Справа № 442/1171/14-ц
Провадження №2/457/188/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області в складі:

головуючої судді
Василюк Т.В.

з участю секретаря
Луцької І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Трускавці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до гаражного
кооперативу «Сокіл» про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок пожежі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького
міського суду Львівської області із
позовом до гаражного кооперативу
«Сокіл» про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок пожежі. Свої
вимоги мотивував тим, що він є членом
гаражного кооперативу «Сокіл», в якому
йому належить металевий гараж НОМЕР_1.
13.08.2013 року йому на мобільний телефон
зателефонували та повідомили, що в
гаражному кооперативі «Сокіл»
загорівся його гараж. Причиною пожежі,
згідно акту про пожежу від 13.08.2013 року,
встановлено самозайняття горючого
матеріалу від розігрітої металевої
поверхні. Однак він вважає, що основною
причиною знищення його майна стала
бездіяльність працівників гаражного
кооперативу «Сокіл», оскільки пожежа в
його гаражі виникла через деякий
проміжок часу після пожежі, яка
відбувалася поряд. Крім того, за фактом
цієї пожежі проведена перевірка та
інші вірогідні або фактичні причини
пожежі не встановлені, що
підтверджується постановою про
закриття кримінального провадження
від 25.10.2013 року. Пожежею були знищені
крівля, стіни, підлога гаражу,
електроприлади, особисті речі, а всього
на загальну суму 37700,00 грн. Зазначені
обставини підтверджуються змістом
акту про пожежу.

23.09.2014 року позивач подав уточнену
позовну заяву в якій зазначив, що
пожежею знищені двері гаражу - 4000 грн.,
холодильник - 1000 грн., транзистор - 300
грн., газова плитка - 700 грн., велосипед -
1000 грн., магнітофон - 500 грн., дитячий
одяг - 3000 грн., дубові двері - 1000 грн.,
вікна (4 шт.) - 4000 грн., точильний станок -
700 грн., крісла (2 шт.) - 600 грн., фритюрниця
- 1000 грн., тумбочка під телевізор - 400
грн., кавоварка - 1200 грн., соковижималка -
600 грн., килими (3 шт.) - 450 грн., набір
посуду - 1250 грн., слюсарні інструменти -
3000 грн., шафа - 2000 грн., стіни гаражу та
покрівля - 7000 грн.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали та
просили його задовольнити з підстав
викладених у позові. Позивач також
зазначив, що вартість речей, що згоріли,
він визначав виходячи з власного
переконання.

Представник відповідач в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, суду пояснив, що позивач
порушив правила безпеки. Крім того, в
гаражі повинен бути лише автомобіль, а
не особисті речі такі як килими, посуд,
вікна і т.д. Також відповідно до
письмового заперечення ОСОБА_1 є членом
гаражного кооперативу «Сокіл», так як
має у власності на території гаражного
кооперативу металевий гараж НОМЕР_1,
яким користується особисто. У
відповідності до п.п. 3-2 Статуту
гаражного кооперативу «Сокіл», саме
власником не виконувались правила
пожежної безпеки та не підтримувався
відповідний санітарний стан в гаражі,
де зберігались легкозаймисті предмети
та приміщення гаражу було захаращено
речами домашнього вжитку. При
обстеженні працівниками
Трускавецького МВ ГУ ДСНС України у
Львівській області гаражного
кооперативу «Сокіл» порушення вимог
протипожежної безпеки у відповідності
до Закону України «Про пожежну
безпеку» не виявлено, про що свідчить
не притягнення до будь-якої
відповідальності керівництва
гаражного кооперативу «Сокіл». Просив
у задоволенні позову відмовити.

Будучи допитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_2 показав, що працює
головним інспектором в Трускавецькому
МВ ГУ ДСНС України у Львівській
області. Він приїхав разом із іншими
пожежниками за викликом в гаражний
кооператив «Сокіл». Також на місці
працювала слідчо-оперативна група
Трускавецького МВ ГУ МВС України у
Львівській області. Ним у присутності
слідчого ОСОБА_3 та власника гаража
ОСОБА_1 було складено акт про пожежу.
Речі, які були знищені пожежею, він
зазначив у акті візуально оглянувши
гараж, де все було складено купою,
відтак записав, які саме речі,
переважно зі слів ОСОБА_1

Будучи допитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3 показав, що працює
слідчим СВ Трускавецького МВ ГУ МВС
України у Львівській області. Він
приїхав разом із слідчо-оперативною
групою Трускавецького МВ ГУ МВС
України у Львівській області іншими
пожежниками в гаражний кооператив
«Сокіл». Він та власник гаража ОСОБА_1
був присутній при складанні головним
інспектором ОСОБА_2 акта про пожежу, а
також ним було складено протокол
огляду місця події.

Будучи допитаним в судовому засіданні
свідок ОСОБА_4 показав, що він близько 7
років працює сторожем в гаражному
кооперативі «Сокіл», ввечері12.08.2013 року
десь близько 21 год., перед пожежею в
гаражі ОСОБА_1 поблизу гаража
останнього загорівся мікроавтобус.
Приїхали пожежники та погасили
автомобіль та трохи полили стіну
гаража ОСОБА_1 Він спостерігав за
місцем пожежі десь близько 1,5 год., але
більше нічого не горіло і диму не було.
Близько 04 год. ночі він пішов на місце
пожежі та вилив відро води на гараж
ОСОБА_1 На стінці гаража вода закипіла.
В нього був розряджений мобільний
телефон, і тому він пішов в сторону дач,
де зустрів свого знайомого, який і
викликав пожежників. Пожежники
приїхали десь за пів години після
виклику. Пожежники приїхали та ломами
відігнули двері та відрізали
внутрішній замок. Коли гараж був
зачинений, то він чув два вибухи в
гаражі. Коли відкрили гараж, то він
бачив всередині дуже багато газет та
паперів, крім того, в гаражі була газова
плитка, газовий балон, м'яке крісло.

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити із наступних
підстав.

Судом встановлено, що 13.08.2013 року в м.
Трускавці по вул. Стебницькій в
металевому гаражі ОСОБА_1 в гаражному
кооперативі «Сокіл» виникла пожежа.
Відповідно до акту про пожежу,
складеного 13.08.2013 року головним
інспектором Трускавецького МВ ГУ ДСНС
України у Львівській області ОСОБА_2 за
участю слідчого СВ Трускавецького МВ
ГУ МВС України у Львівській області,
власника гаража ОСОБА_1 пожежу виявлено
13.08.2013 року орієнтовно в 05 год. 53 хв.
пожежу ліквідовано о 06 год. 42 хв.
Пожежею знищено речі домашнього вжитку
на площі 13 кв.м.. магнітофон, транзистор,
шафа, крісла (2 шт.), холодильник, газова
плита, велосипед, двері, вікна (4 шт.),
точильний станок. Пожежею пошкоджено
двері гаражу, стіни, покрівля гаражу,
інструменти (а.с. 4).

В постановові про закриття
кримінального провадження від 25.10.2013
року, зазначено, що згідно акту про
пожежу від 13.08.2013 року причиною пожежі
встановлено самозаймання горючого
матеріалу від розігрітої металевої
поверхні та у зв'язку з відсутністю
наслідків у вигляді заподіяння шкоди у
великих розмірах та відсутністю
прямого умислу у порушенні
кримінальної справи за ч. 2 ст. 194 КК
України відмовлено. (а.с. 5).

Відповідальність, передбачена ч. 1 ст.
1166 ЦК України, передбачає прямий
зв'язок між виною особи та наслідками,
які наступили у результаті
неправомірних дій особи.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 25.10.2013 року в
порушенні кримінальної справи за ч. 2
ст. 194 КК України (пошкодження майна)
-відмовлено. В постанові та в акті про
пожежу вказано, що причиною пожежі є
самозаймання горючого матеріалу від
розігрітої металевої поверхні. Проте
ані в акті, ані в постанові не
зазначено, що необережне поводження з
вогнем мало місце саме з вини
працівників кооперативу.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ
«Про практику розглядами судами
цивільних справ про відшкодування
шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок
та є вина зазначеної особи. В
Постанові про відмову в порушенні
кримінальної справи та в акті про
пожежу не встановлено винної особи, яка
заподіяла цю шкоду.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Матеріали справи не містять доказів
наданих позивачем стосовно того, що
саме від неправомірних дій відповідача
виникла пожежа у гаражі, відсутні дані
про те, які саме правила пожежної
безпеки були порушені відповідачами, а
також те що стосовно них були складені
відповідні документи про порушенням
ними правил пожежної безпеки і вони
були притягнуті до відповідальності.

Суд приходить до висновку, що
позивачем в судовому засіданні не
доведено факт вини відповідача у
пожежі та причинний зв'язок між їх
неправомірними діями на наслідком.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ, пов'язаних з
діяльністю гаражно-будівельних
кооперативів» при вирішенні справ
даної категорії судам необхідно
керуватись відповідним цивільним,
шлюбно-сімейним і іншим
законодавством, яке регулює
правовідносини між
гаражно-будівельними кооперативами, їх
членами і іншими особами, а також
статутами цих кооперативів.

Згідно п. 1-9 Статуту ГК "Сокіл" гаражний
кооператив контролює використання
збудованих гаражів виключно за
призначенням. Також до п. 2-3 Статуту
передбачено, що гаражний кооператив
зобов'язаний забезпечувати виконання
правил пожежної безпеки та забезпечити
належним чином охорону майна громадян,
членів кооперативу (а.с. 16-17).

Однак відповідно до п. 3-2 Статуту кожний
член гаражного кооперативу «Сокіл»
зобов'язаний виконувати правила
пожежної безпеки та підтримувати
відповідний стан як і в гаражі, так і на
території гаражного кооперативу (а.с.
18).

Відповідно до п. 2 Правил пожежної
безпеки в гаражному кооперативі
«Сокіл», які позивач як член
кооперативу повинен виконувати, гараж
повинен очищатись від горючого сміття
і постійно утримуватись в чистоті
(а.с.14).

Позивач вказує у позові, що пожежею
були знищені: двері гаражу,
холодильник, транзистор, газова плитка,
велосипед, магнітофон, дитячий одяг,
дубові двері, вікна (4 шт.), точильний
станок, крісла (2 шт.), фритюрниця,
тумбочка під телевізор, кавоварка,
соковижималка, килими (3 шт.), набір
посуду, слюсарні інструменти, шафа,
стіни гаражу та покрівля. Проте,
знищення дитячого одягу, фритюрниці,
соковижималки, кавоварки, тумбочки під
телевізор, килимів, набору посуду,
слюсарних інструментів не перелічені в
акті про пожежу, до суду не надано
жодних доказів того, що вони дійсно
знаходились в гаражі, крім того
позивачем не надано підтвердження
вартості всіх знищення всіх вказаних
речей та не надано документів про їх
належність позивачу.

Посилання позивача та на те, що вина
відповідача у заподіянні шкоди
підтверджується тим фактом, що
органами досудового слідства
відмовлено у порушенні кримінальної
справи за ознаками злочину,
передбаченого ст. 194 КК України, так як
не встановлено факту підпалу гаражу, на
думку суду не може бути підставою для
притягнення відповідача до цивільної
відповідальності, оскільки органами
досудового слідства достовірно не
встановлені причини пожежі, а сам факт
відсутності доказів підпалу не
свідчить про наявність вини
відповідача у виникненні пожежі.

Таким чином, на думку суду позивачем та
його представником під час судового
розгляду не було надано достатніх та
належних доказів у підтвердження того,
що пожежа у гаражі виникла за винних
дій відповідача, тому відсутні
підстави для стягнення з нього
завданої пожежею шкоди.

З огляду на вищевикладене, за таких
обставин суд дійшов висновку про
безпідставність заявленого позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.
10, 60, 209, 212, 215- 218 ЦПК України, с у д,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
гаражного кооперативу «Сокіл» про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок пожежі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Трускавецький міський суд Львівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: Т. В. Василюк