Номер провадження: 22-ц/785/7357/14
Головуючий у першій інстанції Дудник
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

головуючого судді - Суворова В.О.

судді - Черевко П.М.

судді - Сватаненко В.І.

при секретарі - Добряк Н.І.

за участю : представника ВАТ ЕК
«Одесаобленерго» Попової О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» на ухвалу Ренійського
районного суду Одеської області від 06
червня 2014 року по справі за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за надану відповідно
до договору електричну енергію в сумі
640 грн.04 коп. , -

встановила:

26 травня 2014 року ПАТ «ЕК
Одесаобленерго» звернулось до суду з
вимогами про видачу судового наказу
відносно громадянки ОСОБА_3 про
стягнення вказаної суми як
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Ренійського районного суду
Одеської області від 06 червня 2014 року
відмовлено ПАТ «Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго» в прийнятті
заяви про видачу судового наказу щодо
ОСОБА_3 та повернуто її заявникові,
роз'яснивши йому, що виниклі
правовідносини можуть бути вирішені у
порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції у зв'язку
з порушенням норм матеріального та
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність ухвали суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в
видачі судового наказу керувався п.1 ч.3
ст. 100 ЦПК України, а саме , що заявлено
вимогу, яка не передбачена ст. 96 ЦПК
України виходячи, що між сторонами
укладений договір про користування
електричною енергією, правовідношення,
що склалися між сторонами , є
триваючими, а також , що у боржниці у
ході розгляду справи можуть виникнути
заперечення щодо суми заборгованості
та якості наданих послуг.

Судова колегія не може погодитися з
вказаним доводом з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно роз'яснень, які викладені в п. 13
постанови №14 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" (далі -
Постанова), якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні, телекомунікаційні
послуги, послуги телебачення та
радіомовлення (пункт 3 частини першої
статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути
видано за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Пунктом 9 постанови визначено, що
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК).

Заявник звертаючись до суду про видачу
судового наказу до заяви надав
відповідний договір про надання
послуг енергопостачання, та докази, що
підтверджують фактичне надання ним та
отримання боржником таких послуг,
розрахунки заборгованості та
показники електричного лічильника, які
вказують на правильність і
безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Суд першої інстанції відмовляючи в
прийнятті заяви про видачу судового
наказу на вказане уваги не звернув.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції відмовляючи в прийнятті
заяви без дослідження доводів боржника
про оспорювання суми, що підлягає
стягненню, прийшов до передчасного
висновку про відмову в прийнятті заяви
у зв'язку з тим, що між сторонами існує
спір стосовно суми , що підлягає
стягненню .

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що суд першої інстанції
постановив ухвалу з порушенням
порядку, встановленого для його
вирішення, що є підставою для
скасування ухвали з передачею питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 2 п.4, 311
ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області , -

ухвалила :

Апеляційну скаргу - Публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго» задовольнити
частково.

Ухвалу Ренійського районного суду
Одеської області від 06 червня 2014 року -
скасувати.

Передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною, оскарженню
не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.О. Суворов

П.М. Черевко

В.І.
Сватаненко