Справа № 583/3613/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в м. Охтирка Сумської області у
складі:

головуючого-судді
Білери П.П.

при секретарі
Дяченко Ю.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника третьої особи
Гмирі В.П.

прокурора
Панченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Охтирка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - виконавчий
комітет Охтирської міської ради, про
позбавлення батьківських прав та
призначення опікуна, суд

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2014 року до Охтирського
міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_3, третя особа -
виконавчий комітет Охтирської міської
ради, про позбавлення батьківських
прав та призначення опікуна.

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим,
що відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а його рідна
сестра ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_4. 13
листопада 2007 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 було розірвано, про що у відділі
реєстрації актів цивільного стану по
місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
було зроблено актовий запис № 176. Після
розірвання шлюбу ОСОБА_7 разом зі своїм
сином ОСОБА_4 почала проживати за
адресою: АДРЕСА_1. 25 вересня 2013 року
ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7 померла.

Крім того, позивач зазначає у позові, що
з моменту розлучення, тобто з 13
листопада 2007 року і по цей час
відповідач ОСОБА_3 бачив свого сина
ОСОБА_4 лише декілька разів. За
відповідачем ОСОБА_3 на даний час є
заборгованість по виплаті аліментів на
утримання своєї дитини у сумі 27005,74
гривень, які він взагалі жодного разу
не сплачував; ніякої іншої
матеріальної допомоги на утримання
дитини ОСОБА_4 він надає, не цікавиться
його умовами проживання, не бере участі
в його вихованні, не піклується про
фізичний та духовний розвиток дитини,
в тому числі не забезпечує
необхідного харчування, медичного
догляду та лікування, що негативно
впливає на фізичний та духовний
розвиток дитини. Відповідач не
спілкується з дитиною взагалі, не
надає дитині доступу до духовних
цінностей, не сприяє засвоєнню нею
загально визначених норм моралі, не
виявляє інтересу до її внутрішнього
світу. Також позивач ОСОБА_1 на
підтвердження своїх позовних вимог
зазначає, що батько дитини ОСОБА_3 03
вересня 2014 року написав заяву про те, що
він не заперечує проти позбавлення
його батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
дана заява є нотаріально посвідченою.
Тому враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся до суду та просить позбавити
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
відносно сина ОСОБА_4, призначити його
опікуном над дитиною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю та
просив суд позовні вимоги задовольнити
повністю, позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно його сина
ОСОБА_4 та призначити його - ОСОБА_1
опікуном над дитиною ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин,
хоча про хоча про день та час розгляду
справи був повідомлений завчасно та
належним чином. У матеріалах справи є
його нотаріально посвідчена заява від
03 вересня 2014 року, у якій він вказує, що
не заперечує проти позбавлення його
батьківських прав відносно
неповнолітньої дитини ОСОБА_4, та
просить суд розглянути справу у його
відсутність.

Прокурор Охтирської міжрайонної
прокуратури ОСОБА_8 в судовому
засіданні висловила свою думку про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 по відношенню до свого
неповнолітнього сина ОСОБА_4, та
призначення його опікуном ОСОБА_1,
враховуючи матеріали справи та те, що
батько вказаної дитини ОСОБА_3
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків та не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав.

Представник третьої особи органу опіки
і піклування виконавчого комітету
Охтирської міської ради Гмиря В.П. в
судовому засіданні висловив думку про
можливість задоволення даного позову,
так як в інтересах малолітньої дитини
доцільно було б позбавити відповідача
ОСОБА_3 батьківських прав, встановити
опіку над дитиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити його
опікуном позивача по справі ОСОБА_1

У судовому засіданні допитана у якості
свідка ОСОБА_9, яка є бабусею
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила суду, що після
смерті її доньки ОСОБА_7, у кінці серпня
2014 року, яка є матір'ю дитини ОСОБА_4, її
онук ОСОБА_4 почав проживати з її
родиною за адресою: АДРЕСА_1. Крім того,
вона зазначила, що з 2007 року і по цей час
батько дитини ОСОБА_3 взагалі не
цікавиться життям свого сина ОСОБА_4, не
відвідує його, не бере участь у його
вихованні та навчанні, жодної
матеріальної допомоги не надає,
ухиляється від сплати аліментів на
утримання дитини та має велику
заборгованість по їх виплаті.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю з
наступних підстав.

Як встановлено судом, між сторонами
виникли сімейні правовідносини, в яких
порушено право малолітньої дитини на
батьківське піклування.

Судом встановлено, що відповідно до
копії свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану по місту
Охтирка Охтирського міськрайонного
управління юстиції Сумської області,
батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_3, а матір'ю є ОСОБА_7, про що в
Книзі реєстрації народжень 12 жовтня 2006
року було зроблено відповідний актовий
запис за № 374.

Також у судовому засіданні були
досліджені наступні копії документів,
з яких вбачається зміна прізвища
матері дитини, а саме: згідно свідоцтва
про одруження серії НОМЕР_4, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області 14 червня 2006 року,
ОСОБА_7 змінила своє прізвище на ОСОБА_7.
На підставі свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_5, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області 13 листопада 2007 року,
шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_7
було розірвано та після розірвання
прізвища їй було залишено прізвище
ОСОБА_7. Згідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_6, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області 25 вересня 2013 року,
ОСОБА_7 змінила своє прізвище на ОСОБА_7.

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла, про що
свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_7, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції у
Сумській області, про що 30 серпня 2014
року було зроблено актовий запис про
смерть за № 424.

Судом було встановлено, що відповідно
до свідоцтва про народження серії
НОМЕР_8, виданого 02 листопада 1984 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Охтирської міської ради Сумської
області, батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
є ОСОБА_13 та ОСОБА_9. Відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_9,
виданого 10 серпня 1987 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Охтирської міської ради Сумської
області, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
є ОСОБА_13 та ОСОБА_9. Враховуючи
вищевикладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є
рідним братом та сестрою; а ОСОБА_1
являється рідним дядьком
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 від 03
вересня 2014 року, посвідченої приватним
нотаріусом Охтирського міського
нотаріального округу ОСОБА_14,
зареєстрованої в реєстрі за № 795,
батько малолітньої дитини - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_3 не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав щодо його сина,
ОСОБА_4 Крім того, у самій заяві
відповідач ОСОБА_3 просить суд слухати
справу у його відсутність.

Також судом були досліджені
характеристики з Охтирської
загальноосвітньої школи І - ІІІ
ступенів № 11, де навчається ОСОБА_4, з
яких вбачається, що його навчанням та
вихованням займалася лише мати дитини,
натомість батько дитини ОСОБА_3 жодного
разу не відвідав школи, не цікавиться
взагалі його навчанням та не підтримує
зв'язок зі школою і класним керівником
його сина ОСОБА_4.

Згідно довідки від 04 вересня 2014 року за
№ 8761/02 - 41, виданої відділом державної
виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції, на
підставі рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
по справі № 2 - 692, виконавчого листа від
15 травня 2007 року з ОСОБА_3
присуджено стягувати аліменти в
розмірі ? частини його заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання його
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення
ним повноліття; станом на ІНФОРМАЦІЯ_6
року заборгованість по виплаті
аліментів складає 27005,74 гривень.

Крім того, судом було з'ясовано, що
позивач ОСОБА_1 дійсно проживає за
адресою: АДРЕСА_1, та має наступний
склад сім'ї: батько - ОСОБА_13, мати -
ОСОБА_9, що підтверджується довідкою
від 09 вересня 2014 року за № 398, виданою
виконавчим комітетом Охтирської
міської ради сумської області.

Згідно до висновку органу опіки та
піклування Охтирської міської ради від
17 жовтня 2014 року за № 01 - 26/1502,
відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від
виконання своїх батьківських
обов'язків по утриманню, вихованню та
розвитку свого сина ОСОБА_4, не виявляє
до нього жодних батьківських почуттів,
не цікавиться його умовами проживання,
не бере участі в його вихованні, не
піклується про фізичний та духовний
розвиток дитини, в тому числі не
забезпечує необхідного харчування,
медичного догляду та лікування, що
негативно впливає на фізичний та
духовний розвиток дитини; не
спілкується з дитиною взагалі, не
надає дитині доступу до духовних
цінностей; ніякої іншої матеріальної
допомоги на утримання дитини ОСОБА_4
він надає та на даний час має
заборгованість по виплаті аліментів на
утримання своєї дитини у сумі 27005,74
гривень. На даний час дитина ОСОБА_4
проживає разом зі своїм дядьком -
позивачем ОСОБА_1, бабусею ОСОБА_9 та
дідусем ОСОБА_13 у їх родині. Останні
повністю займаються вихованням,
навчанням та всебічним розвитком
дитини, забезпечують його матеріально.
Крім того, у висновку зазначається, що
позивач ОСОБА_1 не має жодних
протипоказань, які б перешкодили бути
йому офіційним опікуном над своїм
неповнолітнім племінником ОСОБА_4, а
тому позбавлення батьківських прав
ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4,
встановлення над останнім опіки та
призначення над малолітньою дитино
опікуна ОСОБА_1 відповідає інтересам
самої дитини та дозволить здійснювати
його соціально - правовий захист. Орган
опіки та піклування Охтирської міської
ради не заперечує проти встановлення
опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_4
та призначення опікуном позивача
ОСОБА_1

Вищевказані обставини дають суду
підстави вважати, що дійсно відповідач
ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
сина ОСОБА_4.

Як зазначається у ч. 1, 2 Ст. 244 Сімейного
кодексу України опікуном,
піклувальником дитини може бути за її
згодою повнолітня дієздатна особа. При
призначенні дитині опікуна або
піклувальника органом опіки та
піклування враховуються особисті
якості особи, її здатність до виховання
дитини, ставлення до неї, а також
бажання самої дитини.

Враховуючи вищевикладену норму закону
та беручи до увагу те, що позивач ОСОБА_1
згідно висновку про стан здоров'я,
виданого 25 вересня 2014 року Комунальним
закладом «Охтирська центральна
районна лікарня», має задовільний стан
здоров'я та не має медичних
протипоказань щодо призначення його
опікуном над неповнолітньою дитиною;
згідно довідки за № 215 - 10092014/59210,
виданої управлінням інформаційно -
аналітичного забезпечення УМВС
України в Сумській області, ОСОБА_1
станом на 30 вересня 2014 року до
кримінальної відповідальності не
притягувався, не знятої чи не погашеної
судимості не має та в розшуку не
перебуває; згідно виробничої
характеристики від 02 жовтня 2014 року за
№ 49, виданої товариством з обмеженою
відповідальністю «Транспортна
Компанія «Альянс +», ОСОБА_1 працює на
вказаному підприємстві водієм
транспортних засобів з 01 вересня 2014
року, має стабільний заробіток та
зарекомендував себе позитивним,
відповідальним працівником, а тому суд
вважає, що є всі обґрунтовані підстави
для призначення позивача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, опікуном над
неповнолітньою дитиною ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до положень Ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав» від 30
березня 2007 року за № 3 особи можуть
бути позбавлені батьківських прав лише
щодо дитини, яка не досягла
вісімнадцяти років, і тільки з підстав,
передбачених Ст. 164 Сімейного
кодексу України.

Ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання, не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
цінностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу
України, право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, в якому
вона перебуває, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 243 ч. 1 Сімейного кодексу
України передбачено, що опіка
встановлюється над дітьми
позбавленими батьківського
піклування.

Згідно до Ст. 60 ч. 3 Цивільного кодексу
України суд встановлює опіку над
малолітньою особою, якщо при розгляді
справи буде встановлено, що вона
позбавлена батьківського піклування, і
призначає опікуна за поданням органу
опіки та піклування.

У відповідності до Ст. 9 Конвенції про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй
20 листопада 1989 року, яка ратифікована
Україною 27 лютого 1991 року,
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції
про права дитини передбачено, що в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Також відповідно до «Декларації прав
дитини», проголошена Генеральною
Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй
від 20 листопада 1959 року, дитині законом
або іншими засобами повинен бути
забезпечений спеціальний захист і
надані можливості та сприятливі умови,
які дозволили б їй розвиватися фізично,
розумове, морально, духовно та у
соціальному відношенні здоровим і
нормальним шляхом і в умовах свободи та
гідності. При виданні з цією метою
законів головним міркуванням має бути
найкраще забезпечення інтересів
дитини.

У преамбулі Конвенції Організації
Об'єднаних Націй про права дитини
визначено, що дитині для повного і
гармонійного розвитку її особи
необхідно зростати в сімейному
оточенні, в атмосфері щастя, любові і
розуміння. Зазначене положення також
закріплено у статті 11 Закону України
«Про охорону дитинства», якою сім'я
визнається природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і яка несе
відповідальність за створення
належних умов для цього.

Таким чином, вивчивши матеріали справи,
аналізуючи приведені докази та даючи
їм оцінку, беручи до уваги покази
свідка, та заслухавши пояснення
позивача, представника третьої особи,
прокурора, суд дійшов обґрунтованого
висновку, що в інтересах малолітньої
дитини доцільно позбавити ОСОБА_3
батьківських прав по відношенню до
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
призначити йому опікуна ОСОБА_1.

В силу ч. 1 Ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до вимог статей 3, 15
Цивільного процесуального кодексу
України захисту в судовому порядку
підлягає виключно порушене право
особи.

Керуючись ч. 4 Ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до Ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України
сторони мають рівні права щодо надання
доказів і кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підстави своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Цивільного
процесуального кодексу України.

Статтею 60 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень і
такі докази подаються сторонами, однак
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Докази повинні бути належними та
допустимими, як того вимагають Ст. ст.
58, 59 Цивільного процесуального кодексу
України.

При винесені рішення суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення, суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатній взаємозв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні в якому наводить мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд при винесені судового рішення
враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного
процесуального кодексу України під
час ухвалення рішення суд повинен
з'ясувати чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити, або в позові
відмовити.

На підставі ч. 1 Ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а тому з
відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
Конституції України, Конвенції ООН про
права дитини, Закону України «Про
охорону дитинства», керуючись Ст. ст. 10,
60, 88, 174, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, Ст. ст. 164, 165, 243, 244
Сімейного кодексу України, Ст. 60
Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа - виконавчий комітет Охтирської
міської ради, про позбавлення
батьківських прав та призначення
опікуна, - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над неповнолітньою
дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та призначити його опікуном ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи
НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, на користь позивача ОСОБА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичної особи
НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, суму судового збору у розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційна скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду
П. П. Білера