Справа № 369/2996/14-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/5643/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Таргоній
Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб
С.А.,

за участю секретаря Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення додаткових витрат на дитину.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА :

у березні 2014 року позивачка ОСОБА_2
звернулася з позовом про стягнення з
ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину.

Свої вимоги мотивувала тим, що 26 січня
2002 року вона зареєструвала шлюб з
ОСОБА_1 В шлюбі у них народилась дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час
проживає разом з нею. Сімейне життя з
відповідачем не склалось і 20 січня 2006
року шлюб між ними розірвано. Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 19 квітня 2012 року з відповідача
стягнуто на її користь аліменти на
утримання дитини, однак, цих коштів
недостатньо на утримання дочки.

Позивач зазначила, що вона несе
додаткові витрати, пов"язані з
розвитком здібностей дитини. Зокрема,
дочка протягом тривалого часу
займається плаванням, у зв'язку з чим
нею було придбано абонемент для занять
плаванням вартістю 1260 грн., набір для
плавання вартістю 129 грн., спортивний
костюм вартістю 799 грн. та спортивний
рюкзак для форми з занять плаванням
вартістю 190 грн.

Крім того, займається бальними танцями,
тому позивачкою були придбані
спеціальні туфлі вартістю 399 грн.
Оплачено також квитки на потяг до
тренувального табору з бальних танців
у Сваляві минулого літа в 2013 року
вартістю 122 грн. 82 коп. та 136 грн. 17 коп.

Зазначила, що дочка займається у
художній школі і кожного місяця вона
сплачує за таке навчання по 120 грн. Так,
за місяці жовтень, листопад 2013 року і
січень, лютий, березень 2014 року нею було
сплачено 600 грн. за навчання у школі. Всі
необхідні для малювання предмети і
інструменти вона теж купує самостійно.

Влітку 2013 року вона багато уваги
приділяла розвитку дочки і відвідувала
з нею різноманітні виставки, музеї,
театри, у зв'язку з чим також понесла
додаткові витрати.

Так як дочка вивчає німецьку і
англійську мови у школі, за придбання
CD-ROM з німецької мови вона сплатила
30 грн., а за комплект підручників з
англійської мови для занять у школі нею
сплачено 564 грн.

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 зламала
великий палець на нозі, не могла
пересуватись і потребувала 2 милиці
вартістю 156,06 грн. За обстеження дочки у
Спеціалізованому
медико-діагностичному центрі "АЦМД"
вона сплатила 150 грн.

В сумі нею понесені додаткові витрати
на дитину в розмірі 5 503 грн. 56 коп.
Вважає, що відповідач повинен сплатити
їй частину понесених додаткових витрат
на дитину, а саме 2 751 грн. 78 коп.

В подальшому позивачка подала заяву
про збільшення розміру позовних вимог
та зазначала, що вона також понесла
додаткові витрати на придбання роликів
для дочки в сумі 625,14 грн., шлему в сумі 312
грн., повторного абонементу в басейн в
сумі 1200 грн. та походу на виставку "Живі
Джунглі" в сумі 30 грн. Тобто, всього нею
понесені додаткові витрати на дитину
на суму 7910 грн. 70 коп. Просила стягнути з
відповідача 3955,35 грн. додаткових витрат
на дитину.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
липня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 3 195,49 грн. понесених додаткових
витрат на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким стягнути
з нього суму додаткових витрат на
дитину в розмірі 1000 гривень,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що висновки
суду порушують права відповідача,
оскільки при ухваленні рішення судом
першої інстанції не враховано його
майновий стан. Вважає завищеною
вартість абонемента в басейн та
спортивного костюму, а придбання
спортивного рюкзаку та роликів взагалі
не обов'язковою необхідністю і
потребою для розвитку дитину.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із положень ст. ст. 180
та 185 СК України та дійшов висновку про
те, що відповідач повинен нести участь
у додаткових витратах на дитину. При
визначенні розміру додаткових витрат
на дитину суд першої інстанції
врахував стан здоров'я і матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, а також відсутність у
відповідача на утриманні інших дітей
та непрацездатних осіб.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що з 26 січня 2002 року
по 20 січня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі подружжя має дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 січня 2006 року шлюб між сторонами
розірвано.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 19 квітня 2012 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на
місяць, починаючи з 20 січня 2012 року, до
повноліття дитини.

Згідно довідки про заробітну плату та
інші доходи від 05 червня 2014 року ОСОБА_1
працює заступником керівника
виробництва ФОП ОСОБА_5, сума
заробітної плати за період з грудня 2013
року по травень 2014 року становить 6 688
грн. 27 коп.

Відповідно до довідки-розрахунку про
розмір сплачених аліментів Відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції від 25 квітня 2014 року
розмір сплачених ОСОБА_1 аліментів
становить 25 388 грн., заборгованість за
період з 20 січня 2012 року по 31 березня 2014
року становить 999 грн. 09 коп.

Відповідно до витягу з наказу № 149і від
30 грудня 2011 року Генеральної дирекції з
обслуговування іноземних
представництв ОСОБА_2, співробітнику
Британської ради при Посольстві
Великої Британії в Україні, надано
відпустку по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років з 26 грудня
2011 року по 09 листопада 2014 року.

ОСОБА_2 знаходиться на обліку в
Святошинському РУПСЗН і отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і за
період з січня 2013 року по березень 2014
року нею одержано 15 278 грн. 10 коп.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордера № 2/082 від 21 лютого 2014
року сплачено кошти в розмірі 1260 грн. за
спортивно-оздоровчі послуги в басейні
ОСОБА_4 в Спортивно-оздоровчому клубі
"Київ-2000".

Також згідно фіскального чека від 15
вересня 2013 року позивач сплатила 799 грн.
за придбання спортивного костюма,
фіскального чека від 27 листопада 2011
року -129 грн. за придбання набору для
плавання, фіскального чека від 23 грудня
2012 року-190 грн. за придбання рюкзака.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, зобов"язаний брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою тощо). При цьому додаткові
витрати на дитину можуть бути
викликані тривалими або тимчасовими за
своєю природою обставинами, і,
відповідно, мати регулярний або
разовий характер.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК
України, розмір участі одного з батьків
у додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Згідно з роз"ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладеними у
п. 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", до передбаченої
ст. 185 СК України участі в додаткових
витратах на утримання дитини,
викликаних особливими обставинами
(розвитком її здібностей, хворобою,
каліцтвом тощо), можна притягати лише
батьків. У цих випадках ідеться про
фактично зазнані або передбачувані
витрати, тому їх необхідно визначати у
твердій грошовій сумі.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції обґрунтовано
стягнув з відповідача ОСОБА_1 половину
понесених додаткових витрат на
придбання абонементу в басейн,
спортивного костюму та рюкзака,
оскільки такі витрати необхідні для
розвитку здібностей дитини.

Крім того, колегія суддів приходить до
висновку, що при ухваленні рішення та
визначенні розміру додаткових витрат
на дитину, судом першої інстанції
враховано стан здоров'я і матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, та відсутність у
відповідача інших дітей і
непрацездатних осіб.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо
придбання роликів для дочки, оскільки
позивачці відмовлено в задоволенні
даної вимоги.

Інші доводи, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення,
апеляційна скарга не містить.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: