у
разі невиконання виконавцем п. 3.2
договору з власної вини, виконавець
зобов'язаний сплатити неустойку у
розмірі 0,1 % від вартості договору за
кожен день прострочення, тому просить
стягнути неустойку в розмірі
Зазначеними діями відповідача їй
завдано моральну шкоду, яку вона оцінює
Почивачка в судовому засіданні позов
просила задовольнити, суду пояснила,
що зверталася до відповідача з проводу
виконання робіт, неодноразово
зверталася до правоохороних органів,
але до теперішнього часу роботи не
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та дату слухання
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не відомі, а тому, на
підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає
за можливе провести заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
Судом встановлено, що 26.03.2014 року між
позивачкою та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 було
укладено договір № 22/3 (надалі -
Договір), за яким останній зобов'язався
виконати роботи з виготовлення та
доставці ПВХ конструкцій площею 101 кв.
м, вартістю 54 000 грн. (а.с.7).
Згідно ст. 837 ЦК України, за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові. З огляду на
зазначене, суд розцінює укладений між
сторонами договір як договір підряду.
Відповідно до п. 3.1 Договору замовник
зобов'язується сплатити вартість
замовлення в сумі 54 000 грн. З Договору
вбачається, що в день його укладення
позивачка сплатила відповідачу 40 000
грн. в рахунок вартості робіт, а 30.03.2014
року сплатила 2500 грн. Залишок суми в
розмірі 11 500 грн. позивачка сплатила
відповідачу 5.05.2014 року, що
підтверджується відповідними записами
на договорі (а.с.7).
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач
зобов'язаний був виконати роботи
протягом 21 робочого дня після повної
оплати. Позивач повністю сплатила
кошти за договором 5 травня 2014
року, тому строк виконання робіт - 26
З матеріалів справи вбачається, що
роботи відповідачем не виконані до
Згідно п.4.2 договору у випадку
невиконання виконавцем пункту 3.2
договору, за власною ініциативою
виконавець зобовязаний виплатити
неустойку в розмірі 0,1 % від вартості
договору за кожен день прострочки.
У відповідності з частиною 1 статті 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.
Позивач просить стягнути неустойку за
період з 31 травня 2014 року по 11.08.2014 року,
тому суд не виходячи за межі позовних
вимог вважає необхідним стягнути
Таким чином, позов в частині розірвання
договору, стягнення суми, сплаченої за
договором, пені підлягає задоволенню.
З урахуванням п. 5 ст. 4, ч.2 ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
правової позиції Верховного Суду
України, підстав для відшкодування
моральної шкоди немає.
Згідно діючого законодавства особа
несе відповідальність за заподіяну
моральну шкоду у випадках, коли право
на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або у випадках, передбачених
відповідними статтями Цивільного
кодексу України, а також іншими нормами
законодавства, які встановлюють
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди, у тому числі Законом
України "Про захист прав споживачів".
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4
Закону України "Про захист прав
споживачів" споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території України, для задоволення
своїх особистих потреб мають право на
відшкодування майнової та моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією у випадках, передбачених
Судом не встановлено наявність
обставин, з якими Закон України "Про
захист прав споживачів" надає право на
відшкодування моральної шкоди.
За таких правових підстав позов у цій
частині вимог є безпідставним та
задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір
пропорційно до задоволеної частини
вимог, оскільки позивачка звільнена
від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215,
226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
Розірвати договір підряду № 22/3 від 26
березня 2014 року між ОСОБА_1 та фізичною
особою підприємцем ОСОБА_2.
Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 (інд. код НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 грошові кошти за невиконаними
зобов'язаннями в розмірі 54 000 гривень,
неустойку за прострочення виконання
умов договору в розмірі 3888 грн.
В іншій частині позовних вимог
Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в сумі 825 грн.18 коп.
Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Марганецький міський
суд Дніпропетровської області.

Суддя:
Ю. А.
Тананайська