Справа № 609/426/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р. Шумський районний суд
Тернопільської області

В складі головуючої судді Ящук
Т.М.

З участю секретаря
Щепановської І.Б.

З участю представника позивача ОСОБА_1

Відповідача ОСОБА_2

Представників відповідача ОСОБА_3

Дудара
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Шумськ ,
цивільну справу
за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_2, Шумської міської Ради,
Шумського КП « Бюро технічної
інвентаризації» про визнання
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Шумської міської
Ради № 307 від 22.12.2000 року про визнання
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, визнання нечинною / недійсною/
та скасування державної реєстрації №
967 свідоцтва про право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі по АДРЕСА_1 , виданого ОСОБА_2
28.12.2000 р та припинення права власності
на житловий будинок з хлівом, визнання
житлового будинку, хліва ,
господарської будівлі , що
розташовані по АДРЕСА_1 незаконним
будівництвом та такими , що побудовані
із істотними порушеннями стандартів і
правил, зобов»язання Шумського бюро
технічної інвентаризації скасувати
державну реєстрацію нормативно
правового акту на вказаний житловий
будинок, зобов»язання ОСОБА_2
встановити становище , що існувало до
порушення, а саме відновити стан
земельної ділянки, демонтувати
житловий будинок та знести незаконну
будівлю- господарську будівлю,
позначену літерою « в» в технічному
паспорті, визнання ОСОБА_2
недобросовісним користувачем
земельної ділянки , що в АДРЕСА_1 та
виплату ОСОБА_5 коштів за моральні
страждання з часу будівництва ОСОБА_2
через неможливість належного
користування своєю земельною ділянкою
і господарською будівлею в сумі 20000 грн.
, про визнання незаконним та
скасування рішення № 1182 від 14.03.2014
року 39 сесії 6 скликання Шумської
міської Ради про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2,
стягнення із Шумської міської Ради 20000
грн. за моральні страждання через
неможливість належного користування
земельною ділянкою і господарською
будівлею, зобов»язання ОСОБА_2 не
чинити перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом забрання
металічної сітки, визнання будівництва
самочинним, зобов»язання Шумської
міської Ради виконати рішення № 1230 40
сесії 6 скликання від 30 квітня 2014 року,
відновити межу.

В С Т А Н О В И В
:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із
позовними вимогами до відповідачів
Шумської міської Ради, ОСОБА_2, КП «
Шумське БТ» про визнання незаконним
та скасування рішення виконавчого
комітету Шумської міської Ради № 307 від
22.12.2000 року про визнання права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
визнання нечинною / недійсною/ та
скасування державної реєстрації № 967
свідоцтва про право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі по АДРЕСА_1 , виданого ОСОБА_2
28.12.2000 р та припинення права власності
на житловий будинок з хлівом, визнання
житлового будинку, хліва ,
господарської будівлі , що
розташовані по АДРЕСА_1 незаконним
будівництвом та такими , що побудовані
із істотними порушеннями стандартів і
правил, зобов»язання Шумського бюро
технічної інвентаризації скасувати
державну реєстрацію нормативно
правового акту на вказаний житловий
будинок, зобов»язання ОСОБА_2
встановити становище , що існувало до
порушення, а саме відновити стан
земельної ділянки, демонтувати
житловий будинок та знести незаконну
будівлю- господарську будівлю,
позначену літерою « в» в технічному
паспорті, визнання ОСОБА_2
недобросовісним користувачем
земельної ділянки , що в АДРЕСА_1 та
виплату ОСОБА_5 коштів за моральні
страждання з часу будівництва ОСОБА_2
через неможливість належного
користування своєю земельною ділянкою
і господарською будівлею в сумі 20000 грн.
, про визнання незаконним та
скасування рішення № 1182 від 14.03.2014
року 39 сесії 6 скликання Шумської
міської Ради про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2,
стягнення із Шумської міської Ради 20000
грн. за моральні страждання через
неможливість належного користування
земельною ділянкою і господарською
будівлею, зобов»язання ОСОБА_2 не
чинити перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом забрання
металічної сітки, визнання будівництва
самочинним, зобов»язання Шумської
міської Ради виконати рішення № 1230 40
сесії 6 скликання від 30 квітня 2014 року,
відновити межу.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
позивача підтримала повністю та
пояснила, що позивач та відповідач
ОСОБА_2 є суміжними землекористувачами
та власниками нерухомого майна в
АДРЕСА_1 . Однак, відповідачка ОСОБА_2
при здійсненні забудови нерухомого
майна в АДРЕСА_2 порушила правила
забудови, здійснила будівництво на
земельній ділянці, яка не була їй
виділена у встановленому законом
порядку, без дотримання будівельних
норма та правил, необхідних дозволів ,
що позивач розцінює, як самочинне
будівництво . Незважаючи на
самочинність будівництва відповідач
ОСОБА_2 при сприянні відповідачів
Шумської міської Ради та КП « Шумське
БТІ» набула права власності на
самочинне будівництво та
зареєструвала його на праві власності
за собою. У зв»язку із цим позивач
ставить питання про знесення
самочинного будівництва нерухомого
майна відповідачкою ОСОБА_2 Крім того,
відповідачкою ОСОБА_2 незаконно
позбавлено права позивача належного
володіння частиною земельною ділянкою
, яка знаходиться між нерухомим майном
позивача та відповідача, що
унеможливлює позивача права
обслуговування господарською будівлею
протягом багатьох років. На частину
земельної ділянки, яку відмовляється
повернути у володіння позивача
відповідачка ОСОБА_2, хоч державна
реєстрація на неї не скасована і існує
кадастровий номер, відповідач Шумська
Рада рішенням № 1182 від 14.03.2014 року 39
сесії 6 скликання Шумської міської Ради
надала дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Вказані дії та рішення відповідачів
ОСОБА_2 та Шумської міської Ради
порушують законні права позивача на
володіння частиною земельної ділянки,
чим нанесли позивачу моральні
страждання, які позивач оцінює в 20000
грн. із кожного із відповідачів. Також,
представник позивача пояснила, що
відповідач ОСОБА_2 перешкоджає
позивачу в належному обслуговуванні
господарської будівлі, яке полягає в
тому, що нею впритул до господарської
будівлі влаштовано огорожу у вигляд
металічної сітки, яку просить
зобов»язати відповідачку забрати .
Також просить зобов»язати відповідача
Шумську міську Раду відновити межу між
господарствами позивача та
відповідача ОСОБА_2 в частині земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд таким
чином, як це вказано в державному Акті
на праві власності на земельну ділянку
, який є в наявності у позивача
незважаючи на те, що рішенням Шумського
районного суду від 23 грудня цей Акт
визнано недійсним, однак залишилася
його державна реєстрація. Всі
попередні рішення та постанови
Шумського районного суду ,
апеляційного суду Тернопільської
області, Львівського апеляційного
адміністративного суду, які стосується
законності користування та володіння
земельними ділянками позивача та
відповідачка ОСОБА_2 представник
позивача вважає незаконними і такими ,
що вони не можуть прийматися до уваги.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовних вимог не визнала,
просить в їх задоволенні відмовити та
пояснила, що вона в законному порядку
здійснила будівництво нерухомого
майна в АДРЕСА_2 по сусідству із
позивачем і понад 20 років належним
чином володіє даним майном на підставі
правовстановлюючих документів . Спірні
правовідносини із позивачем виникли в
2005 році, коли вирішувалося питання
щодо приватизації земельних ділянок.
Незважаючи на рішення , постанови,
ухвали Шумського районного суду,
Тернопільського апеляційного суду,
Львівського апеляційного
адміністративного суду, які
встановили, що позивачу не належить
право на земельну ділянку площею 0,26
кв.м., яка перебуває в її користуванні ,
а у власності відповідача Шумської
міської Ради, позивач намагається
всіма способами заволодіти тією
частиною земельної ділянки і отримати
її у приватну власність. Сам відповідач
Шумська міська Рада, приймаючи рішення
№ 1182 від 14.03.2014 року 39 сесії 6 скликання
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_2, врахував
встановлене в судових рішень право на
приватизацію нею 0,26 кв.м земельної
ділянки, якою вона користується із часу
побудови і до цього часу, однак це не
бажає визнати позивач. Вважає, що ні
діями, ні рішеннями вона не нанесла
позивачу моральних збитків,
будівництво нерухомого майна є
законним, не може визнаватися
самочинним, оскільки побудовано на
підставі будівельних документів, які
отримано в законному порядку, крім
того, нерухоме майно ніяким чином не
порушує будь- які законні права чи
інтереси позивача .

Представники відповідача Шумської
міської Ради Хахула О.М., Дудар О.І.
позовних вимог не визнали, вважають їх
надуманими зі сторони позивача , та
такими , що не підлягають до
задоволення. Вважають, що рішення
міської Ради , які є предметом судового
оскарження зі сторони позивача є
законними, прийнятими відповідно до
вимог закону, із врахуванням
попередніх рішень Шумського районного
суду , апеляційного суду
Тернопільської області та Львівського
апеляційного адміністративного суду і
ніяким чином не порушують права
позивача на користування та володіння
земельними ділянками в АДРЕСА_1. Ні
діями, ні рішеннями відповідача
вважають представники не нанесено
позивачу моральної шкоди . Просять в
позові відмовити в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, покази
свідків , оцінивши докази, вважає, що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення із наступних підстав:

Відповідно до ч.1,2 ст. 118 Земельного
Кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної міської Ради за місцем
знаходження земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів , що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Згідно ч. 6 , 7,8,9,10 ст. 118 Земельного
Кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержані безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства,
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд /присадибна ділянка/
, у межах норм безоплатної
приватизації, подають заяву до
відповідної міської Ради за місцем
знаходження земельної ділянки. У заяві
зазначаються бажані розміри та мета її
використання.

Відповідна міська Рада розглядає
заяву і в разі згоди на передачу
земельної ділянки у власність надає
дозвіл на розробку проекту її
відведення.

Проект відведення земельної
ділянки розробляється за замовленням
громадян організаціями, які мають
відповідні дозволи/ліцензії/ на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної
ділянки погоджується з органом
земельних ресурсів, природоохоронним і
санітарно - епідеміологічним органом,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідного органу місцевого
самоврядування.

Міська Рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Рішенням №1182 від 14.03.2014 року 39
сесії 6 скликання Шумської міської Ради
було надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд/присадибна дялнка/
за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1000 га , в т.ч.
за рахунок земель не наданих у
власність та постійне користування в
мжах наслених пунктів /землі житлової
забудови- площею 0,0700 га, за рахунок
земель не наданих у власність та
постійне користування в межах
населених пунктів / землі житлової та
громадської забудови - землі житлової
забудови/ площею 0.0300 га, з них 0.026 га на
виконання рішення Шумського районного
суду від 23.12.2013 року.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини , встановлені судовим
рішенням у адміністративній, цивільній
справі, що набрали законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, постановою Шумського
районного суду від 16 березня 2009 року
при розгляді адміністративної справи
за позовом ОСОБА_5 до Шумської міської
Ради, 3-ї особи на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_2 про скасування рішення № 91 4
сесії міської Ради 5 скликання від
22.09.2006 року, зобов»язання Шумської
міської Ради встановити межові знаки у
відповідності до кадастрового плану,
виготовленого ПП « Зеніт» та
зобов»язання Шумської міської Ради
внести зміни в рішенні № 5 від 10 лютого
2006 року « Про передачу у власність
земельної ділянки та виготовлення
державного акту на право власності на
землю ОСОБА_5 в частині розміру
земельної ділянки - 0,10 га» , яке було
залишено без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 березня 2011 року , було встановлено
на підставі представленої
відповідачем Шумською міською Радою
земельно - кадастрової книги , що за
позивачем ОСОБА_5 рахується 0,07 га
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та 0,10 га для
ведення особистого селянського
господарства, за такий же розмір
земельної ділянки позивачем
сплачувався земельний податок на
підставі представлених квитанцій
Шумського відділення МРДПІ , а, згідно
довідки № 50 від 23.01.2009 року, виданої
Шумською міською Радою за позивачем
закріплено земельну ділянку площею 0,1626
га.

Рішенням № 2 від 29 червня 2004 року 16
сесії 4 скликання Шумської міської Ради
позивачу ОСОБА_5 передано безкоштовно
у власність земельну ділянку
загальною площею 0,07 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку ,
господарських будівель і споруд за
рахунок земель житлової та громадської
забудови / АДРЕСА_2/ а.с. 137 , яка рішенням
№ 48 від 22 квітня 1983 року виділялась
позивачу у безстрокове користування
для будівництва житлового будинку і
господарських будівель і на підставі
якого позивач виготовив генеральний
план забудови земельної ділянки,
згідно якого ширина земельної ділянки
під забудову складає 20.0м, а довжина-35.0 м
, а площа 700 кв.м.

Інших рішень відповідача Шумської
міської Ради, які б підтверджували
правомірне користування позивачем
ОСОБА_5 іншим розміром земельних
ділянок в районі місця проживання та
знаходження будинковолодіння по
АДРЕСА_2 м. Шумськ сторонами , та ,
зокрема, представником позивача ОСОБА_5
суду не було представлено на час
розгляду адміністративної справи .

27 травня 2008 року комісією в складі
начальника відділу земельно- ринкових
відносин та міських земель ОСОБА_11,
начальником відділу державного
земельного кадастру ОСОБА_12, головного
спеціаліста відділу земельно-ринкових
відносин та міських земель ОСОБА_13,
спеціаліста 1 категорії відділу
державного земельного кадастру
ОСОБА_14,заступника міського голови
ОСОБА_15, начальника юридичного відділу
Шумської міської Ради
ОСОБА_16,державного інспектора з
охорони та використання земель ОСОБА_17
в присутності позивача ОСОБА_5 було
проведено обміри земельної ділянки
на основі генерального плану забудови
від 22.06.1983 року, даних
земельно-кадастрової книги Шумської
міської Ради, квитанцій про сплату
земельного податку Шумського
відділення МР ДПІ за 1984-2005 р.р. і
встановлено, що в правомірному
користування позивача ОСОБА_5 має
перебувати 0,07 га земельної ділянки для
будівництва та обслуговування , а
фактично перебуває 0,10 га, 0.03 га
земельної ділянки вважає комісія
самозахватом.

В передачі у приватну власність 0,03
га земельної ділянки позивачу ОСОБА_5
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель рішенням № 5 від 10 лютого 2006
року 21 сесії 4 скликання Шумської
міської Ради відмовлено у зв'язку із
тим, що дана земельна ділянка не
числиться за позивачем в земельно
-кадастровій книзі.

Згідно представленого позивачем
кадастрового плану, виготовленого ПП. «
Зеніт» , суд в постанові встановив , що
останні виготовили план на земельну
ділянку шириною у верхній частині 24,61 м.
у нижній частині- 21.98 м . загальною
площею 0,17 га, при цьому площа земельної
ділянки в районі будівництва та
обслуговування будівель складає 0,10га
а в районі ведення особистого
селянського господарства - 0,07 га., що
суд встановив не відповідає рішенням
від 29 червня 2004 року № 2 та від 10 лютого
2006 року № 5 сесій Шумської міської Ради,
якими передавались земельні ділянки у
приватну власність позивачу ОСОБА_5 , як
для будівництва та обслуговування
будівель так і для ведення особистого
селянського господарства .

Згідно довідки , виданої
відповідачем Шумською міською Радою №
50 від 23.01.2009 року, в постанові від 16
березня 2009 року , суд встановив , що за
відповідачкою ОСОБА_2 закріплено
земельну ділянку біля житлового
будинку загальною площею 0,1795 га.

Як вбачається із рішення від 25
серпня 1989 року виконкому Шумської
селищної Ради відповідачці ОСОБА_2
виділено із земель селищного
державного фонду земельну ділянку, на
якій надано право будівництва
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_3, при цьому в
рішенні не вказано розмір виділеної
земельної ділянки. Однак, на підставі
цього рішення вона отримала
генеральний план забудови земельної
ділянки, згідно якого ширина земельної
ділянки складає 20.0м та довжина 35.0 м, що
в сукупності складає 700 м-2.

Інших рішень відповідача Шумської
міської Ради, які б підтверджували
правомірне користування
відповідачкою ОСОБА_2 іншим розміром
земельної ділянки в районі місця
проживання та знаходження
будинковолодіння по АДРЕСА_1 суду не
представлялось.

Однак , як вбачається із рішення № 6 14
сесії міської Ради 111 скликання від
06.07.2001 року Шумської міської Ради,
представленого відповідачем ОСОБА_2,
міська Рада вирішила затвердити
списки поданих земельних ділянок
користувачів м. Шумськ і взяти на облік.
В списку вказано ОСОБА_2, яка
користується присадибною земельною
ділянкою площею 700 кв.м.

Висновком № 2109 судової земельно-
технічної експертизи, проведеної
Тернопільським відділенням КНДІСЕ 22
серпня 2007 року встановлено , що на час
проведення експертизи позивач ОСОБА_5
фактично користується земельною
ділянкою площею 1790 кв.м., відповідач
ОСОБА_2- 1683 кв.м., про що виготовлено
схему на додатку № 1 до висновку.

Також висновком експерта
визначено та встановлено на підставі
проведення порівняння розмірів та
конфігурації земельної ділянки, котрою
користується на час проведення
експертизи позивач ОСОБА_5 із тими, що
зазначені на генплані забудови
земельної ділянки від 22.06.1983 року , що
спірна земельна ділянка площею 275.0
кв.м., якою користується позивач ,згідно
з генпланом , до його земельної ділянки
не відноситься, що показано в додатку №
2.

Таким же чином, провівши порівняння
розмірів та конфігурації земельної
ділянки, котрою користується на час
проведення експертизи відповідач
ОСОБА_2 із тими, що показано на генплані
забудови від 1989 року, експерт визначив
та встановив, що спірну земельну
ділянку площею 26.0 кв.м, якою
користується відповідач ОСОБА_2 ,
згідно з генпланом забудови, до її
земельної ділянки не відноситься, що
показано в додатку № 3.

У зв»язку із цим суд постановою від
16 березня 2009 року частково задовольнив
позовні вимоги позивача ОСОБА_5 і
визнав протиправним та скасував
рішення № 91 від 22 вересня 2006 року 4
сесії 5 скликання Шумської міської
Ради, яким між земельними ділянками
сторін було затверджено межі земельних
ділянок із тих підстав, що між їх
земельними ділянками не може бути
встановлено межу, оскільки між ними
знаходиться земельна ділянка,
власником якої є Шумська міська Рада.

Вказане свідчить про те, що між
земельними ділянками, які перебували в
законному

користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд , що в АДРЕСА_1 ,
знаходилася земельна ділянка ,
власником якої була Шумська міська
Рада , загальна площа якої 301 кв.м. , із
якої -275 кв.м. користувався позивач
ОСОБА_5, а 26.0 кв.м.- відповідач ОСОБА_2 і
таким чином в частині земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд сторін
не проходила межа.

Вказане було встановлено і в
рішенні Шумського районного суду від 23
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ШУМСЬКОЇ
МІСЬКОЇ РАДИ про усунення перешкод в
користуванні майном, визнання
незаконними та скасування рішення № 370
від 07 жовтня 2011 року 11/ позачергової/
сесії 6 скликання Шумської міської
Ради, № 440 від 07 грудня 2011 року 13 сесії 6
скликання Шумської міської Ради, № 581
від 24 квітня 2012 року 17 сесії 6 скликання
Шумської міської Ради, визнання
незаконними та скасування Державних
Актів на право власності на земельну
ділянку серії ЯМ № 861377 від 03 жовтня 2012
року та серії ЯМ № 861376 від 03 жовтня 2012
року , виданих на ім.»я ОСОБА_5 та
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
господарською будівлею та земельною
ділянкою, зобов»язання у сприянні
встановлення твердих меж, що
визначенні правовстановлюючим
документом Державним Актом серії ЯМ №
861376 , виданим 03.10.2012 року.

Суд вважав , що відповідно до вимог
ч.1,2 ст. 118 Земельного Кодексу України ,
позивач ОСОБА_5 набув права на
отримання безкоштовно у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, що в АДРЕСА_2 той розмір
земельної ділянки, яка перебувала в
його правомірному користуванні на
підставі технічних документів та
документів, що підтверджують його
розмір, а саме 0,07 га .

А, що стосується тієї частини
земельної ділянки, яка знаходилася між
земельними ділянками сторін і
власником якої,як встановив суд в
постанові від 16 березня 2009 року , була
міська Рада, то її передача у приватну
власність повинна була вирішуватися
відповідно до вимог ч.ч. 6 , 7,8,9,10 ст. 118
Земельного Кодексу України, а не
відповідно до вимог ч.1,2 ст. 118 ЗК
України, як поступила Шумська міська
Рада, внісши зміни в п.1 рішення сесії
Шумської міської Ради № 2 від 29.06.2004
року рішенням № 370 від 07 жовтня 2011 року
та виклала його в наступній редакції :
передати безкоштовно у власність
ОСОБА_5 земельну ділянку по АДРЕСА_2,
площею 0, 17000 га, в т.ч. 1.1.Для будівництва
в обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
/присадибна ділянка/- 0,10 га. 1.2.

Вказане рішення суд вважав
протиправним і таким , що порушує права
відповідача ОСОБА_2, оскільки
відповідач Шумська міська Рада
незаконно передала безкоштовно у
приватну власність позивачу частину
земельної ділянки за рахунок земельної
ділянки, яка не перебувала в його
користуванні , а належала Шумській
міській Раді, частиною якою
користувався ОСОБА_5- 275 кв.м., а частиною
ОСОБА_2 - 0,26 кв.м. та ще й додатково 0,96 см
за рахунок земельної ділянки ОСОБА_18

Тому рішенням Шумського районного
суду від 23 грудня 2013 року, яке було
частково залишено в силі рішенням
апеляційного суду Тернопільської
області було визнано незаконним та
скасовано рішення № 370 від 07 жовтня 2011
року 11/ позачергової/ сесії 6 скликання
Шумської міської Ради « Про внесення
змін в п.1 рішення сесії міської Ради № 2
від 29.06.2004 року, про передачу
безкоштовно у власність ОСОБА_5
земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0.1700
га « , № 440 від 07 грудня 2011 року 13 сесії 6
скликання Шумської міської Ради, « Про
визнання встановленими існуючих меж
земельної ділянки ОСОБА_5 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_2 та
затвердження акту визначення та
погодження меж земельної ділянки в
натурі для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2 « , визнано незаконним та
скасовано Державний Акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 861377 від 03 жовтня 2012 року , виданого на
ім»я ОСОБА_5 Шумською міською Радою.

Відповідно до ст. 152 Земельного
Кодексу України , захист прав громадян
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

Суд не встановив, що діями
відповідача ОСОБА_2 було порушено
законні права позивача на користування
або володіння земельною ділянкою в
АДРЕСА_1 , що дало б підставу суду
зобов»язати її встановити становище ,
що існувало до порушення, а саме
відновити стан земельної ділянки.

Враховуючи, що рішенням Шумського
районного суду від 23 грудня 2013 року
було визнано незаконними та
скасовано Державний Акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 861377 від 03 жовтня 2012 року , виданого на
ім»я ОСОБА_5 Шумською міською Радою,
яким посвідчувалося його право
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд в м. Шумськ АДРЕСА_1,
рішення № 440 від 07 грудня 2011 року 13
сесії 6 скликання Шумської міської Ради
« Про визнання встановленими існуючих
меж земельної ділянки ОСОБА_5 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_2 та
затвердження акту визначення та
погодження меж земельної ділянки в
натурі для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2 « , суд вважає, що не підлягають
до задоволення позовні вимоги позивача
щодо зобов»язання відповідача Шумську
міську Раду у виконанні рішення № 1230 40
сесії 6 скликання від 30 квітня 2014 року
відновлення меж земельних ділянок
таким чином , як це було вказано в
Державному Акті .

Крім того, в випадку , коли
порушуються межі земельних ділянок, на
які є не скасовані Державні Акти,
відновлення меж здійснюється не
міською Радою, а тою проектною
організацією, яка виготовляла технічну
документацію.

Також суд вважає, що не підлягають
до задоволення позовні вимоги позивача
щодо зобов»язання відповідача ОСОБА_2
не чинити перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом забрання
металічної сітки, оскільки рішення №
440 від 07 грудня 2011 року 13 сесії 6
скликання Шумської міської Ради « Про
визнання встановленими існуючих меж
земельної ділянки ОСОБА_5 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_2 та
затвердження акту визначення та
погодження меж земельної ділянки в
натурі для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2 « скасовано рішенням Шумського
районного суду від 23 грудня 2013 року і
таким чином до цього часу межі
земельних ділянок в натурі для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 не
встановлено, а тому вважати, що
металічна сітка , яку встановила
відповідачка ОСОБА_2 на земельній
ділянці, яка йде вздовж господарської
будівлі позивача , порушує права
позивача на володіння чи користування
земельною ділянкою , по якій проходить
ця металічна сітка, немає підстав.

Крім того, судом було оглянуто
місцезнаходження металічної сітки на
місцевості та виявлено , що стан її
вказує на те, що вона встановлено давно,
ніхто її не переставляв і таким чином
вона існувала протягом багатьох років.

У відповідності до ст. 376 ЦК
України в редакції 2004 року, житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Особа, яка здійснила самочинне
будівництво, має право на
відшкодування витрат на будівництво,
якщо право власності на нерухоме майно
визнано за власником (користувачем)
земельної ділянки, на якій воно
розміщене.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови
є неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Згідно свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння,
виданого на підставі рішення виконкому
Шумської міської Ради № 307 від 22 грудня
2000 року, реєстраційного напису на
документі про право особистої
власності , виданого 28.12.2000 року
Шумським БТІ , відповідачка ОСОБА_2
являється власником домоволодіння, що
в АДРЕСА_1.

Як стверджується рішенням № 307 від
22.12.2000 року виконавчого комітету
Шумської міської Ради, було
затверджено заключення Шумського БТІ
про можливість оформлення права
власності житлового будинку і
господарських будівель
індивідуального забудівника ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1 та визнано право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2
Доручено Шумському БТІ провести
реєстрацію житлового будинку і визнати
право власності.

Будівництво нерухомого майна
відповідачкою ОСОБА_2 було проведено на
підставі будівельного паспорта на
забудову земельної ділянки, виділеної
індивідуальному забудовнику ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги покази
свідка ОСОБА_19 про те, будівельний
паспорт, який знаходиться в відділі
містобудування та архітектури
Шумської РДА на забудову земельної
ділянки, виділеної індивідуальному
забудовнику ОСОБА_2 є підставою того, що
відповідачка ОСОБА_2 незаконно
здійснила будівництво нерухомого
майна в АДРЕСА_1 , оскільки в них
відсутні підписи ОСОБА_20, ОСОБА_21,
районного архітектора, так, як в
будівельному паспорті, який
представила сама відповідачка
належним чином все оформлено та
підписано, як того вимагалось станом на
1989 рік.

Будь- яких доказів щодо того, що
відповідачка ОСОБА_2 , здійснивши
забудову земельної ділянки по
сусідству із позивачем вкінці 90-х
років якимось чином порушує його
законні права чи інтереси на
сьогоднішній день, суд не встановив, а
тому визнавати будівництво самочинним
або незаконним, припиняти право
власності на нього, скасовувати
державну реєстрацію та більше того ,
демонтовувати житловий будинок та
зносити будівлю - господарську
будівлю, позначену літерою « в» в
технічному паспорті, як це просить
позивач в своїх позовних вимог , суд
немає підстав і в цій частині позовних
вимог слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями , діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини , крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
права.

Моральна шкода полягає:

1/ у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я,

2/ у душевних стражданнях , яких фізична
особа зазнала у зв»язку з протиправною
поведін -кою щодо неї самої, членів її
сім»ї чи близьких родичів,

3/ у душевних стражданнях , яких фізична
особа зазнала у зв»язку із знищенням чи
пошкодженням її майна,

4/ у приниженні честі, гідності, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Суд не встановив, що будь- якими
діями, рішеннями, чи бездіяльністю
відповідачів ОСОБА_2 та Шумської
міської Ради позивачу було нанесено
моральну/ немайнову/ шкоду, а тому в цій
частині в позові , як до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення 20000 грн. за
нанесену моральну /немайнову/ шкоду
так і до відповідача Шумської міської
Ради про стягнення 20000 грн. за нанесену
моральну /немайнову/ шкоду слід
відмовити.

За вказаних обставин суд рахує , що в
позові позивача до відповідачів слід
відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись
ст..116, ст. 118 , ст.. 126 , ст. 152, 159 Земельного
Кодексу України, ст. ст.16, 23, 376 ,1167 ЦК
України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В :

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Шумської
міської Ради, Шумського КП « Бюро
технічної інвентаризації» про
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету Шумської
міської Ради № 307 від 22.12.2000 року про
визнання права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, визнання нечинною /
недійсною/ та скасування державної
реєстрації № 967 свідоцтва про право
власності на житловий будинок та
господарські будівлі по АДРЕСА_1 ,
виданого ОСОБА_2 28.12.2000 р та припинення
права власності на житловий будинок з
хлівом, визнання житлового будинку,
хліва , господарської будівлі , що
розташовані по АДРЕСА_1 незаконним
будівництвом та такими , що побудовані
із істотними порушеннями стандартів і
правил, зобов»язання Шумського бюро
технічної інвентаризації скасувати
державну реєстрацію нормативно
правового акту на вказаний житловий
будинок, зобов»язання ОСОБА_2
встановити становище , що існувало до
порушення, а саме відновити стан
земельної ділянки, демонтувати
житловий будинок та знести незаконну
будівлю - господарську будівлю,
позначену літерою « в» в технічному
паспорті, визнання ОСОБА_2
недобросовісним користувачем
земельної ділянки , що в АДРЕСА_1 та
виплату ОСОБА_5 коштів за моральні
страждання з часу будівництва ОСОБА_2
через неможливість належного
користування своєю земельною ділянкою
і господарською будівлею в сумі 20000 грн.
, про визнання незаконним та
скасування рішення № 1182 від 14.03.2014
року 39 сесії 6 скликання Шумської
міської Ради про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2,
стягнення із Шумської міської Ради 20000
грн. за моральні страждання через
неможливість належного користування
земельною ділянкою і господарською
будівлею, зобов»язання ОСОБА_2 не
чинити перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом забрання
металічної сітки, визнання будівництва
самочинним, зобов»язання Шумської
міської Ради виконати рішення № 1230 40
сесії 6 скликання від 30 квітня 2014 року,
відновити межу відмовити.

Рішення вступає в законну силу після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області протягом 10 днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення через Шумський районний
суд.

Суддя: Т. М. Ящук