Справа №666/6608/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року Дніпровський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого судді

Заболотного В.М.,

при секретареві

Крамчанін О.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ м. Херсона ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із
вказаною скаргою, посилаючись на те, що
на виконані у ВДВС Дніпровського РУЮ у
м. Херсоні перебуває виконавчий лист
№666/3697/13-ц виданий 23.04.2014 року про
виселення скаржника, ОСОБА_1 та
виселення ОСОБА_3І,, з квартири АДРЕСА_1,
про що свідчить Постанова державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Херсоні від 12.09.2014 року про відкриття
виконавчого провадження. Із вказаною
Постановою державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_4 ,
позивач не погоджуюся, вважає її такою,
що постановлена із порушенням норм
діючого законодавства. Вважаю, що
державний виконавець не мав права
відкривати виконавче провадження за
вказаним вище виконавчим документом,
оскільки є прямий Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», що
забороняє виселення осіб з іпотечного
майна, також вказане майно є єдиним
місцем її постійного проживання і
проживання його неповнолітнього сина.
З даних підстав скаржник звернувся до
суду та просить суд визнати
незаконними дії державного виконавця
ДВС Дніпровського РУЮ в м. Херсоні
ОСОБА_2, щодо відкриття виконавчого
провадження №44680610 та скасувати
постанову державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Херсоні ОСОБА_2,
від 12.09.2014 року про відкриття
провадження.

Скаржник, в судове засідання не
з’явився, належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, його
неявка не перешкоджає розгляду даного
питання.

Представник Дніпровського ВДВС
Херсонського РУЮ в судовому засіданні
заперечив, щодо визнання вимог
скаржника, пояснивши при цьому, що
державний виконавець діяли відповідно
до Закону України «Про виконавче
провадження» та своїми діями не
порушив прав ОСОБА_1, просив суд
відмовити в задоволенні скарги.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали
справи, вважає що скарга підлягає
залишенню без задоволення з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження – це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів,
які здійснюються на підставах, у спосіб
та в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню ухвали, постанови
судів у цивільних справах.

Судом встановлено, що в провадженні
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсон
перебуває виконавче провадження за
виконавчим листом №666/3697/13-ц виданий
23.04.2014 року Дніпровським районним судом
м. Херсона, про виселення скаржника,
ОСОБА_1 та виселення ОСОБА_3І,, з
квартири АДРЕСА_1. в м. Херсоні.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий лист № 666/3697/13-ц від 23.04.2014
року про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_5І, які
зареєстровані та проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташованій за адресою: АДРЕСА_2,зі
зняттям з реєстраційного обліку у
органів МВС України поданий згідно
вимогам, що відповідає ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв’язку з цим 29.09.2014 року відкрито
виконавче провадження про стягнення.

Згідно п.8 ч.2 ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
на підставі виконавчого документа,
зазначеного в ст.17 цього Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

До посилань скаржника на те, що
державний виконавець не мав права
відкривати виконавче провадження за
вказаним вище виконавчим документом,
оскільки є прямий Закон України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», що
забороняє виселення осіб з іпотечного
майна суд відноситься критично
оскільки в даному законі відсутні
будь-які посилання на заборону
виселення з іпотечного майна.

Суд вважає необґрунтованими посилання
скаржника на порушення його прав,
оскільки постанова про відкриття
виконавчого провадження була винесені
відповідно до закону та критично
відноситься до доводів скаржника про
необхідність визнання дій посадових
осіб ВДВС Дніпровського РУЮ в м.
Херсоні неправомірними, оскільки
відносини щодо стягнення
заборгованості регулюються Законом
України “Про виконавче провадження”,
яким чітко встановлені межі
повноважень державного виконавця та
зокрема обов’язок виконувати рішення
суду. Скаржником не було надано суду
будь – яких належних та достатніх
доказів в обґрунтування того, що в діях
державних виконавців є порушення
Закону.

Таким чином, аналізуючи зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд на
основі повного і всебічного
з’ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, приходить до
висновку, що вимоги скаржника є такими,
що не підлягають задоволенню, оскільки
державний виконавець діяв відповідно
до Закону та в межах своїх повноважень.

Керуючись ст.ст.8, 9, 17, 19, 25 Закону
України “Про виконавче провадження”,
ст.1 Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», ст.ст.383 - 389 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ м. Херсона ОСОБА_2,–
відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя

Заболотний В.М