Справа № 452/1771/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" вересня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд
Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва
В.І.,

з участю секретаря Гуран Н.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Партики
С.І.,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області та ОСОБА_3 про
визначення заборгованості за
аліментами,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 18 червня 2014 року пред'явив
вказаний позов до відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області (далі ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області).

У обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі
виконавчого листа № 1309/3086/12 державним
виконавцем ВДВС Самбірського МРУЮ
Львівської області 4 квітня 2013 року
було відкрито виконавче провадження
щодо виконання судового рішення про
стягнення з нього, позивача, аліментів
на дитину у користь ОСОБА_3 та 12 червня
2014 року отримав копію розрахунку
заборгованості за аліментами, згідно
якого заборгованість станом на 31.05.2014
року становить 1 465, 19 грн.,
проте з даним розрахунком він не
погоджується, так як у ньому не
враховані аліменти, сплачені ним
добровільно, та розмір аліментів з
листопада 2013 року по березень 2014 року
обчислений, виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості, що є невірним.

Згідно ухвали суду від 11.07.2014 року
залучено до участі у даній справі як
співвідповідача ОСОБА_3.

Під час судового розгляду ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги та просив
визнати нечинним розрахунок
заборгованості за аліментами і в
підтримання свої позовних вимог
посилалася на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав та пояснив, що розмір
заборгованості позивача за аліментами
був обчислений вірно на підставі заяви
стягувача.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та
пояснила, що вимоги позивача є
безпідставними, так як сплачені ним
кошти протягом грудня 2013 року та січня
2014 року були надані дитині в якості
подарунків на день народження та
різдвяні свята і ці кошти були
додатковою матеріальною допомогою,
направленою на оздоровлення дитини.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Із свідоцтва про народження відомо, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26).

Із довідки від 12.06.2014 № 2966 видно, що у
ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської
області на виконанні знаходиться
виконавчий лист № 1309/3086/12, виданий 22
жовтня 2012 року Залізничним районним
судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1
в користь ОСОБА_3 аліментів на сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
та станом на 31 травня 2014 року
заборгованість за аліментами
становить 1 465, 19 грн., яка нарахована із
липня 2013 року (а.с. 3).

Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу
України розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем, а у разі спору - судом.

Сторони визнали і це підтверджено
розрахунками заборгованості, що у
серпні, вересні та жовтні 2013 року
ОСОБА_1 не сплачував аліменти, а в
листопаді 2013 року у рахунок сплати
аліментів ним на депозитний рахунок
ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської
області було перераховано 500 грн. (а.с.
28).

Отже, станом на 01.12.2013 року
заборгованість зі сплати аліментів
становила 1353,04 грн.

Із чеків № 1815 від 03.12.2013 року, №
54843 від 11.12.2013 року, № 2258 від
02.01.2014 року та № 0747 від 25.01.2014 року
вбачається, що на картку за номером
НОМЕР_1 були переказані кошти в
загальній сумі 1 600 грн. (а.с. 16).

Із заяв ОСОБА_1 на адресу ВДВС
Самбірського МРУЮ Львівської області
від 28.01.2014 року та 10.02.2014 року видно, що
боржник просив вказані кошти
зарахувати в рахунок погашення
заборгованості, однак його заяву не
було задоволено і станом на 01.02.2014 року
державним виконавцем нараховано
заборгованість зі сплати аліментів в
розмірі 2429,04 грн. з врахуванням
аліментів за грудень 2013 року, січень 2014
року в сумі 1 076 грн. (а.с. 15, 17, 28).

Стягувач ОСОБА_3 ствердила, що кошти в
сумі 1600 грн. в грудні 2013 року та в січні
2014 року вона отримала, але не вважає їх
погашенням заборгованості за
аліментами.

Дії ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської
області щодо нарахування
заборгованості за аліментами в сумі 1
465, 19 грн. та заперечення стягувача
ОСОБА_3 щодо погашення боржником у
грудні 2013 року - січні 2014 року частини
заборгованості за аліментами
суперечать чинному законодавству.

Так, згідно ст. 181 СК України способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

Також на підставі ст. 189 цього Кодексу
батьки мають право укласти договір про
сплату аліментів на дитину, у якому
визначити розмір та строки виплати.
Договір укладається у письмовій формі
і нотаріально посвідчується.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не дійшли до такої
згоди і тому на підставі ч. 3 ст. 181 СК
України кошти на утримання дитини
(аліменти) були присуджені за рішенням
суду у частці від доходу її батька.

Отже, суд відхиляє посилання стягувача
на те, що боржник надав добровільно
кошти у грудні 2013 року - січні 2014 року в
якості подарунку, а також на виконання
протокольного рішення комісії з
питань захисту прав дітей Залізничної
РДА у м. Львові від 31.10.2013 року.

Із зазначеного рішення комісії
вбачається, що ОСОБА_1 було
рекомендовано надавати матеріальну
допомогу, а не додаткову матеріальну
допомогу (а.с. 25).

Посилання стягувача на те, що
перераховані кошти боржником слід
віднести до додаткових витрат на
дитину у зв'язку із станом здоров'я
дитини також є безпідставними, так як
згідно ст. 185 СК України розмір участі
одного з батьків у додаткових витратах
на дитину в разі спору визначається за
рішенням суду.

Відсутність у вказаних чеках про
грошові перекази вказівки про
призначення платежу як заборгованості
з аліментів, пов'язана зі способом
грошових переказів, оскільки вони
здійснені з використанням банківських
терміналів і у цих чеках відсутній не
тільки реквізит «Призначення
платежу», але й реквізити платника та
отримувача, а тільки зазначено вид
операції - «Поповнення картки по номеру
…»

У зв'язку із задоволенням позову також
підлягає задоволенню вимога позивача
про стягнення з ВДВС Самбірського МРУЮ
Львівської області судових витрат в
розмірі 243,60 грн., пов'язаних зі сплатою
судового збору, так як унаслідок
неправомірних дій державного
виконавця виник спір.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати нечинним проведений 12 червня
2014 року відділом державної виконавчої
служби Самбірського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
розрахунок заборгованості на підставі
виконавчого листа, виданого 22 жовтня 2012
року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_3 аліментів на дитину, згідно
якого заборгованість становить 1 465,19
грн.

Стягнути з відділу державної
виконавчої служби Самбірського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області у користь ОСОБА_1
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано, та може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської
області шляхом подання апеляційної
скарги через місцевий суд протягом
десяти днів з дня його
проголошення, а особа, яка брала участь
у справі, але не була присутня у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, може подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя