Справа №487/7578/13-ц 06.10.2014 06.10.2014 06.10.2014
Провадження №22-ц/784/2258/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Романенко Ю.О.,

за участі: ОСОБА_1 - представника
позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3,
відповідачки ОСОБА_4, її представника
ОСОБА_5, представника Миколаївської
міської ради - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_4 і ОСОБА_7,

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3,

а також

за заявою Миколаївської міської ради
про приєднання до апеляційної скарги
ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 19 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті
особи - Адміністрація Заводського
району виконкому Миколаївської
міської ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, Комунальне
підприємство "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
усунення перешкод у здійсненні права
власності щодо безперешкодного
користування житловим будинком і
земельною ділянкою, покладення
обов'язку вчинити певні дії та за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
поновлення права на безперешкодне
користування квартирою та покладення
обов'язку вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи -
Адміністрація Заводського району
виконкому Миколаївської міської ради,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, Комунальне
підприємство "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та безперешкодного
користування житловим будинком.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що є
власником житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1. Земельна ділянка площею 0, 0692
га, на якій розташовано вказаний
житловий будинок, також належить йому
на праві власності.

На суміжній земельній ділянці
знаходиться житловий будинок №68, в
якому ОСОБА_3, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є
співвласниками квартири №3; ОСОБА_4 -
власником квартири №6, а ОСОБА_7 -
власником квартир №8 та №7. Житловий
будинок АДРЕСА_2 глухою капітальною
стіною встановлював межу з належною
йому (позивачу) земельною ділянкою.
Протягом 2002 - 2004 років без відповідних
дозволів, технічної документації на
реконструкцію будинку АДРЕСА_2 та
погодження із ним як власником
житлового будинку, розташованого на
суміжній земельній ділянці,
відповідачі незаконно прорубали у
несущій глухій стіні будинку віконні
отвори та звели незаконні прибудови до
належних їм квартир. У зв'язку з чим
ОСОБА_3 притягувалась до
адміністративної відповідальності.

Зазначені неправомірні дії
відповідачів порушують його та членів
його сім'ї право на безперешкодне
користування житлом, таємницю
приватного життя, оскільки вимушені
проживати під постійним наглядом
відповідачів. Крім цього, самочинне
втручання відповідачів у конструкцію
будинку шляхом облаштування вікон у
несучій стіні будинку, створює
небезпеку його та членів його родини
життю і здоров'ю, оскільки стіна може
зруйнуватись.

Посилаючись на наведені обставини,
позивач із урахуванням уточнених
позовних вимог просив усунути
перешкоди в користуванні належним
йому на праві власності житловим
будинком шляхом повного демонтажу
встановлених відповідачами вікон в
стіні житлового будинку АДРЕСА_2 у бік
його домоволодіння шляхом закладення
їх цеглою або іншим аналогічним
будівельним матеріалом із
застосуванням цементного розчину.

ОСОБА_4 і ОСОБА_7 звернулися із
зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3, про поновлення права на
безперешкодне користування належними
їм на праві власності квартирами, які
розташовані у будинку АДРЕСА_2,
зобов'язавши ОСОБА_2 звільнити тильну
стіну вказаного будинку від побутового
сміття та металобрухту, а також надати
їм можливість згідно санітарних і
будівельних норм облаштувати
відмостку вздовж стіни на відстані 1 м,
встановити сітку - рабицю та надавати
можливість безперешкодного проведення
капітальних та поточних ремонтів
будинку.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 червня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено:

- усунути перешкоди ОСОБА_2 в
користуванні належним йому
домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом повного
демонтажу встановлених вікон та
закладення цеглою або іншим
аналогічним будівельним матеріалом із
застосуванням цементного розчину
віконних отворів, які влаштовані у
зовнішній стіні будинку АДРЕСА_2,
розташованого на межі із земельного
ділянкою ОСОБА_2, зобов'язавши: ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 солідарно закласти два
віконних отвори в квартирі №3; ОСОБА_4 -
закласти два віконних отвори в
квартирі №6; ОСОБА_7 - закласти три
віконних отвори в квартирах №7 і №8.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4, ОСОБА_7 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2
судовий збір по 27 грн. 14 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_7
просять змінити рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
первісного позову ОСОБА_2 і в
задоволенні його вимог відмовити.
Відповідачі посилаються на те, що
висновки суду про доведеність обставин
щодо порушення ними права позивача
безперешкодно володіти житловим
будинком не відповідають дійсним
обставинам справи та наявним у ній
доказам.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_3 також просить
скасувати оскаржуване рішення, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції. ОСОБА_3
посилається на те, що суд першої
інстанції належним чином не перевірив
обставини щодо порушення нею права
власності ОСОБА_10 на житловий будинок
та права користування цим майном,
внаслідок чого висновки суду щодо
наявності підстав для задоволення
первісного позову ґрунтуються лише на
припущеннях.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційних скарг та заяви про
приєднання до апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку, що
апеляційні скарги та заява підлягають
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Задовольняючи первісний позов ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки облаштування відповідачами
за первісним позовом вікон в квартирах
в несущій стіні будинку здійснено без
відповідних проектів та дозвільних
документів на виконання робіт, а також
без згоди ОСОБА_2, як власника суміжної
земельної ділянки, то є підстави
вважати, що такі неправомірні дії
відповідачів призвели до порушення
його права власності та користування
будинком.

Проте з таким висновком суду не можна
погодитись із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до копій свідоцтв про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно та копії Державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку ОСОБА_2 є власником житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0, 0692 га, на якій
розташовано вказаний житловий будинок.

На суміжній земельній ділянці
знаходиться житловий будинок №68, в
якому ОСОБА_3, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є
співвласниками квартири №3; ОСОБА_4 -
власником квартири №6, а ОСОБА_7 -
власником квартир №8 та №7. Житловий
будинок АДРЕСА_2 розташований по межі
із вказаною земельною ділянкою,
власником якої є ОСОБА_2

Відповідно до ст. 386 ЦК власник за
обставин, які дають підстави
передбачити можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 ЦК власник має
право вимагати усунення перешкоди в
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Наполягаючи на задоволенні
первісного позову, ОСОБА_2 посилався на
те, що внаслідок самочинного втручання
відповідачів у конструкцію будинку
АДРЕСА_1 шляхом облаштування вікон у
належних їм квартирах у несучій стіні
цього будинку є небезпека обвалу цієї
стіни, що створює реальну загрозу його
життю та здоров'ю, а також життю та
здоров'ю членів його родини. Крім
цього, облаштування відповідачами
вікон у стіні вказаного будинку, яка
зведена на межі із належною йому
земельною ділянкою, порушує його та
членів його сім'ї право на
безперешкодне користування належним
йому будинком, таємницю приватного
життя, оскільки він з родиною вимушений
проживати під постійним наглядом
відповідачів.

Частинами першою та четвертою ст. 60
ЦПК передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Між тим, ОСОБА_2 не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх вимог за первісним позовом
стосовно того, що саме внаслідок
облаштування відповідачами вікон
порушено його право щодо
безперешкодного користування належним
йому на праві власності житловим
будинком АДРЕСА_1.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в
частині задоволення первісного позову,
суд не звернув належну увагу на вказані
положення процесуального права, не
з'ясував на підставі належних та
допустимих доказів факт порушення
відповідачами прав та законних
інтересів ОСОБА_2, що відповідно до
п.п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції в цій частині і ухвалення в
цій частині нового рішення, яким в
первісному позові ОСОБА_2 слід
відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК слід
стягнути з ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору за подачу позовної
заяви і апеляційної скарги пропорційно
задоволеним вимогам на користь ОСОБА_11
і ОСОБА_7 по 60 грн. 90 коп. кожному, а на
користь ОСОБА_3 - 121 грн. 80 коп.

Оскільки оскаржуване рішення в
частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 і ОСОБА_7 не
оскаржувалось, то його законність та
обґрунтованість в апеляційному прядку
не перевірялась.

Тому рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4
і ОСОБА_7 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_7,
апеляційну скаргу ОСОБА_3 і заяву
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про приєднання до
апеляційної скарги ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19 червня 2014 року в
частині задоволення первісного позову
ОСОБА_2 та розподілу судових витрат
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті
особи - Адміністрація Заводського
району виконкому Миколаївської
міської ради, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, Комунальне
підприємство "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації», про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та безперешкодного
користування житловим будинком і
земельною ділянкою відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 і
ОСОБА_4 витрати по сплаті судового
збору по 88 (вісімдесят вісім) грн.
кожному.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 147
(сто сорок сім) грн. 94 коп. витрат по
сплаті судового збору.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але з цього часу на протязі двадцяти
днів може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуюча:
Судді: