АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/881/2014
Головуючий в 1 інстанції Чех Н.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М.,
Рубан С.М.

при секретарі Осмолович В.С.

за участю експерта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 02 грудня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Житлово-будівельний кооператив
«Нептун» про відшкодування майнової
шкоди, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення сторін, представника
відповідача, експерта, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаною
позовною заявою. В обґрунтування
позовних вимог зазначила те, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1. 27.01.2012 року
її квартиру було затоплено, через
гасіння пожежі. Відповідно до Акту
обстеження від 15.02.2012 року причиною
залиття стала пожежа в квартирі
АДРЕСА_4, яка знаходиться поверхом вище.
В Акті про пожежу № 2091 від 27.01.2012 року
причиною пожежі зазначено порушення
правил ППБУ при експлуатації газового
обладнання відповідачем ОСОБА_2, з
якого позивач просила стягнути 120 377,00
грн. у відшкодування майнової шкоди, 1
800,00 грн. - витрат для проведення оцінки
та інші судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 02.12.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Житлово-будівельний кооператив
«Нептун» про відшкодування
матеріальної шкоди - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі - 120 377 грн.,
витрати за складання Звіту - 1 800 грн. та
судові витрати - 1203 грн. 77 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволені позову
відмовити в повному обсязі. Також
просив постановити ухвалу, якою
призначити проведення
будівельно-технічної експертизи в
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз (КНДІСЕ)
для з`ясування дійсних збитків
завданих ОСОБА_3, внаслідок гасіння
пожежі.

В апеляційній скарзі посилався на те,
що суд першої інстанції не повно
з'ясував усі фактичні обставини справи,
не дослідив та не надав належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам, не
сприяв повному, об'єктивному та
неупередженому її розгляду. Суд не
врахував тієї обставини, що залиття
квартири ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) сталося не з
його вини. Стягнута з нього сума на
відшкодування шкоди є безпідставно
завищена, зважаючи на те, що в квартирі
ОСОБА_3 вже багато років не проводилися
ремонтні роботи, а суд безпідставно
відмовив йому в задоволенні клопотання
про проведення судової експертизи.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач та його представник доводи
скарги підтримали.

Позивач доводи скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Така особа може бути звільнена від
відшкодування шкоди, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, власником квартири
АДРЕСА_1 є позивач у справі - ОСОБА_3.
Квартира АДРЕСА_4, згідно з даними БТІ м.
Києва, на праві власності
зареєстрована за ОСОБА_2 - відповідачем
по справі. Квартира позивача
знаходиться під квартирою відповідача.

З Акту про пожежу № 2091 від 27.01.2012 року
складеного старшим інспектором
Дніпровського РВ ГУ Державного нагляду
у сфері пожежної та техногенної
безпеки у м. Києві майором цивільного
захисту Дяченко О.В., за участю свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 слідує, що 27.01.2012
року близько 13.49 годин сталася пожежа в
квартирі АДРЕСА_4. Причиною пожежі
вказано - порушення ППБУ при
експлуатації газового обладнання.

В наслідок гасіння пожежі була залита
квартира позивача. З Акту, складеного
5.02.2012 року комісією ЖБК «Нептун», до
обслуговування якого відноситься
будинок № 16 по вулиці Русанівська
набережна, в м. Києві, вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 була повністю залита
чорною водою, в наслідок чого квартира
стала непридатною для проживання. В
квартирі стоїть їдкий запах; стеля та
стіни, які обшиті гіпсокартоном,
понабухали і вкриті темними плямами;
підлога із дубових дощок деформована;
дерев'яне вікно деформовано, і його
неможливо щільно закрити; плитка на
підлозі частково відстала; пошкоджена
електропроводка.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.11.2012 року та Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.04.2013 року, які набрали законної сили,
встановлено, що причиною пожежі в
квартирі ОСОБА_2 стала поліетиленова
плівка, що висіла над газовою плитою, та
впала на газову плиту, яка була
включена, в результаті чого відбулася
пожежа. Таким чином, було встановлено,
що пожежа сталася внаслідок порушення
ОСОБА_2 правил пожежної безпеки при
експлуатації газового обладнання.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
вина у залитті квартири позивача з вини
відповідача є доведеною, а тому
відповідач має нести відповідальність
за завдану шкоду.

Колегія суддів, з таким висновком
погоджується в повному обсязі, так як
він відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що його вина не доведена,
колегією суддів не приймається, так як
вони спростовуються наявними в справі
доказами, а також виходячи з того, що
відповідач ні суду першої інстанції ні
апеляційному суду не надав доказів на
підтвердження того, що пожежа в його
кватирі виникла не з його вини.

Також не було надано суду доказів на
підтвердження того, що квартира
позивача при гасінні пожежі була
залита через неправомірні дії
пожежників під час виконання своїх
обов`язків.

Встановлюючи розмір завданої позивачу
шкоди, суд послався на звітпро
незалежну оцінку вартості
матеріального (майнового) збитку,
завданого майну - квартири АДРЕСА_1 від
26.06.2012 року, відповідно до якого
вартість матеріального збитку складає
120 377,00 грн.

В доводах апеляційної скарги
відповідач зазначив, що сума у розмірі -
120 377 грн. значно завищена, зважаючи на
те, що в квартирі ОСОБА_3 вже багато
років не проводилися ремонтні роботи.
Також, просив апеляційний суд
призначити будівельно-технічну
експертизу. Вказував, що судом першої
інстанції безпідставно відмовлено в
задоволені клопотання про призначення
експертизи. Крім того зазначив, що
експерт, який проводив оцінку
матеріальної шкоди завданої квартирі
позивача не був попередженим в
судовому засіданні про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдивий висновок, тим самим мав
можливість діяти в інтересах лише
позивача. ОСОБА_3 на свій власний розсуд
наймала експерта, а не заявляла
належним чином в судовому порядку
клопотання про проведення незалежної
судової експертизи, яка необхідна для
розгляду справи по суті.

Апеляційним судом на перевірку доводів
апеляційної скарги була призначена
судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно до висновку експерта
складеного за результатами судової
будівельно-технічної експертизи №
1674/14-43 від 17.07.2014 року, який попереджений
про кримінальну відповідальність за
ст. 384 КК України, вартість
ремонтно-відновлювальних робіт (розмір
матеріального збитку) для усунення
наслідків залиття квартири АДРЕСА_1 під
час гасіння пожежі, що виникла в кв.
АДРЕСА_4 цього ж будинку 27.01.2012 року,
згідно даних
візуально-інструментального
обстеження, станом на час проведення
дослідження становить 42337 грн. 20 коп.

Так як, з вказаним висновком була не
згодна позивачка, судовий експерт був
викликаний в судове засідання в якому
підтримав свій висновок та роз`яснив,
що при проведенні експертизи він
оглядав квартиру позивача. Так як
каркаси на вікнах були не білого
кольору, а під колір дерева, відповідно
в акті про залиття було зазначено
дерев`яні. Ним же у висновку
враховувалась вартість ремонту тих
вікон, які були в квартирі на момент
залиття.

Експерт надав відповіді на всі
запитання позивача, та роз`яснив що у
висновку враховано і вартість
гіпсового картону і керамічної плитки
і робіт по її влаштування, також
вартість очистки поверхонь для
антисептичних робіт, вартість
ґрунтовки.

Також експертом було роз`яснено, що він
не міг обрахувати вартість пошкодженої
електропроводки, тому, що з матеріалів
справи не вбачається, який конкретний
розмір цих пошкоджень, внаслідок
гасіння пожежі. Експерт також роз`яснив
на підставі, яких методик ним
визначалась вартість матеріалів в тому
числі паркетної дошки.

Так, як апеляційним судом не було
встановлено обставин, які б свідчили
про необґрунтованість висновку, а
також його невідповідності наявним в
матеріалах справи доказам, колегія
суддів відхилила клопотання позивача
про призначення в справі повторної
експертизи.

Надаючи оцінку доказам на
підтвердження розміру шкоди, колегія
суддів дійшла висновку, що розмір
завданої позивачу шкоди необхідно
визначати за висновком судової
експертизи за якою експерт
попереджався про кримінальну
відповідальність, в тому числі і в
судовому засіданні апеляційного суду.
Крім того з висновку спеціаліста, який
був наданий до суду першої інстанції
вбачається, що було обраховано
вартість ремонту квартири позивача без
врахування конкретних пошкоджень,
внаслідок гасіння пожежі. Як пояснив
судовий експерт ним же у висновку, по
деяких позиціях, а саме плитка на
підлозі вираховувалась можливість
відновлення попереднього стану без
придбання нового матеріалу на всю
ванну кімнату. Також експерт пояснив,
що він не вираховував вартість нових
вікон та їх установку, а рахував лише ті
роботи де виявив відставання на вікнах,
тобто вираховував лише ті збитки, які
пов`язані з гасінням пожежі, та
можливість відновлення стану квартири
позивача, який існував до цього.

Визначаючи розмір матеріального
збитку завданого залиттям квартири
позивача, суд не повно встановив
обставини справи, які мають значення
для її вирішення, безпідставно
відхилив клопотання відповідача про
призначення судової експертизи з метою
визначення вартості відновлювального
ремонту пошкодженого майна.

З огляду на викладені обставини,
рішення районного суду підлягає зміні
шляхом зменшення розміру майнової
шкоди завданої залиттям квартири до 42337
грн. 20 коп., відповідно до висновку
судової експертизи.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи належать витрати,
пов'язані з проведенням судових
експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч. 4 ст. 316 ЦПК України, питання
про розподіл судових витрат має бути
вирішене під час ухвалення рішення
апеляційним судом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем під час подачі позовної
заяви було сплачено 1203 грн. 77 коп.
судового збору. Також позивачем будо
оплачено вартість проведення
незалежної оцінки матеріального
збитку в розмірі 1800 грн. 00 коп. (а.с. 1, 48
т.1)

Відповідачем сплачено 602 грн. 00 коп. за
подання апеляційної скарги (а.с. 231 т.1), а
також 4896 грн. 00 коп. за проведення
судової будівельно-технічної
експертизи (а.с. 54 т. 2).

В позовній заяві, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
120 377 грн. 00 коп., матеріальної шкоди, а
рішенням апеляційного суду з
відповідача на користь позивача
стягнуто 42337 грн. 20 коп., що у
відсотковому співвідношенні становить
35,17 %., що в свою чергу від понесених
позивачем судових витрат становить 1056
грн. 43 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
позивача на користь відповідача
підлягають стягненню понесенні ним
судові витрати у відсотковому
співвідношенні 64,83 % та відповідно
становить 3564 грн. 28 коп.

Тому, колегія суддів з врахуванням
принципу справедливості та розумності
вважає, що дані витрати сторони по
справі повинні нести пропорційно до
задоволених позовних вимог, а саме: 3564
грн. 28 коп. позивач, 1056 грн. 43
коп.відповідач, а тому рішення в
частині розподілу судових витрат також
підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 02 грудня 2013 року змінити,
зменшивши розмір шкоди, що підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 до
42337 (сорок дві тисячі триста тридцять
сім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в розмірі 1056 (одна
тисяча п'ятдесят шість) грн. 43 коп.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 3564 (три тисячі
п'ятсот шістдесят чотири) грн. 28 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20-ти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Судді: