Долинський районний суд
Кіровоградської області
110 м. м. Долинська Долинський район
Справа № 388/1602/14-ц
У Х В А Л А

28.08.2014 м. Долинська

Долинський районний суд
Кіровоградської області

в складі:          головуючого –
судді           Степанова С.В.,

при секретарі
Іскрі А.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.
Долинській цивільну справу за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Кіровоградської області
ОСОБА_1, погодженого з начальником
ОСОБА_2 про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, –

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Кіровоградської області
ОСОБА_1 звернулась до суду з цим
поданням погодженим з начальником
ОСОБА_2 про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, посилаючись на те, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Долинського
районного управління юстиції
Кіровоградської області (далі – ДВС)
знаходиться виконавчий лист № 2-172 від 19
травня 2006 року, виданий Криворізьким
районним судом Дніпропетровської
області про стягнення з ОСОБА_3
щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини
всіх видів доходів (заробітку), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на утримання
доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки Надії,
ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ними
повноліття на користь матері ОСОБА_5,
починаючи з 1 лютого 2006 року.

13 червня 2006 року державним виконавцем з
примусового виконання вищезазначеного
рішення суду відкрито виконавче
провадження.

Заборгованість зі сплати аліментів
станом на 1 липня 2014 року, становить 5087,10
грн.

За зазначених обставин боржник повинен
бути обмежений у праві виїзду за межі
України.

В судове засідання представник відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Кіровоградської області не
з’явився, однак надіслав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до висновку про задоволення
подання частково з таких підстав.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судом установлено, що рішенням
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2006 року стягнуто з ОСОБА_3 щомісячно
аліменти в розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів (заробітку), але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на утримання
доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, доньки Надії,
ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення ними
повноліття на користь матері ОСОБА_5,
починаючи з 1 лютого 2006 року.

На підставі вищезазначеного рішення
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2006 року, 22 травня 2006 року судом було
видано виконавчий документ.

13 червня 2006 року з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
документу державним виконавцем
відкрито виконавче провадження.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. N 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі - Закон N 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

1. якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

2. якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань (п. 5);

3. якщо щодо нього подано цивільний
позов до суду - до закінчення
провадження у справі (п. 8).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII
передбачено можливість тимчасового
обмеження у виїзді з України, якщо
діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші неврегульовані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

За змістом цього пункту можливість
обмеження у виїзді не пов'язується з
розглядом цивільних справ, а
передбачається така можливість для
громадян суб'єктів цивільних відносин,
які мають неврегульовані відносини до
судового розгляду.

За змістом частин 1, 2 ст. 8
Закону N 3857-XII дії з відмови у виїзді з
України через підстави, передбачені
пунктами 1, 2, 6 - 8 ч. 1 ст. 6 цього Закону,
можуть бути оскаржені громадянами у
судовому порядку.

Це свідчить про те, що дії відповідних
органів щодо обмеження виїзду
ґрунтуються не на судовому рішенні, а
на нормах ст. 6 зазначеного Закону й дії
органу (посадової особи) такого
обмеження можуть перевірятися в
судовому порядку за скаргою особи, яка
зазнала обмеження, в порядку
адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного
слід дійти висновку, що вирішення судом
питання про обмеження у виїзді за межі
України можливе тільки у порядку,
визначеному ст. 3771 ЦПК України, та за
поданням державного виконавця на
підставі п. 18 ст. 11 Закону N 606-XIV «Про
виконавче провадження» (з наступними
змінами) у зв'язку з ухиленням боржника
від виконання судового рішення чи
рішення іншого органу, що перебуває на
виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII).

Як убачається з матеріалів справи
боржник ОСОБА_3 обов’язок щодо сплати
аліментів за рішенням суду не виконує.
Станом на 1 липня 2014 року ОСОБА_3
допустив заборгованість зі сплати
аліментів у розмірі 5087,10 грн, що дає
суду підстави прийти до висновку про
його ухилення від сплати аліментів, а
також про наявність підстав для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України.

Однак, оскільки ст. 3771 ЦПК України
передбачає обмеження у праві виїзду
взагалі, а не способи обмеження,
подання державного виконавця в частині
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа, задоволенню не
підлягає.

Таким чином, подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Долинського
районного управління юстиції
Кіровоградської області ОСОБА_1,
погоджене з начальником ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, є частково
обґрунтованим та відповідно підлягає
задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 377-1, 293 ЦПК України, –

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Кіровоградської області
ОСОБА_1, погоджене з начальником ОСОБА_2
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України.

ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України до фактичного погашення
заборгованості, згідно рішення
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 19 травня
2006 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Долинський районний суд
Кіровоградської області. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя           ОСОБА_8