МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
01.10.2014 року          Справа № 370/1926/14-ц
Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Оберемко В.О. при секретарі Гребінській
Н.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарів
Київської області цивільну справу за
позовом Прокурора Макарівського
району Київської області в інтересах
держави в особі Забуянської сільської
ради Макарівського району Київської
області до ОСОБА_1 про визнання
недійсним державного акта га право
власності на земельну ділянку та її
Прокурор Макарівського району
звернувся до районного суду з позовом
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку,
посилаючись на те, що рішенням
Макарівського районного суду
Київської області від 29.02.08 встановлено
факт передачі у власність ОСОБА_1
земельної ділянки загальною площею 4,5
га, який дає право отримати Державний
акт на право власності на вказану
земельну ділянку. На підставі
вказаного судового рішення
Відповідачем 18.06.2008 року отримано
державний акт на право власності на
землю серії ЯЖ №204254 з кадастровим
ділянки площею 4,500 га в с. Забуяння,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
Водночас встановлено, що ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 16.01.2009 року рішення Макарівського
районного суду від 29.02.2008 року
скасовано, а заяву Відповідача про
встановлення юридичного факту
залишено без розгляду. У зв’язку з тим,
що правова підстави для видачі
Відповідачу державного акту на право
власності на землю на сьогодні
скасована, звернувся з відповідним
позовом до суду.
В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не
з’явився, згідно поданої заяви просив
розгляд справи перенести в зв’язку з
відрядженням до чого суд ставиться
критично, оскільки будь-яких доказів
цьому відповідачем не надано, як
наслідок, суд визнав неявку
відповідача з неповажних причин.
Заслухавши думки прокурора, дослідивши
письмові матеріали справи суд
встановив наступні обставини.
Так, встановлено, що рішенням
Макарівського районного суду
Київської області від 29.02.08 встановлено
факт передачі у власність ОСОБА_1
земельної ділянки загальною площею 4,5
га, який дає право отримати Державний
акт на право власності на вказану
На підставі вказаного судового рішення
Відповідачем 18.06.2008 року отримано
державний акт на право власності на
землю серії ЯЖ №204254 з кадастровим
ділянки площею 4,500 га в с. Забуяння,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
Згідно висновку про ринкову вартість
земельної ділянки, розробленого СПД
«Завалідров СК» ринкова вартість
земельної ділянки становить 535500 грн.
Водночас встановлено, що ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 16.01.2009 року рішення Макарівського
районного суду від 29.02.2008 року
скасовано, а заяву Відповідача про
встановлення юридичного факту
залишено без розгляду.
Таким чином, правова
підстави для видачі Відповідачу
державного акту на право власності на
землю на сьогодні скасована.
Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Згідно правової позиції,
викладеної в постанові Судової палати
у цивільних справах Верховного суду
України від 23.10.2013 року у справі
№6-93цс-13, слідує, що державний акт на
право приватної власності на землю
видається на підставі рішення органу
місцевого самоврядуванню або органу
виконавчої влади, тому вирішення
питання про правомірність видачі
державного акта безпосередньо
залежить від законності рішення, на
підставі якого такий акт виданий і
дотримання вимог, передбачених
земельним законодавством, зокрема ст.
ст. 116, 118 ЗК України.

За аналогією, в даному випадку
оскаржуваний державний акт видано
Відповідачу на підставі судового
рішення і правомірність його видачі
також залежить від законності судового
рішення.

Стаття 153 Земельного кодексу
України визначає, що власник не може
бути позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо майно було
набуте безвідплатно в особи, яка не
мала права його відчужувати, власник
має право витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України
майно, яке вибуло з володіння власника
на підставі рішення суду, ухваленого
щодо цього майна, але в подальшому
скасованого, вважається таким, що
вибуло з володіння власника поза його
волею.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред’явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Враховуючи викладене, спірна земельна
ділянка вибула з власності держави з
порушенням вимог чинного
законодавства, а тому існують всі
правові підстави для витребування їх з
незаконного володіння Відповідача на
користь держави на підставі ст. ст. 387,
388, 396 Цивільного кодексу України.

З урахуванням наведеного, для
відновлення становища, яке існувало до
порушення, також підлягає визнанню
недійсним державний акт на право
приватної власності на землю виданий
Відповідачу.

Крім того, вивченням технічної
документації щодо відведення
земельної ділянки у власність
Відповідача встановлено, всупереч
вимогам ст. 50 Закону України "Про
землеустрій", ст. 198 ЗК України відсутні
довідка з державної статистичної
звітності про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями, та
матеріали перенесення меж земельної
ділянки в натуру (на місцевість).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім

випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного,
позов прокурора підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача у розмірі 243 грн. 60 коп.
судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 14, 19, 121 Конституції України, ст.
ст. 116, 118 Земельного кодексу України, ст.
ст. 387, 388, 392 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 60, 88, 208, 215-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на землю серії ЯЖ №204254
з кадастровим номером :03:013:0007 від
18.06.2008 року щодо земельної ділянки
площею 4,500 га для ведення особистого
селянського господарства в с.
Макарівська Буда ринковою вартістю 535500
грн., зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №97, яка
належить ОСОБА_1.

Витребувати з володіння ОСОБА_1 на
користь держави в особі Забуянської
сільської ради земельну ділянку площею
4,500 га в с. Забуяння ринковою вартістю
535500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Макарівський районний суд
Київської області, шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення, а
особами, що беруть участь у справі, але
не були присутніми під час
проголошення рішення суду - в
десятиденний строк з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
заявою відповідача протягом 10 днів з
дня отримання ним копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає
законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК
України.

Суддя

В.О.Оберемко