Номер провадження 2/643/5151/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.10.2014 року суддя Московського
районного суду м. Харкова Крівцов Д.А.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, визнання
свідоцтва частково недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом, в якому просить визнати
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3, яке видане 12.12.2012 року приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, реєстраційний
номер 7097, спадкова справа № 36/2011;
визнати за позивачем право власності
на приміщення мансарди загальною
площею 65,5 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м.,
яка складається з наступних приміщень:
1-11 - коридор площею 9,0 кв.м.; 1-12 - санвузол
площею 3,4 кв.м.; 1-13 - житлова кімната
площею 20,7 кв.м.; 1-14 - житлова кімната
площею 12,9 кв.м.; 1-15 - підсобне приміщення
площею 19,5 кв.м., в житловому будинку з
надвірними будівлями № 16 по вул.
Вятській в м. Харкові.

В обґрунтування позову
зазначила, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1,
який належав на праві власності її
матері ОСОБА_3. Приблизно з 2003-2004 років
вона за рахунок своїх власних коштів
розпочала будівництво другого поверху
вказаного житлового будинку літ. «А-1».
В період з 2004 року по 2010 рік нею за
рахунок власних коштів було побудовано
та облаштовано мансарду загальною
площею 65,5 кв.м. Її матір та брат, який є
відповідачем по справі, завжди
визнавали за нею право власності на
вказані приміщення мансарди. 09.07.2011
року ОСОБА_3 померла, після її смерті
житловий будинок був успадкований нею
та відповідачем в рівних частинах. З
літа 2013 року відповідач почав розподіл
житлового будинку з надвірними
будівлями без врахування фактичних
особистих прав позивача на приміщення
мансарди. Розподіл житлового будинку з
надвірними будівлями відповідач
пропонує провести відповідно до
свідоцтва про право на спадщину, проте
з вказаним розподілом позивач не
згодна, оскільки цей варіант не
враховує права власності позивача на
приміщення мансарди, яке позивач
набула у зв'язку із створення
зазначеного майна.

Ухвалою Московського
районного суду м. Харкова від 21.10.2014
року відкрито провадження по вказаній
справі.

Позивачем подано заяву про
забезпечення позову, в якій вона
просить накласти арешт на житловий
будинок з надвірними будівлями, який
розташований за адресою: м. Харків, вул.
Вятська, буд. 16 та належить на праві
власності позивачу та відповідачу,
заборонивши відчуження вказаного
майна будь-яким способом та будь-яким
особам.

В обґрунтування заяви
зазначено, що відповідач може
розпорядитись вказаним майном на свій
розсуд, що може ускладнити або зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадження
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

В постанові № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» Пленум
Верховного Суду України звернув увагу
на те, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позовних
вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується в тому
числі накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належить
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, а також забороною
вчиняти певні дії.

Як вбачається із Свідоцтва
про право на спадщину за законом від
20.12.2012 року, виданого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 36/2011,
спадкоємцями житлового будинку № 16 по
вул. Вятській в м. Харкові, який
складається в тому числі з житлового
будинку з прибудовами літ. “А-1”, є
позивач та відповідач в рівних частках.

Таким чином, дослідивши
доводи позивача та надані ним
документи, суд приходить до висновку,
що між сторонами виник спір щодо права
власності на вказаний вище житловий
будинок та невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК
України види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Виходячи із заявлених
позивачем вимог, суд приходить до
висновку, що заборона відчуження
спірного житлового будинку є достатнім
видом забезпечення позову, який
гарантуватиме можливість виконання
рішення суду в разі задоволення
позовних вимог.

Вимоги позивача щодо
накладення арешту на вказаний житловий
будинок суд вважає такими, що є
неспівмірними із заявленими позовними
вимогами та будуть перешкоджати
відповідачу можливості користуватись
та володіти житловим будинком, в
зв’язку з чим суд відмовляє в
задоволенні клопотання про
забезпечення позову в частині
накладення арешту на спірний житловий
будинок.

За таких обставин суд вважає
за можливе частково задовольнити
клопотання позивача та забезпечити
позов шляхом накладення заборони
відчуження спірного житлового будинку.
Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК
України ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України
оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Роз'яснити відповідачу, що
особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати до
суду заяву про її скасування.

Керуючись ст.151-153, 208-210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності, визнання
свідоцтва частково недійсним -
задовольнити частково.

Заборонити відчуження
житлового будинку № 16, що розташований
по вул. Вятській в місті Харкові.

В іншій частині заяви -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд міста Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Крівцов Д.А.