Дата документу 07.10.2014
Справа № 334/7671/13-ц
Провадження № 2/334/1087/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи Приватний
нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3, ТОВ
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права
власності на частину будинку в
порядку спадкування за законом та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
3-тя особа Приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про усунення від права
спадкування та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом
в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
її бабуся, ОСОБА_4, яка постійно
проживала у власному будинку АДРЕСА_2.

На момент смерті бабуся не була
одружена, її батьки померли, з двох
дітей залишилась в живих одна дочка -
відповідачка по справі ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована та
мешкає у спірному будинку.

14 грудня 2013 року вона, як онука
спадкодавця, дочка якої, її мати,
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, у
встановлений законом строк звернулась
із завою про прийняття спадщини за
законом до приватного нотаріусу
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3

09 квітня 2013 року до приватного
нотаріуса Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 надійшла
заява про прийняття спадщини за
законом від імені другої дочки
спадкодавця, відповідачки по справі,
ОСОБА_2.

Після спливу шестимісячного строку для
прийняття спадщини, вона звернулась до
приватного нотаріуса Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
задля отримання свідоцтва про право на
спадщину. Але Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину. Підстава - ненадання
нею правовстановлюючих документів на
житловий будинок АДРЕСА_2 відповідно
до п. п. 14.15 глави 10 розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

На теперішній час вона не має
можливості оформити право власності на
частину будинку в порядку спадкування
за законом через наявність постанови
приватного нотаріуса, у зв'язку з чим
вона змушена звернутися до суду.

Просить визнати за нею право власності
на ? частину будинку АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачка ОСОБА_2 подала
зустрічний позов до ОСОБА_1 про
усунення від права спадкування,
посилаючись на те, що з 2010 року ОСОБА_1
припинила спілкуватися із бабусею
ОСОБА_4 У 2011 році остання захворіла , в
зв'язку з чим потребувала постійного
догляду та матеріальної допомоги.
Допомога надавалась лише нею, як її
донькою та ОСОБА_7, її цивільним
чоловіком. На прохання надати
допомогу та налагодити відносини із
бабусею,ОСОБА_1 не реагувала. Тому
вважає, що ОСОБА_1 під час тяжкої
хвороби спадкодавця, яка перебувала у
безпорадному стані, мала можливість,
але свідомо ухилялась від надання
бабусі матеріальної допомоги та
моральної підтримки, тому її повинно
бути усунено від права спадкування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та представник підтрималисвої
позовні вимоги, суду пояснили, що
ОСОБА_1 є спадкоємицеюсвоєї рідної
бабусі - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
за правом представлення, і своєчасно
звернулась до нотаріуса із завою про
прийняття спадщини. Але, з об'єктивних
причин не отримала свідоцтва про право
на спадщину, бо відповідачка у справі -
її рідна тітка, утримує
правовстановлюючі документи на
будинок у себе. На неодноразові
прохання вирішити спір у досудовому
порядку відповідачка не відповідала.
Проти зустрічного позову заперечувала,
бо саме вона доглядала бабусю протягом
останнього року її життя, бо та
переїхала до неї у квартиру по
вул..Перемоги у м.Запоріжжя, саме вона
її поховала, про що надала відповідні
докази.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечувала проти
первісного позову ОСОБА_1 та
наполягала на задоволенні своїх вимог.
Пояснила, що померла ОСОБА_4 є її
матір'ю, а ОСОБА_1 доводиться їй
племінницею. Протягом встановленого
законом 6-ти місячного строку після
смерті матері вона звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. З племінницею
ОСОБА_1 ще під час хвороби ОСОБА_4
склалися напружені стосунки, бо вона
не допомагала доглядати за матір'ю, яка
тяжко хворіла року з 2011 11 року, не
приймала участі в придбанні ліків та
продуктів харчування для бабусі, не
сплачувала за утримання будинку, хоча
зареєстрована там із дітьми.
Підтвердила , що дійсно останній рік
свого життя мати проживала разом із
онукою - позивачкою у справі. Участі у
похоронах матері вона не брала, бо були
суперечки у місці поховання.

3-ті особив судове засідання не
з'явились, про день та час слухання
справи повідомлені належним чином,
подали суду заяву про розгляд справи в
їх відсутність.

Вислухав пояснення сторін, їх
представників, свідків, дослідив
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного
кодексу України внуки, правнуки
спадкодавця за правом спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини (копії документів,
які підтверджують родинний зв'язок зі
спадкодавцем - додаються).

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
протягом 6 місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1278 частки кожного
спадкоємця у спадщині є рівними, якщо
спадкодавець у заповіті сам не
розподілив спадщину між ними.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_4, яка постійно проживала
у власному будинку АДРЕСА_2.

На момент смерті спадкодавець не була
одружена, її батьки померли, з двох
дітей залишилась в живих одна дочка -
відповідачка по справі ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована та
мешкає у спірному будинку.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Батьками померлої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
були ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та
ОСОБА_4 25.06.1971 року, останній присвоєно
прізвище ОСОБА_4.

15.12.1979 р. ОСОБА_12 та ОСОБА_4 уклали шлюб,
після чого остатній присвоєно прізвище
ОСОБА_4.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_4 та
своєчасно звернулась до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері.

Згідно даних ТОВ ЗМБТІ ОСОБА_4 за життя
була власницею жилого будинку АДРЕСА_2
на підставі договору дарування,
посвідченого Другою Запорізькою
держнотконторою 18.09.1986 року р.№ 2-2158.

14 грудня 2013 року позивачка, як онука
спадкодавця, дочка якої, її мати,
ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, у
встановлений законом строк звернулась
із завою про прийняття спадщини за
законом до приватного нотаріусу
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3

Постановою приватного нотаріусу
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 08.07.2013 року,ОСОБА_1
відмовлено у вчинені нотаріальної дії,
в зв'язку із ненаданням нею
правовстановлюючих документів на
житловий будинок АДРЕСА_2 відповідно
до п. п. 14.15 глави 10 розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

Таким чином, аналізуючи у сукупності
надані докази, суд приходить до
висновку, що спадкоємиця ОСОБА_1 на час
відкриття спадщини після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 є спадкоємицею за
правом представлення, протягом
встановленого 6-ти місячного строку
для прийняття спадщини не заявила про
відмову від неї, звернулась до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, але не отримала свідоцтва про
право власності на спадщину в зв'язку
із відсутністю правовстановлюючих
документів, тому вимоги про визнання
права власності на частину будинку в
порядку спадкуванням за правом
представлення є законними і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про
усунення ОСОБА_1 від права спадкування,
то суд вважає їх такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно правовій позиції Верховного
Суду України, наведеній у ухвалі
колегії суддів судової палати у
цивільних справах від 19.03.2008 року -
відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом , якщо судом
буде встановлено , що вона ухилялась
від надання допомоги спадкоємцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу
або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи з змісту зазначеної
норми закону, суд при вирішенні такої
справи повинен установити факт
ухилення особи від надання
спадкоємцеві допомоги, і факт
перебування спадкоємця в безпорадному
стані через похилий вік, тяжку хворобу
або каліцтво та його потребу в допомозі
цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти
як безпомічність, неспроможність її
своїми силами через похилий вік, тяжку
хворобу або каліцтво фізично та
матеріально самостійно забезпечити
умови свого життя, у зв'язку з чим ця
особа потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання
допомоги спадкоємцеві, який потребував
допомоги, полягає в її умисних діях чи
бездіяльності, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок , мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких
справ суду належить з'ясовувати, чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця за умови отримання ї від
інших осіб і чи мав спадкоємець
матеріальну і фізичну змогу надавати
таку допомогу.

Судом встановлено, і не заперечується
сторонами, що померла ОСОБА_4, починаючи
з 2010 року тяжко хворіла, через хворобу
мала труднощі із пересуванням та
доглядом за собою, а тому потребувала
додаткової допомоги, як фізичної та і
матеріальної. Догляд за нею
здійснювався обома сторонами у справі.
Крім того, з початку 2012 року ОСОБА_4 за
власним бажанням переїхала до онуки
ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1, де і померла.
Поховала її саме онука, сплативши всі
необхідні витрати на поховання.

Вказані обставини підтверджені в
судовому засіданні свідками ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

Таким чином судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_1 опікувалась долею
бабусі під час її хвороби, доглядала
за нею та надавала посильну
матеріальну допомогу.

Тобто в судовому засіданні
позивачкою ОСОБА_2 не надано належних
доказів того, що відповідачка ОСОБА_1
ухилилась від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, тобто усвідомлюючи свій
обов'язок забезпечення підтримки та
допомоги спадкодавцю, мала можливість
його виконувати, але не вчиняла
необхідних дій і робила це умисно, а
тому в задоволені позову повинно бути
відмовлено.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 1266, 1278, Цивільного
кодексу України, ст. ст. 80, 118, 119, 120, 133, 137
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину будинку АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
3-тя особа Приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про усунення від права
спадкування та визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.