Справа № 215/5044/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року Тернівський районний
суд м.Кривого Рогу

в складі:

головуючого, судді - Камбул
М.О.

при секретарі -
Янішевській М.М.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
справу за позовом ОСОБА_1 до
Тернівської районної у місті Кривому
Розі ради Дніпропетровської області
про визначення часток в праві
спільної сумісної власності подружжя
та визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом та законом,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Тернівської районної
у місті Кривому Розі ради
Дніпропетровської області про
визначення часток в праві спільної
сумісної власності подружжя та
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом та законом.

В обґрунтування вказує, що 10.10.1975
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено
шлюб.

В період шлюбу, 11.03.2010 року ОСОБА_5
придбала житловий будинок АДРЕСА_1 та
земельну ділянку, площею 0,0514га.

Договір було нотаріально посвідчено та
зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке
БТІ» 25.03.2010 року за ОСОБА_5 право
власності на домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

12.08.2013 року ОСОБА_5 склала заповіт,
згідно якого заповіла ОСОБА_1 все її
майно з чого б воно не складалося і де б
воно не знаходилося і взагалі все те, що
буде належати їй на день смерті за
законом.

Заповіт до дня смерті ОСОБА_5 не було
змінено чи скасовано.

На час смерті ОСОБА_5, з нею був
зареєстрований її чоловік - ОСОБА_4,
тому вважається таким, що прийняв
спадщину після смерті дружини.

Вона- ОСОБА_1, як спадкоємець за
заповітом в установлений законом строк
подала до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини за заповітом
після ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4.

При зверненні до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
оскільки не надано доказів проживання
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Вона є спадкоємцем четвертої черги за
законом, після смерті ОСОБА_4, що
підтверджується рішенням
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 05.06.2014
року, яке набрало законної сили 08.07.2014
року.

При зверненні до нотаріальної контори
для отримання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
нотаріусом було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії у зв'язку з тим, що
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка, яка розташована за тією ж
адресою були придбані ОСОБА_5 в період
перебування у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, та належали кожному з подружжя
на праві спільної сумісної власності,
шлюбну долю кожного з яких в досудовому
порядку виділити не можливо.

Також видача свідоцтва про право
власності на частку у спільному
сумісному майні подружжя у разі смерті
обох із них, Порядком вчинення
нотаріальних дій не передбачено. У
зв'язку з чим, оформлення спадщини у
нотаріальній конторі не можливо.

Позивач просить визначити, що ОСОБА_5,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя
належало, кожному окремо, по 1/2 частині
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, яке складається: з
житлового будинку літ. А-1, загальною
площею 50,2 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м.,
літньої кухні Б, погрібу В, вбиральні Г,
сараїв Д,Ж, душу Е, огорож № 1,2,
водоколонки І, замощення II та по 1/2
частині земельної ділянки площею 0,0514
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер земельної ділянки:
:07:466:0006.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4
частину домоволодіння, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, яке складається: з
житлового будинку літ. А-1, загальною
площею 50,2 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м.,
літньої кухні Б, погрібу В, вбиральні Г,
сараїв Д,Ж, душу Е, огорож № 1,2,
водоколонки І, замощення II та на 1/4
частину земельної ділянки площею 0,0514
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер земельної ділянки:
:07:466:0006 в порядку спадкування
зазаповітом після ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4
частини домоволодіння, що розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, яке складається: з
житлового будинку літ. А-1, загальною
площею 50,2 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м.,
літньої кухні Б, погрібу В, вбиральні Г,
сараїв Д,Ж, душу Е, огорож № 1,2,
водоколонки І, замощення II та на 3/4
частини земельної ділянки площею 0,0514
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер земельної ділянки:
:07:466:0006 в порядку спадкування
за законом, після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про місце, день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Представник позивача ОСОБА_8 надала
заяву про підтримання позову, на
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі наполягає, просить розглядати
справу за її відсутності.

Представник відповідача Тернівської
районної у місті Кривому Роз ради в
судове засідання не з'явився, надав
відгук про визнання позову та розгляд
справи за відсутності представника
районної ради.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає необхідним позов
задовольнити частково.

Судом встановлено, що 11.03.2010 року ОСОБА_5
перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 придбала
житловий будинок АДРЕСА_1, з
господарчими побудовами та земельною
ділянкою, що підтверджується договором
купівлі-продажу та свідоцтвом про
реєстрацію шлюбу, а.с.7-9.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності, а.с.10 , ОСОБА_5 зареєструвала
договір купівлі-продажу в КП ДОР
«КБТІ».

12.08.2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким
заповіла все належне їй на день смерті
майно ОСОБА_1, а.с.14.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, а.с.16, після
її смерті у встановлений законом строк,
із заявою про прийняття спадщини
звернулася донька померлої ОСОБА_1,
крім неї з заявою про прийняття або
відмову від спадщини до нотконтори
ніхто не звертався, а.с.72.

Згідно рішення Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 05.06.2014 року, а.с.18-20,
встановлено факт проживання ОСОБА_1
разом із ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно листа Криворізької районної
державної нотаріальної контори за №
2531/02-14 від 02.09.2014 року, а.с.72, після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, з заявою
про прийняття спадщини за законом
11.03.2014р. звернулась донька померлого
ОСОБА_1, крім неї з заявою про прийняття
або відмову від спадщини до нотконтори
ніхто не звертався.

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій за № 693/02-31
від 11.03.2014р., а.с.15, ОСОБА_1 відмовлено в
одержанні свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку
з тим, що з поданих документів
вбачається, що спадковий будинок та
земельна ділянка були придбані
померлими у шлюбі, а відтак кожному з
них належить шлюбна доля в
вищезазначеному майні, яку виділити в
досудовому порядку не можливо.

Правовідносини регулюються ст.ст.
60,65,70,71 СК України, 368 ЦК України, згідно
норм яких - майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності. При укладанні договорів
одним із подружжя вважається, що він
діє за згодою другого з подружжя. У разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Вказане майно належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності, незалежно від того,
що один з них не мав самостійного
доходу. В разі поділу майна частки
чоловіка та дружини є рівними, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності ділиться між ними в натурі.

Згідно п.3.4 Узагальнення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» за №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., разі відмови
нотаріуса видати свідоцтво про право
на спадщину спадкоємці учасника
спільної сумісної власності мають
право звернутися з позовом про
визначення частки майна, належної
померлому на праві спільної сумісної
власності.

Оскільки позивачу відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
підставі п.п.1.1 п.1 гл. 11 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
у зв'язку із не визначенням шлюбної
долі у майні, набутому подружжям за час
шлюбу, що є перешкодою для отримання
позивачем свідоцтва про право на
спадщину, суд вважає можливим
визначити, що частки ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
з господарчими спорудами: літня кухня
«Б», погріб «В», вбиральня «Г», сараї
«Д», «Ж», душ «Е», огорожа №1,2,
водоколонка І, замощення ІІ, становили
по 1/2 частині кожного з них,
задовольнивши позов частково.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до п.3.1 Узагальнення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» за №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК).

За змістом ст. 392 ЦК належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно, зокрема, житловий
будинок, земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно глави 89, ст.1297 ЦК України -
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину. Таким чином оформлення права
на спадщину, передбачає обов'язкову
видачу свідоцтва про право на спадщину,
яке є правовстановлюючим документом.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до Закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Згідно п.10 ППВСУ від 30.05.2008р. №7,
відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними

правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Таким чином, оскільки спадкодавець
ОСОБА_5 не зареєструвала належним
чином право власності на земельну
ділянку, згідно Державного акту від
20.10.2009р. спірна земельна ділянка
належить на праві власності ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, а.с.11, суд вважає необхідним
відмовити в частині позову щодо
визначення часток спадкодавців
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної
сумісної власності на землю.

Визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

В частині позову щодо
визнання за позивачем права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом та за законом,
суд вважає необхідним відмовити,
оскільки обраний позивачем спосіб
захисту своїх прав, не відповідає
правовідносинам, що склалися, позивач
є єдиною спадкоємицею, її право на
спадщину не оспорюється іншими
особами, оформлення права на спадщину,
передбачає обов'язкову видачу
свідоцтва про право на спадщину, а не
визнання права власноті на спадкове
майно.

На підставі ст.ст.331,368, 1258, 1261, 1268,1297
ЦК України, Узагальнення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» за №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., ст.ст.60,65,70,71 СК
України, керуючись ст. ст.3, 10,11,
27,31,60,61,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково,
визначити, що частки ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
з господарчими спорудами: літня кухня
«Б», погріб «В», вбиральня «Г», сараї
«Д», «Ж», душ «Е», огорожа №1,2, водо-
колонка І, замощення ІІ, становили по 1/2
частині кожного з них.

В іншій частині позову-відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: