Справа № 303/5870/14-ц
№
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

у складі: головуючої - судді
Гутій О.В.

при секретарі
Фозекош І.І.

з участю: заявників ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
заінтересована особа: міський відділ
РАЦС Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про встановлення
факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в
суд із заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення, а саме факту,
що заявники за національністю "німці".

Заяву мотивують тим, що заявники,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
вважають себе за національністю
«німцями». У свідоцтвах про народження,
які були видані, не було зазначено їх
національність, оскільки у таких
взагалі відсутня графа
«національність». Для внесення запису
про національність заявники
звернулися до міського відділу РАЦС,
однак їм було відмовлено, у зв'язку з
відсутністю підстав для внесення
відповідних записів. Однак заявники
вважають, що є достатньо підстав, які
підтверджують їх національність, а
саме: у архівній довідці №20/01-30 від
27.08.2014 року зазначено, що ОСОБА_4 та його
дружина ОСОБА_5 по національності
німці, які є прадідом та прабабою
ОСОБА_1 та відповідно, прапрадідом і
прапрабабою ОСОБА_2, ОСОБА_1, що
підтверджуються доданими до заяви
документами. Крім того, заявники
дотримуються німецьких національних
традицій та звичаїв, вдома розмовляють
німецькою мовою. Всі рідні по лінії
батька ОСОБА_1 - ОСОБА_6 також у побуті
використовували німецьку мову,
дотримувалися німецьких звичаїв та
традицій. Встановлення даного факту
необхідне їм для оформлення документів
для виїзду на постійне проживання до
Німеччини та оформлення німецького
громадянства. Оскільки в позасудовому
порядку підтвердити їх національність
неможливо, то вони і змушені були
звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1,
ОСОБА_2 просили заяву задоволити, з
наведених у ній підстав.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
проте подала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, просила заяву
задоволити з викладених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився, про час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, проте подав до суду
заяву, в які просить розглянути справу
без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Таким чином,
участь особи в судовому засіданні є її
обов'язком, від якого особа за її
клопотанням може бути звільнена судом.
За наявності такого клопотання суд не
вправі відкладати розгляд справи у
зв'язку із неявкою цієї особи до суду.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного висновку.

В ст. 256 ч.1 ЦПК України встановлений
вичерпний перелік фактів, що мають
юридичне значення та питання про
встановлення яких вирішується судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Статтею 11 Закону України «Про
національні меншини в Україні»
передбачено, що громадяни України
мають право вільно обирати та
відновлювати національність.

Відповідно до ст.300 Цивільного кодексу
України фізична особа має право на
збереження своєї національної,
культурної, релігійної, мовної
самобутності, а також право на вільний
вибір форм та способів прояву своєї
індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи громадян захищаються судом.

Згідно зі ст.11 Конституції України
держава сприяє консолідації та
розвиткові української нації, її
історичної свідомості, традицій,
культури, а також розвиткові етнічної,
культурної, мовної та релігійної
самобутності всіх кордонних народів і
національних меншин України.

У відповідності до ст.3 Закону України
„Про національні меншини в Україні" до
національних меншин належать групи
громадян України, які не є українцями
за національністю, виявляють почуття
національного самоусвідомлення та
спільності між собою.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про народження НОМЕР_1 від
15.07.1971 року ОСОБА_1 за національністю
«Українка» (а.с.6).

У свідоцтвах про народження (повторних)
ОСОБА_2, ОСОБА_3, серії НОМЕР_2 від 02.03.2011
року та серії НОМЕР_3 від 27.09.2007 року,
графа «національність» відсутня
(а.с.7-8).

Згідно архівної довідки №20/01-30 від
27.08.2014 року зазначено, що ОСОБА_4 та його
дружина ОСОБА_5 по національності німці
(а.с. 10), які є прадідом та прабабою
ОСОБА_1 та відповідно, прапрадідом і
прапрабабою ОСОБА_2, ОСОБА_1, що
підтверджуються доданими до заяви
документами (а.с.9).

Згідно заяв ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 14.09.2014
року зазначено, що ОСОБА_1 та діти
(ОСОБА_3, ОСОБА_12) дотримуються
німецьких національних традицій та
звичаїв, додержуються
римо-католицького обряду, вдома
розмовляють німецькою мовою. Всі рідні
по лінії батька ОСОБА_1 - ОСОБА_6 також у
побуті використовували німецьку мову,
дотримувалися німецьких звичаїв та
традицій (а.с.11,12).

На підставі досліджених судом доказів,
а саме: свідоцтвом про народження
ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 15.07.1971 року,
свідоцтвом про укладення шлюбу між
ОСОБА_10 та ОСОБА_1 НОМЕР_4 від 18.01.1986 року,
свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії
НОМЕР_2 від 02.03.2011 року, свідоцтвом про
народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від
27.09.2007 року, свідоцтвом про народження
ОСОБА_13 НОМЕР_5 та свідоцтвом про
народження ОСОБА_11 НОМЕР_6, архівною
довідкою № 20/01-30 від 27.08.2014 року, заявами
ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 14.09.2014 року,
паспортами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд
приходить висносновку, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 3 п. 18 постанови
Пленуму Верховного суду України № 5 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, згідно зі ст.14
ЦПК ( 1501-06 ) рішення про встановлення
факту, що має юридичне значення, яке
набрало законної сили, є обов'язковим
для органів, які реєструють такі факти
або оформляють права, що виникають у
зв'язку із встановленим судом фактом. В
разі встановлення у судовому порядку
факту реєстрації акту громадянського
стану орган реєстрації актів
громадянського стану провадить
відповідний запис на підставі рішення
суду.

Враховуючи наведене вище та
керуючись ст. ст. 208, 209, 212-218, 234, 256-259 ЦПК
України, суд , -

Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволити.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за національністю
«німці».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час оголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча
О.В. Гутій