АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий 1 інстанції - Гайдук С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи
О.В.

при секретарі: Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про визнання припиненим договору
поруки

за апеляційною скаргою Чернікової
ЛюбовіІгорівни в інтересах публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 вересня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до ПАТ
«Альфа-Банк» про визнання припиненим
договору поруки.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що 22
квітня 2008 року між ПАТ «Альфа Банк» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
490065206, за яким банк надав позичальнику
грошові кошти в розмірі 17020 доларів США.
Відповідно до умов якого, процентна
ставка встановлювалась на рівні 14,5
відсотків річних. Для забезпечення
виконання зобов'язань за договором
кредиту, 22 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа
Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір
поруки № 490065206-П, за яким позивачка
поручилась за виконання боржником
обов'язків, передбачених кредитним
договором. З 1 вересня 2008 року банк
збільшив процентну ставку за кредитом
без згоди поручителя. У зв'язку з чим
збільшено її обсяг відповідальності. А
тому позивач вважає, що на підставі ч.1
ст. 559 ЦК України порука є припиненою з 1
вересня 2008 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 вересня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про
визнання припиненим договору поруки -
задоволено.

Визнано поруку, яка виникла на підставі
договору поруки № 490065206-П від 22 квітня
2008 року, укладену між ОСОБА_2 та ПАТ
«Альфа Банк» такою, що припинена з 01
вересня 2008 року.

Стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» на користь
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 244,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ЧерніковаЛ.І. в інтересах ПАТ
«Альфа Банк» подала апеляційну скаргу,
в якій просить рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 04 вересня 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Посилається на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, та зазначає, що у
відповідності до п.2.1 договору поруки
поручитель поручається за виконання
боржником обов'язків, що виникли на
підставі основного договору або
можуть виникнути на підставі нього у
майбутньому. Крім того, зазначила, що
банк без згоди поручителя має право
змінити процентну ставку в
односторонньому порядку, що
передбачено п. 6.2 кредитного договору.

Сторони у судове засідання не
з'явились. Про день, час та місце
повідомлялись належним чином. Про
причини своєї неявки не повідомляли.

Тому, відповідно до ст.305 ЦПК України
колегія суддів вирішила розглядати
справу за відсутності осіб, що не
з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що позивача
не було повідомлено про зміну
процентної ставки до кредитного
договору, оскільки за умовами договору
поруки не передбачено зміни процентної
ставки за основним зобов'язанням без
письмової згоди поручителя з такими
висновками суду погоджується колегія
суддів виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що 22 квітня 2008 року
між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_4
укладено кредитний договір № 490065206,
відповідно до умов якого, банк надав
ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 17020
доларів США з процентною ставкою 14.5
відсотків річних.

В забезпечення виконання кредитного
договору № 490065206 від 22 квітня 2014 року
між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа Банк»
укладено договір поруки № 490065206-П від 22
квітня 2008 року за умовами п. 2.1. договору
поруки позивач поручається перед
відповідачем за виконання
позичальником усіх його обов'язків, що
виникли з Кредитного договору від 22
квітня 2008 року.

Пунктом 5.4. договору поруки визначено,
що у разі збільшення обсягу
відповідальності боржника за основним
зобов'язанням передбачена цим
Договором порука діє тільки у випадку,
якщо поручитель надасть свою згоду на
таке збільшення.

З матеріалів справи вбачається, що 08
серпня 2008 року відповідач ПАТ
«Альфа-банк» направив позичальнику
ОСОБА_4 листа про зміну умов кредитного
договору № 490065206 від 22 квітня 2008 року та
поінформовано позичальника про
підвищення з 01 вересня 2008 року
відсоткової ставки за кредитним
договором на рівні 16,5 відсотків річних.

Судом встановлено, що всупереч
вимогам п. 5.4 договору поруки № 490065206-П
від 22 квітня 2008 року банк не отримав
згоду на збільшення обсягу
відповідальності боржника.

Частиною 1 ст.559 ЦК України визначено, що
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі змін зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого збільшився
обсяг його відповідальності.

У відповідності до п. 22 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» відповідно до ч.1 ст.559
ЦК України припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо, без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Таким чином, виходячи із умов Договору
поруки, а саме п.5.4, кредитор не вправі
без згоди поручителя змінювати умови
Кредитного договору з позичальником, у
наслідок яких збільшується обсяг
відповідальності поручителя. Під
згодою розуміється укладання
додаткових угод, підписаних
уповноваженими представниками сторін.

А тому, оскільки в матеріалах справі
відсутня згода поручителя на
збільшення розміру його
відповідальності через підвищення
відсоткової ставки шляхом укладання
додаткової угоди, в свою чергу банк не
повідомляв про даний факт поручителя, а
отже, банк в порушення вимог чинного
законодавства в односторонньому
порядку збільшив обсяг
відповідальності поручителя, що
суперечить вимогам чинного
законодавства та п. 5.4 Договору поруки.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що доводи апелянта проте, що
банк без згоди поручителя має право
змінити процентну ставку в
односторонньому порядку не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки у
відповідно до п.5.4 договору поруки
відповідач мав отримати згоду на
збільшення розміру відсоткової ставки.
Крім того, кредитним договором не
передбачено збільшення розміру
відсоткової ставки в односторонньому
порядку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим, відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого підстав для його
скасування з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ЧерніковоїЛюбові
Ігорівни в інтересах публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: