РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/12158/14-ц

2/643/4471/14

27.10.2014 р.
м.Харків

Московський районний суд
м.Харкова у складі:

головуючого - судді
Горбунової Я.М.

при секретарі
Маріновій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення компенсації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому зазначив, що сторонам
на праві власності належить по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1. Між
сторонами немає згоди про здійснення
права спільної часткової власності на
вказану квартиру та її поділ. З цих
підстав позивач просить стягнути з
відповідача на його користь 227500
гривень компенсації вартості ? частини
вказаної квартири, яка належить
позивачу.

Позивач в судове засідання не
з'явився, від його представника
надійшла заява, в якій він просить
слухати справу у його відсутності,
позов підтримує.

Відповідач в судове засідання
не з'явився, у зв'язку з чим суд
проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі,
суд вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторонам на
праві власності належить по 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1.

Ці обставини
підтверджуються свідоцтвом про
придбання арештованого нерухомого
майна з прилюдних торгів від 17.07.2003
року, витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 16.09.2003
року, технічним паспортом на квартиру,
рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 07.05.2012 року.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.364 ЦК
України, співвласник має право на виділ
у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності. Якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина друга
статті 183 цього Кодексу), співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути
надана лише за його згодою.

Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивач не довів
суду: по-перше, що виділ у натурі його
частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим; а, по-друге, розмір грошової
або іншої матеріальної компенсації
вартості його частки, оскільки вказані
вище докази, надані позивачем, таких
обставин не підтверджують.

Крім того, у своїй постанові від 19.02.2014
року у справі №6-4ц14 Верховний Суд
України зробив наступний правовий
висновок: при вирішенні справ про
стягнення грошової компенсації
вартості частки квартири, що
знаходиться у спільній частковій
власності, крім вказаної спеціальної
норми суду слід врахувати і загальні
засади цивільного законодавства
(стаття 3 ЦК України) щодо
справедливості, добросовісності та
розумності з врахуванням прав та
інтересів усіх співвласників. При
цьому суду слід ретельно вивчити
обставини справи з метою з'ясувати, чи
не зловживає позивач, який бажає виділу
частки зі спільного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні та чи
реалізація цього права не порушить
прав інших осіб, які не мають змоги
сплатити співвласнику грошову
компенсацію вартості його частки.
Обмежуючи право позивача на грошову
компенсацію вартості частки квартири,
якою фактично володіють та
користуються лише відповідачі, і
виходячи при цьому з інтересів
останніх (їх скрутного матеріального
становища), суду слід перевірити
можливості сплати відповідачами такої
компенсації і враховувати, що правовий
режим спільної часткової власності має
враховувати інтереси всіх її учасників
і забороняє обмеження прав одних
учасників за рахунок інших.

Такий правовий висновок Верховного
Суду України дає суду підстави вважати,
що позивач, окрім вказаних вище
обставин, не довів і можливості сплати
відповідачем вказаної компенсації.

На підстав викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 214, 215, 218, 224 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя -