У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Макіївського виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства Комунального
підприємства «Компанія Вода Донбасу»
про визнання дій неправомірними, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 19 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
вона проживає у квартирі АДРЕСА_1, у
якій встановлено два прилада обліку
води - у кухні та у санвузлі. Строк
повірки лічильника у кухні закінчився
25 червня 2012 року. Постачальник послуг
відмовив позивачці у знятті пломб з
приладу обліку, тому вона була
позбавлена можливості своєчасно
надати прилад для чергової повірки.
Лише у березні 2014 року вона самостійно
зняла пломби та надала прилади на
повірку. Повіркою встановлено, що
обидва лічильника технічно справні,
строк експлуатації продовжено на
чотири роки.

Проте, постачальник води з 01 жовтня 2012
року по 22 березня 2014 року
здійснював нарахування плати за воду
згідно з нормами споживання, з
урахуванням кількості мешканців у
квартирі, не враховуючи показання
лічильників, що призвело до
нарахування заборгованості у розмірі
5823 грн 18 коп.

Просила визнати неправомірними дії
відповідача з нарахування плати за
постачання води та водовідведення
позивачці та членам її родини за період
з 01 липня 2012 року по 22 березня 2014 року за
загальними нормами споживання у
розмірі 6004 грн 64 коп.

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 21
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 19 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено, що ОСОБА_4 проживає у
квартирі АДРЕСА_1.

Макіївське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства (далі - Макіївське ВУВКГ) є
структурним підрозділом Комунального
підприємства «Компанія Вода Донбасу»
(далі - КП «Компанія Вода Донбасу»).

Макіївське ВУВКГ є виробником послуг
водопостачання та водовідведення у м.
Макіївці Донецької області з 01 липня 2012
року на підставі рішення Макіївської
міської ради Донецької області «Про
безоплатну передачу об'єктів
водопровідно-каналізаційного
господарства КП «Макіївський
міськводоканал» у спільну власність
територіальних громад сіл, селищ, міст,
яка перебуває в управлінні Донецької
обласної ради» від 30 березня 2012 року №
21/34 та рішення Донецької обласної ради
«Про прийняття об'єктів з комунальної
власності міста у комунальну власність
обласної ради».

01 липня 2012 року при передачі
абонентської бази споживачів з КП
«Макіївський міськводоканал» до
Макіївське ВУВКГ встановлено, що
лічильник холодної води, встановлений
у квартирі позивачці не пройшов
чергову державну повірку. На підставі
чого нарахування вартості послуг
позивачці відбувалося за
встановленими нормативами споживання,
що передбачено ст. 32 Закону України
«Про питну воду та питне
водопостачання», п. 21 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та Типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року
№ 630.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» (далі - Закон)
засоби вимірювальної техніки можуть
застосовуватися, якщо вони
відповідають вимогам щодо точності,
встановленим для цих засобів, у певних
умовах їх експлуатації.

За ч. 2 ст. 28 Закону засоби вимірювальної
техніки, що перебувають в експлуатації,
підлягають періодичній повірці через
міжповірочні інтервали, порядок
встановлення яких визначається
нормативно-правовим актом
центрального органа виконавчої влади у
сфері метрології. Підприємства,
організації та фізичні особи
зобов'язані своєчасно (з урахуванням
установлених міжповірочних
інтервалів) подавати засоби
вимірювальної техніки на повірку.

Відповідно до наказу Державного
комітету України з питань технічного
регулювання й споживчої політики,
Міністерства промислової політики,
Державного комітету України з питань з
питань житлово-комунального
господарства від 15 червня 2005 року №
141/212/91 «Про врегулювання питання щодо
збільшення міжповірочних інтервалів
лічильників холодної та гарячої води»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 червня 2005 року за
№687/10967, міжповірочний інтервал
лічильників холодної води складає три
роки.

Відповідач неодноразово повідомляв
ОСОБА_4, що вона має право самостійно
демонтувати прилад для проведення
повірки (а.с. 8, 10−?11, 13, 16−?17). Відомості
про те, що споживач, у якого станом на 01
липня 2012 року закінчився термін
повірки приладу обліку питної води
самостійно, без звернення в водоканал,
знімає і здає прилад обліку води на
повірку опубліковано у газетах
«Вечірня Макіївка» та «Макіївський
робочій» (а.с. 51−?52).

У березні 2014 року позивачка самостійно
демонтувала прилад, повірка була
проведена та лічильники введені в
експлуатацію (а.с. 31−?32).

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову, оскільки згідно з
вимогами Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність», Правил надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення відсутні підстави для
визнання незаконними дій відповідача
щодо нарахування плати за
водопостачання по нормам споживання
без урахування показань засобів
обліку.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 19 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Нагорняк В.А.,
Писана Т.О.