Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4599/14
Головуючий у 1-й інстанції Леміщенко
Суддя-доповідач Панкеєв
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на ухвалу
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області від 01 вересня 2014 року
про відкриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" про захист прав
споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ
«Привтабанк» про захист прав
споживачів, в якому посилаючись на те,
що він прибав у кредит телевізор, який
повернув продавцю, а тому просив
визнати припиненими правовідносини
на підставі кредитного договору від
19.07.2006 року.

Ухвалу Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 01 вересня 2014 року було відкрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" про
захист прав споживачів.

ПАТ КБ «Привтабанк» посилаючись на те,
що після укладення кредитного договору
виникають договірні кредитні
правовідносини, а тому до спорів щодо
виконання кредитного договору не
можуть застосовуватися положення
Закону України «Про захист прав
споживачів». Банк вважає, що судом
безпідставно відкрите провадження у
справі за місцем проживання позивача. А
тому ухвала про відкриття провадження
у справі підлягає скасуванню, а справа
передачі за підсудністю до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська за
місцем знаходження відповідача.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частині 1 статті 312 ЦПК
України передбачено, що розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Постановивши ухвалу про
відкриття провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги заявлено в силу вимог
Закону України «Про захист прав
споживачів», а тому, як-то вказано в
позовній заяві, позивач пред'явив позов
згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України - за своїм
місцем проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК
України позови про захист прав
споживачів можуть пред'являтися також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Основні доводи апеляційної скарги
полягають в тому, що такий позов не може
пред'являтися, як позов про захист прав
споживача, оскільки між банком та
ОСОБА_2 після укладання мають місце
договірні зобов'язання і положення
Закону України «Про захист прав
споживачів» розповсюджуються тільки
на стадії укладання кредитного
договору, вимоги позивача заявлені на
стадії виконання кредитного договору,
отже судом безпідставно відкрите
провадження у справі за місцем
проживання позивача. А тому ухвала про
відкриття провадження у справі
підлягає скасуванню, а справа передачі
за підсудністю за правилами 2 статті 109
ЦПК України, до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська за місцем
знаходження відповідача.

Такі доводи апеляційної скарги не
приймаються колегією судів виходячи із
наступного.

За роз'ясненнями п.1 постанови
Пленуму ВСУ від 19 квітня 1996 року № 5
«Про практику розгляду цивільних справ
за позовами про захист прав
споживачів» споживачем, права якого
захищаються на підставі Закону України
«Про захист прав споживачів », є лише
громадяни (фізична особа ), котрий
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити товари
(роботи, послуги ) для власних потреб.
Закон регулює відносини споживача
підприємством, установою, організацією
чи громадянином - підприємцем, які
виготовляють та продають товари,
виконують роботи і надають послуги,
незалежно від форм власності та
організаційних форм підприємства.

За рішенням Конституційного суду
України від 10.11.2011 року у справі № 1-26/2011
положення Закону України "Про захист
прав споживачів" від 12 травня 1991 року у
взаємозв'язку з положеннями частини
четвертої статті 42 Конституції України
треба розуміти так, що їх дія
поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як
під час укладення, так і виконання
такого договору.

Як убачається зі змісту заяви,
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом
про захист порушеного права,
пов'язаного з отриманням споживчого
кредиту.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, пов'язані з отриманням
кредитних послуг позивачеві, який є
споживачем таких послуг, а відтак,
відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України,
ОСОБА_2 вибрав підсудність справи за
місцем свого проживання.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач звернувся за захистом своїх
прав саме як споживач. Законом не
заборонено особі звертатися за
захистом порушених прав та інтересів,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги
будь-якими нормами матеріального права
-на свій розсуд.

На стадії прийняття позовної
заяви та відкриття провадження у
справі суд позбавлений можливості
надати повну та неупереджену оцінку що
суті позовних вимог, правовідносин
сторін та правового обґрунтування
вимог.

У відповідності до вимог статті
214 ЦПК України, лише під час ухвалення
судового рішення суд вирішує питання
щодо правовідносин сторін, які
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин
тощо.

Таким чином, судова колегія вважає,
що оскаржувана ухвала постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
а відтак, підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 01 вересня 2014 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді