Номер провадження: 22-ц/785/7996/14
Головуючий у першій інстанції Чебан Н.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Бабія А.П.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Сергієвської селищної ради до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
ОСОБА_5, ОСОБА_6, СГІРФО
Білгород-Дністровського MB ГУМ ВС
України в Одеській Області про
визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_7 (діючого в
інтересах ОСОБА_4) на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року, -

встановила:

У липні 2009 року представник
Сергієвської селищної ради звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог СГІРФО
Білгород-Дністровського MB ГУМВС
України в Одеській області про
визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця, посилаючись на те,
що на балансі Сергіївської селищної
ради знаходиться квартира АДРЕСА_1, яка
є власністю територіальної громади
смт. Сергіївка м.
Білгород-Дністровського Одеської
області. У вищевказаній квартирі з 1997
року прописані відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, однак з липня 2000 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 переїхали проживати в інше
місце та на сьогоднішній день їх місце
находження невідоме.

Позивач стверджував, що в ході
неодноразового обстеження житлового
приміщення квартири АДРЕСА_1 та згідно
актів обстеження стало відомо, що
відповідачі не мешкають в квартирі вже
більше 10 років, при цьому інтересу до
квартири не мають, не навіщають її та не
здійснюють оплату комунальних послуг.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 71, 72 ЖК України, позивач
просив суд: постановити рішення, яким
визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратившими
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
внаслідок відсутності понад
встановлених законом строків та
зобов'язати сектор державного
Департаменту громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб
Білгород-Дністровського MB УМ ВС
України зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 29 березня 2010 року визнано ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 втратившими право користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1 внаслідок вісутності понад
встановлені законом строки та
зобов'язано сектор Державного
департаменту громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб
Білгород-Дністровського MB УМВС України
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3,
ОСОБА_4 зареєстрованих за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.40-41).

За результатом розгляду заяви ОСОБА_4
про перегляд заочного рішення від 29
березня 2010р. Ухвалою
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 13 листопада 2013 року зазначене
заочне рішення скасовано, справу
призначено до судового розгляду в
загальному порядку.(а.с.65-66).

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 квітня 2014 року, залучено до участі
у справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спора ОСОБА_5, ОСОБА_8 (а.с. 137)

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
вдовольнити з підстав, наведених в
позові.

Третя особа - ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
обґрунтованими.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував посилаючись на те. що з 2009
року ОСОБА_4 не проживав у спірної
квартирі з поважних причин, оскільки
перебував на заробітках на території
Російської Федерації де був засуджений
до 4 років 1 місяця позбавлення волі, у
період з 16.06.2010 року по 16.08.2013 року
відбував покарання на території РФ.
Після оголошення перерви представник
відповідача у судове засідання не
з'явився.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися.

Треті особи ОСОБА_8, СГІРФО
Білгород-Дністровського MB ГУМВС
України в Одеській області в судове
засідання не з'явилися.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року позов Сергієвської
селищної ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, СГІРФО Білгород-Дністровського
MB ГУМВС України в Одеській області про
визнання втратившим право
користування жилим приміщенням на
вимогу наймодавця задоволений
частково.

Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4 таким, що
втратили право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
представник ОСОБА_9 (діючий в інтересах
ОСОБА_4) подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
прописані за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується випискою № 873 від
26.03.2009 року, виданою УКГ смт. Сергіївка
(а.с.8).

Відповідно до довідки № 653 від 12.08.2009
року, виданої Сегіївською селищною
радою, квартира АДРЕСА_1 находиться на
балансі КП "УКГ смт. Сергіївка та
являється власністю територіальної
громади смт . Сергіївка (а.с. 12).

З актів УКГ смт. Сергіївка від 26.03.2009
року та 15.07.2009 року вбачається, що в ході
обстеження житлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
встановлено, що квартиронаймачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не мешкають у даній жилплощі
(а.с. 9,11).

У відповідності до ч. І ст. 71 ЖК
Української PCP, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сімї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Згідно ч. І ст. 72 ЖК Української PCP,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим рішенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Суд першої інстанції обґрунтовано не
взяв до уваги посилання ОСОБА_4 на те, що
у спірної квартирі він не проживав з
поважних причин, оскільки з матеріалів
справи видно, що він був відсутній за
місцем проживання з 2000 року, а згідно
довідки про звільнення № 035763 від 16.08.2013
року ОСОБА_4 відбував покарання у
місцях позбавлення волі з 15.07.2010 року по
16.08.2013 року.(а.с.51)

Переконливих доказів відсутності
відповідачів з поважних причин у
зареєстрованому місці проживання
настільки тривалого часу ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 суду не надано.

Також судова колегія вважає, що не є
підставою для задоволення апеляційної
скарги посилання на те, що ОСОБА_4 був
відсутній у місці проживання з
поважних причин, тому, що відбував
покарання у місцях позбавлення волі з
липня 2003 року по 2007 рік, оскільки
доказів поважності відсутності
проживання його у спірному житловому
приміщенні за інший тривалий період
суду не надано.

При таких обставинах суд першої
інстанції обґрунтовано вважав
необхідним задовольнити позовні
вимоги в частині визнання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 такими, що втратили право на
користування житловим приміщенням.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судова колегія не бере до уваги
посилання зазначені в апеляційній
скарзі стосовно того, що відповідачі
проживали за вказаною адресою і тільки
тимчасово виїжджали в інші місця,
оскільки саме апеляційною скаргою
спростовуються ці обставини та
зазначається, що саме в цій квартирі
проживають інші особи, яким на це
спірне житлове приміщення 08 липня 2010
року видане свідоцтво на право
власності.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9
(діючого в інтересах ОСОБА_4) -
відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року по справі за
позовною заявою Сергієвської селищної
ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_10, ОСОБА_6, СГІРФО
Білгород-Дністровського MB ГУМ ВС
України в Одеській Області про
визнання втративши право користування
жилим приміщенням на вимогу наймодавця
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А. Станкевич

Судді :
А.П. Бабій

О.Д. Варикаша