Справа № 750/8095/14 Провадження №
22-ц/795/2116/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Коверзнев В. О. Доповідач - Хромець Н. С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець
Н.С.суддів:Бечка Є.М., Острянського В.І.
при секретарі:Мартиновій А.В.за
участю:представника позивача Рожка С.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 16
вересня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 16 вересня 2014 року
відмовлено у позові публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» про стягнення з
ОСОБА_6 27 338 грн. 66 коп. заборгованості
за договором по надання банківських
послуг з підстав недоведеності вимог
позивачем.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення місцевого суду
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог. Позивач
вважає, що рішення суду першої
інстанції постановлене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Зокрема, позивач вказує на
доведеність отримання відповідачем
коштів і посилається на «виписку по
руху коштів», з якої, на думку позивача,
видно що відповідачу було 10.04.2007 р.
встановлено кредитний ліміт 21 600 грн. і
він користувався цими коштами. Крім
того, позивач в апеляційній карті
посилається на звернення до суду в
межах строку позовної давності і на
порушення судом першої інстанції норм
ст. 129 Конституції України та ст.ст. 1, 5,
10, 11, та 60 ЦПК України.

У судовому засіданні
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові, але з інших
підстав.

Відмовляючи у позові, суд
першої інстанції послався на
відсутність доказів про звернення
відповідача до позивача із заявою про
надання кредиту в розмірі 7900 грн. і
отримання відповідачем вказаних
коштів.

Такі висновки суду зроблені з
порушенням норм процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення спору. Рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності і
обґрунтованості, оскільки судом не
повно і не всебічно з'ясовані
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.8 постанови № 5
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
проведення попереднього судового
засідання у справах за спорами, що
виникають з кредитних правовідносин, є
обов'язковим, враховуючи складність та
особливість таких спорів. У
попередньому судовому засіданні суд
має виконати дії, визначені ч.6 ст. 130 ЦПК
України. При розгляді даної справи ці
вимоги не виконані, внаслідок чого,
судом не досліджені докази, а саме
пам'ятка клієнта ОСОБА_6, дані про
наявність у відповідача кредитних
карток банку з 10 квітня 2007 року та дані
про рух кошів на карткових рахунках
відповідача, у тому числі за договором
від 11 жовтня 2007 року.

Проте, позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» не можуть бути задоволені
у зв'язку із спливом позовної давності,
про застосування якої відповідач
подав письмову заяву (а.с. 46-47).

Відповідно до умов договору (п.5.4
Умов і правил надання банківських
послуг), відповідач зобов'язаний був
вносити щомісячні платежі. У зв'язку з
цим, початок перебігу позовної
давності для стягнення боргу за
кредитним договором є день, коли
боржник повинен був сплатити черговий
платіж, однак не сплатив його. Загальна
позовна давність застосовується до
кожного щомісячного простроченого
платежу, який був визначений у
договорі. З даних про рух коштів на
рахунку відповідача та розрахунку
заборгованості, наданих позивачем,
встановлено, що прострочена
заборгованість, після якої жодні дії
щодо її погашення боржником не
вчинялись, виникла у лютому 2009 року. З
цього часу відповідачем кошти на
погашення кредиту і відсотків за
користування кредитними коштами не
вносились. Позов поданий до суду 06
серпня 2014 року, тобто поза встановленою
ст. 257 ЦК України позовною давністю, що
відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, є
підставою для відмови у позові.

У зв'язку з наведеним вище,
рішення суду першої інстанції не може
бути визнане законним і обґрунтованим,
а тому його належить скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 11 жовтня 2007
року у зв'язку із спливом позовної
давності.

Керуючись ст. 257, 258, 260, 261, 267 ЦК
України, ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.4, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 16 вересня 2014 року
скасувати.

У позові публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за кредитним договором
від 11 жовтня 2007 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: