Справа № 487/9710/14-ц
№ 2-н/487/2076/14
Заводський районний суд міста
УХВАЛА

Іменем України

про відмову у прийнятті заяви

про видачу судового наказу

16.10.2014           суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва
Кузьменко В.В., ознайомившись з
матеріалами заяви публічного
акціонерного товариства
“Миколаївобленерго” філія міста
Миколаєва про видачу судового наказу
про стягнення боргу за спожиту
електроенергію з ОСОБА_1,

встановив:

03.10.2014 до Заводського районного суду
міста Миколаєва надійшла заява ПАТ
“Миколаївобленерго” про видачу
судового наказу про стягнення боргу за
спожиту електроенергію з ОСОБА_2 на
загальну суму 108.82 грн., а також 121.8 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 7 статті 100 ЦПК
України, питання про відкриття
наказного провадження або відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, суддя вирішує не пізніше
наступного дня з дня отримання судом у
порядку, встановленому частиною 6
статті 100 ЦПК України, інформації про
зареєстроване у встановленому порядку
місця проживання (перебування)
фізичної особи-боржника.

Вказана інформація отримана судом
15.10.2014. Ознайомившись із матеріалами
заяви, суддя дійшов наступного.

Із матеріалів, що додані до заяви,
вбачається, що заборгованість на суму
108.82 грн. за період з 03.2013 по 09.2014
нарахована ОСОБА_1 за спожиту
електроенергію в квартирі АДРЕСА_1.

Із відомостей отриманих судом від
Сектору адресно-довідникової роботи
УДМС у Миколаївській області
вбачається, що ОСОБА_1 Знятий з
реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 та з
11.01.2011 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Цивільно-правові відносини щодо
постачання електричної енергії
опосередковуються договорами
постачання енергетичних та інших
ресурсів через приєднану мережу, які
використовуються як правові
інструменти ринкової організації
забезпечення споживачів вказаним
ресурсом.

Передача енергетичних ресурсів як
товару покупцеві (споживачеві) можлива
тільки з використанням спеціальних
технічних засобів, якими енергетичні
ресурси, що перебувають у власності
організації-постачальника, надходять у
мережу споживача.

Вказане свідчить про специфіку
правовідносин, пов'язаних з
енергопостачанням, якою окрім предмету
зобов'язання є безпосередньо нерухоме
майно, до якого здійснюється
постачання енергетичного ресурсу.

За таких обставин, виходячи із
характеру правовідносин, які склались
між сторонами та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги,
документів доданих до заяви,
встановлених в порядку підготовки
справи до розгляду фактів, суддя дійшов
висновку про наявність спору про право,
що, відповідно до пункту 2 частини 3
статті 100 ЦПК України є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 101 ЦПК
України, відмова у прийнятті заяви
унеможливлює повторне звернення з
такою заявою. Заявник в такому випадку
має право звернутись з тими самими
вимогами в позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 100, 101 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У прийнятті заяви публічного
акціонерного товариства
“Миколаївобленерго” філія міста
Миколаєва про видачу судового наказу
про стягнення боргу за спожиту
електроенергію з ОСОБА_1 відмовити.

Роз’яснити заявнику його право на
звернення з тими самими вимогами в
позовному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
293 ЦПК України, ухвала про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Заводський районний суд міста
Миколаєва протягом п’яти днів з
моменту отримання її копії.

СУДДЯ
В.В. КУЗЬМЕНКО