Справа №173/1348/14-ц
Провадження №2/173/907/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до комунального підприємства
«Верхньодніпровське виробниче
управління водо-каналізаційного
господарства» Дніпропетровської
обласної ради про відшкодування шкоди
(майнової та моральної), заподіяною
ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
комунального підприємства
«Верхньодніпровське виробниче
управління водо-каналізаційного
господарства» Дніпропетровської
обласної ради про відшкодування шкоди
(майнової та моральної), заподіяною
ушкодженням здоров'я. В обґрунтування
позовної заяви зазначено, що 11 лютого
2014 року близько 23.00 ОСОБА_1 впала у
відкритий каналізаційний люк в м.
Верхньодніпровськ, в результаті чого
отримала тілесні ушкодження у вигляді
відкритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку з раною на шкірі
в лівій тім'яній ділянці голови, які
згідно з висновком експерта № 32-Е від 28
квітня 2014 року відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, як такі,
що спричинили розлад здоров'я
тривалістю більше ніж 6 діб і менше 21
доби. Хоча на стаціонарному лікуванні
ОСОБА_1 знаходилась 23 доби. У зв'язку з
лікуванням було понесено значні
витрати на ліки та обстеження на
загальну суму 1070 грн. Позивач
зверталася до правоохоронних органів
із заявою про кримінальне
правопорушення. Під час слідства було
встановлено, що колодязь належить
комунальному підприємству
«Верхньодніпровське виробниче
управління водо-каналізаційного
господарства» Дніпропетровської
обласної ради. У зв'язку з тим, що було
встановлено відсутність складу
кримінального правопорушення,
постановою від 29 квітня 2014 року
кримінальне провадження було закрито.
Також внаслідок отриманих тілесних
ушкоджень ОСОБА_1 отримала моральну
шкоду, яка полягала неможливості
тривалого спілкування та догляду за
своїми трьома неповнолітніми дітьми,
неможливістю працювати та іншими
негативними наслідками, пов'язаними з
ушкодженням здоров'я. завдану моральну
шкоду позивач оцінює в 10000 грн. на
підставі вищевикладеного позивач
просила суд стягнути з комунального
підприємства «Верхньодніпровське
виробниче управління
водо-каналізаційного господарства»
Дніпропетровської обласної ради 11070
грн. в рахунок відшкодування завданої
матеріальної та моральної шкоди, а
також стягнути понесені нею витрати на
правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили суд задовольнити заявлені
позовні вимоги. Позивач суду пояснила,
що 11 лютого 2014 року близько 23.00 год.
разом з чоловіком поверталась від
знайомих по вул.. Яцковського у м.
Верхньодніпровськ. Наступила на люк,
який був погано закритим та впала в
нього, вдарилась головою та втратила
свідомість. Чоловік відніс додому.
Наступного дня звернулася до лікарні
та міліції.

Представник позивача в судовому
засідання суду пояснила, що за заявою
ОСОБА_1 проводились слідчі дії, на місце
події виїжджала слідчо-оперативна
група та було зафіксовано, що люк був
відкритим. Також слідством було
встановлено, що люк належить
відповідачу. Внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень позивачем було
понесено витрати на лікування, а також
завдано моральну шкоду, яка полягала у
душевних страждання внаслідок
ушкодження здоров'я та втратою
звичного способу життя. Відповідач
навіть не намагався вибачитись перед
позивачем та відшкодувати завдану
шкоду.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, проти
задоволення позовних вимог
заперечувала. Суду пояснила, що про
даний випадок відповідач дізнався лише
після отримання позовної заяви. До
цього часу жодних заяв до водоканалу не
було. В лютому 2014 року інженеру
водоканалу зателефонували з міської
ради та повідомили, що травмувалася
жінка та просили перевірити люк.
Виїхали працівники водоканалу та
перевірили, що люк був закритим. Про
кримінальне провадження відповідачу
також не було відомо, жодних пояснень
від них не отримували. Слідство
проведено з порушенням. Також
представник відповідача звернула
увагу суду на те, що експертизою не було
встановлено отримання ОСОБА_1 інших
тілесних ушкоджень (подряпин, синців),
які обов'язково мали бути, якби позивач
впала в люк. Представник відповідача
вважала позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтованими та просила суд
відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
брали участь у справі, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

11 лютого 2014 року близько 23.00 год. ОСОБА_1,
повертаючись від знайомих разом зі
своїм чоловіком ОСОБА_2, впала у
відкритий люк по вул.. Яцковського у м.
Верхньодніпровськ Дніпропетровської
області, в наслідок чого вона отримала
тілесні ушкодження у вигляді відкритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку з раною на шкірі в
лівій тім'яній ділянці голови, які
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я як такі, що спричинили
розлад здоров'я тривалістю більше ніж 6
діб, але менше 21 доби згідно термінів
звичайного клінічного перебігу даної
черепно-мозкової травми.

Дані обставини підтверджуються
показами свідків та письмовими
доказами.

Так свідок ОСОБА_3 суду показав, що 11
лютого 2014 року він з дружиною був у
знайомих. Близько 23.00 год. поверталися
до дому і біля шкоди № 1 по вул..
Яцковського дружина провалилася в люк
і вдарилась головою. Кришка на люку
була, проте вона хиталася та не була
повністю закрита. Дружина втратила
свідомість. Вдома обробив рану та вона
лягла спати. Зранку наступного дня
дружина скаржилася на головний біль та
звернулася до лікарні.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що 11
лютого 2014 року до неї в гості приходили
ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Після 21.30 год. вони
пішли до дому, а наступного дня ОСОБА_1
зателефонувала вже з лікарні та
повідомила, що впала в люк і скаржилась
на головний біль.

Покази свідків є логічними,
взаємопов'язаними, не протирічать один
одному, пояснення позивача та
письмовим доказам у справі, а тому суд
приймає їх до уваги як належні та
допустимі.

Також висновком експерта № 32-Е від 28
квітня 2014 року підтверджується, що у
ОСОБА_1 виявлено ушкодження у вигляді
відкритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку з раною на шкірі
в лівій тім'яній ділянці голови, які
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я як такі, що спричинили
розлад здоров'я тривалістю більше ніж 6
діб, але менше 21 доби згідно термінів
звичайного клінічного перебігу даної
черепно-мозкової травми, могли
утворитися від дії тупого твердого
предмету (предметів) з обмеженою
контактуючою поверхнею, або при
співударі (співударах) о такі в строк,
що може відповідати строку, в казаному
в описовій частині постанови, а саме 11
лютого 2014 року (а.с.4-6).

Окрім того, медичними документами, а
саме медичними картами стаціонарного
хворого № 605/108 та № 732/107, оригінали яких
було досліджено в судовому засіданні,
підтверджується, що ОСОБА_1 12 лютого 2014
року о 14 год. 45 хв. була госпіталізована
до травматологічного відділення з
діагнозом струс головного мозку та
потилична рана голови. Виписана з
травматологічного відділення 20 лютого
2014 року. З 21 лютого до 6 березня 2014 року
ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
з діагнозом: стан після відкритої
черепно-мозкової травми та струс
головного мозку.

Судом також було досліджено оригінал
кримінального провадження № 0000263
за фактом вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 367 Кримінального
кодексу України (службова недбалість).

Матеріалами кримінального провадження
підтверджується, що 13 лютого 2014 року
ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського РВ із заявою про
притягнення до кримінальної
відповідальності винних осіб, через
вину яких 11 лютого 2014 року вона впала у
відкритий люк по вул..Яцковського в м.
Верхньодніпровськ, біля школи №1 та
отримала травму голови та забиття.

Пртоколом огляду місця події від 13
лютого 2014 року слідчим в присутності
двох понятих було зафіксовано місце
події, а саме вул.. Яцковського в м.
Верхньодніпровськ з лівого боку
автодороги на відстані приблизно 3
метри від будинку знаходиться
каналізаційний люк. Під час огляду
встановлено, що на люку знаходиться
залізобетонна кришка, а з люку
виглядають гілки дерева, які опущені в
люк, кришка хитається. Вище по алеї
знаходиться шкода № 1.

Постановою про закриття кримінального
провадження від 29 квітня 2014 року
підтверджується, що під час досудового
слідства було встановлено, що 11 лютого
2014 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_1
разом з чоловіком ОСОБА_2 поверталися
до дому поблизу школи ОСОБА_1 впала у
відкритий колодязь водопроводу та
каналізації. Під час слідства
встановлено, що колодязь належить
комунальному підприємству
«Верхньодніпровське ВУВКГ»ДОР»,
начальником якого є ОСОБА_5 В діях
посадових осіб КП «Верхньодніпровське
ВУВКГ»ДОР» на момент відкриття
кримінального провадження вбачалися
ознаки кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального
кодексу України (службова недбалість),
однак враховуючи висновок
судово-медичного експерта встановлено,
що даним діянням не заподіяно істотної
шкоди охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам окремих
громадян, тому склад кримінального
правопорушення відсутній (а.с.8). Дана
постанова КП «Верхньодніпровське
ВУВКГ»ДОР» та ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Отже, суд вважає доведеним факт
отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 11
лютого 2014 року внаслідок падіння у
відкритий люк, який належить КП
«Верхньодніпровське ВУВКГ»ДОР» та у
зв'язку з неналежним контролем з боку
КП «Верхньодніпровське ВУВКГ»ДОР» за
станом люків, які знаходяться в них в
експлуатації.

Суд не приймає до уваги показання
свідка ОСОБА_6, який суду показав, що він
працює інженером-механіком в КП
«Верхньодніпровське ВУВКГ»ДОР» в
лютому 2014 року зателефонували з
міської ради та попросили перевірити
люк, оскільки, ніби то травмувалася
жінка. Приїхали, перевірили, було все
нормально, кришка була на місці.

Покази свідка ОСОБА_6 протирічать
показам інших свідків та письмовим
доказам, зокрема протоколу огляду
місця події від 13 лютого 2014 року. Окрім
того свідок не міг пояснити, коли саме в
лютому 2014 року він оглядав люк, до чи
після складання протоколу огляду місця
події 13 лютого 2014 року. Разом з тим в
судовому засіданні свідок,
ознайомившись з протоколом огляду
місця події від 13 лютого 2014 року,
підтвердив, що він оглядав також цей
люк на вул.. Яцковського. Чому 13 лютого
2014 року даний люк був відкритим, як
вбачається з протоколу огляду місця
події, він пояснити не зміг.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача про те, що
після 11 лютого 2014 року до 13 лютого 2014
року, коли було складено протокол
огляду місця події, кришку з люку могли
умисно зсунути, оскільки такі
твердження не підтверджуються жодними
доказами та є припущенням, на якому
згідно з ч. 4 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України не може
ґрунтуватися доказування.

Також суд вважає необґрунтованими
доводи представника відповідач про те,
що у ОСОБА_1 не було виявлено інших
тілесних ушкоджень, які мали бути при
падінні в люк, оскільки відсутність
інших тілесних ушкоджень не спростовує
факт отримання тілесних ушкоджень,
встановлених експертизою.

Порушення під час досудового слідства
у кримінальному провадженні, на які
посилається представник відповідача,
суд також не приймає до уваги, оскільки
відповідачем та його посадовими
особами слідчі дії у встановленому
законом порядку не оскаржувались.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу
України фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Позивачем в обґрунтування витрат на
лікування надано чеки та квитанції на
загальну суму 1067 грн. 09 коп. (а.с.7).
Підстав не приймати до уваги дані
докази у суду не має, а тому суд
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
витрат на лікування в межах суми, яка
підтверджується документально.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд
приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними, рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода полягає
у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 зазнала
ушкодження здоров'я внаслідок
неправомірної бездіяльності КП
«Верхньодніпровське ВУВКГ»ДОР», суд
вважає законним та обґрунтованими
вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
приймає до уваги характер
правопорушення, глибину фізичних та
душевних страждань, а саме тривале
лікування позивача та позбавлення її
можливості піклуватися в цей час за її
трьома малолітніми дітьми (а.с.45-47),
ступеня вини відповідача, керуючись
вимогами розумності та справедливості
та вважає за можливе визначити розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди в сумі 2000 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те,що позов
ОСОБА_1 до КП «Верхньодніпровське
ВУВКГ»ДОР» підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України та приймаючи до уваги, що
позивачем було понесено витрати на
правову допомогу на суму 1500 грн.(а.с. 9,48),
суд приходить до висновку, що судові
витрати, понесені позивачем підлягають
стягненню з відповідача пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

Також суд приймає до уваги, що у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» позивача
було звільнено від сплати судового
збору, а тому з відповідача підлягає
стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. в дохід держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 23, 1167, 1195 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
10, 11,60, 88, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до комунального
підприємства «Верхньодніпровське
виробниче управління
водо-каналізаційного господарства»
Дніпропетровської обласної ради про
відшкодування шкоди (майнової та
моральної), заподіяною ушкодженням
здоров'я - задовольнити частково.

Стягнути з комунального
підприємства «Верхньодніпровське
виробниче управління
водо-каналізаційного господарства»
Дніпропетровської обласної ради (51600,
Дніпропетровська область, м.
Верхньодніпровськ, вул..
Котляревського, 4, ) на
користь ОСОБА_1 (ін.н. НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, 3482 грн. 74 коп.: 1067 грн. 09 коп. - в
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди; 2000 грн. - в рахунок
завданої моральної шкоди; 415 грн. 65 коп. -
в рахунок відшкодування понесених
судових витрат.

В іншій частині позову -
відмовити.

Стягнути з комунального
підприємства «Верхньодніпровське
виробниче управління
водо-каналізаційного господарства»
Дніпропетровської обласної ради
судовий збір в дохід держави в сумі 243
грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, проте
не були присутні під час проголошення
рішення суду мають право оскаржити
його протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко