АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1479/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2863/14
Головуючий у 1-й інстанції Юхно С. П.
Доповідач Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.

При секретарі: Кальник А.М.

За участю: представника позивача
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" на
рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 02 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" про
захист прав споживача, розірвання
договору, стягнення банківського
вкладу, нарахованих процентів, трьох
процентів річних, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом. Посилався на
те, що між ним та Банком 10 січня 2014р.
укладено договір банківського вкладу
«Новорічний подарунок VIP «Квартальний»
№ 725425/2014 у доларах США строком на 13
місяців. На виконання п. 1.2 вказаного
договору цього ж числа він також уклав
договір банківського вкладу на вимогу
«Для виплат» НОМЕР_1.

7 квітня 2014 року позивач подав до Банку
заяву з вимогою видати йому 10 квітня 2014
року внесені кошти, однак отримав лише
відсотки за депозитним вкладом, а суму
вкладу в розмірі 183366 доларів США
повернуто не було.

Уточнивши позовні вимоги, остаточно
просив суд розірвати договір
банківського вкладу «Новорічний
подарунок VIP «Квартальний» № 725425/2014,
стягнути з відповідача на його користь
суму банківського вкладу в розмірі
183366,00 доларів США, відсотки за
розміщення банківського вкладу в сумі
3209,56 доларів США, три проценти річних
від простроченої суми в розмірі 613,39
доларів США, моральну шкоду в сумі 50000
грн. та витрати на правову допомогу в
сумі 4500 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 02 червня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_3
суму банківського вкладу в розмірі 183
366,00 (сто вісімдесят три тисячі триста
шістдесят шість) доларів США, відсотки
за розміщення банківського вкладу в
сумі 3209 (три тисячі двісті дев'ять)
доларів США 56 центів США, три проценти
річних від простроченої суми 7285 (сім
тисяч двісті вісімдесят п'ять) грн. 60
коп., моральну шкоду в сумі 500 (п'ятсот)
грн. 00 коп., витрати на правову допомогу
в сумі 3500 (три тисячі п'ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" на користь держави
судовий збір в сумі 2201,18 грн.

Рішення оскаржило ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк", яке в апеляційній
скарзі посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що 10 січня 2014 року сторони
уклали договір банківського вкладу
«Новорічний подарунок VIP «Квартальний»
№ 725425/2014.

Крім того, в цей же день позивач та Банк
уклали договір банківського вкладу на
вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, згідно
якого Банк відкрив на ім'я позивача
іменний вкладний рахунок на умовах
вкладу на вимогу «Для виплат» в доларах
США.

11 січня 2014 року ОСОБА_3 перерахував на
свій вкладний рахунок у Банку кошти в
сумі 150001, 00 долар США та 3365, 00 доларів
США, а 05 лютого 2014 року - 30000, 00 доларів
США (а.с.9-11).

07 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Банку із заявою про свій намір 10 квітня
2014 року забрати депозитні кошти в сумі
183366,00 доларів США.

Зазначаючи, що 10 квітня 2014 року
позивачу кошти не видані, він 11 квітня
2014 року та 15 квітня 2014 року повторно
звернувся до Банку із заявами про
повернення йому депозитних коштів.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
районний суд виходив з того, що Банк
повинен був видати позивачу грошові
кошти на першу його вимогу, а відтак з
відповідача на користь позивача, з
урахуванням положень ст. 533 ЦК України
підлягає стягненню 183366,00 доларів США.
та згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України три
проценти річних за кожен день
прострочення, а саме за 40 днів
прострочення в сумі 7 285 грн. 60 коп. Крім
того, суд взяв до уваги, що сума
простроченого Банком зобов'язання
перед позивачем, яка складає 186575,56
доларів США, є для нього значною, та,
враховуючи строк невиконання
зобов'язання з 11 квітня 2014 року, прийшов
до висновку, що позивач внаслідок
таких неправомірних дій відповідача
зазнав моральних страждань, тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають частковому задоволенню.

10 квітня 2014р. в зв'язку з достроковим
припиненням дії договору банківського
вкладу «Новорічний подарунок VIP» на
підставі заяви ОСОБА_3 сума вкладу була
повернута позивачу шляхом
перерахування на поточний рахунок
відкритий згідно договору
банківського вкладу на вимогу «Для
виплат», що підтверджується випискою з
поточного рахунку наявною в матеріалах
справи (а.с. 33).

Відповідно до п.п. 4.3.3. та 4.4. Правил
відкриття обслуговування вкладних та
поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ
«ВіЕйБі Банк» повернення грошових
коштів, внесених на Вклад на вимогу
відбувається на першу вимогу
Вкладника. Дострокове повернення
грошових коштів, внесених на Вклад у
готівковій та/або безготівковій формі
з поточного або іншого рахунка
Вкладника, відкритого в Банку - в
безготівковій формі на
Рахунок-кореспондент, відкритий в
Банку на ім'я Вкладника та зазначений в
Договорі.

Пунктом 5.1.1.2. вказаних Правил
зазначено, що Вкладник має право
отримати Вклад та суму нарахованих
процентів згідно з умовами Договору.
При цьому вимога Вкладника про
дострокове повернення частини Вкладу
або всього Вкладу є підставою для
розірвання Договору та повернення в
зв'язку з цим суми Вкладу та
нарахованих процентів у повному обсязі
з дотриманням процедур та строків,
установлених Договором та Правилами
для такого випадку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1058 ЦК України
визначено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Таким чином, районний суд прийшов до
вірного висновку про стягнення з
відповідача суми банківського вкладу,
внесеного ОСОБА_3, а відтак, рішення в
цій частині слід залишити без змін.

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання в апеляційній скарзі на
обмеження в знятті готівки,
запроваджені постановою Правління НБУ
від 27 лютого 2014р., оскільки цей акт є
підзаконним і суперечить ч. 2 ст. 1060 ЦК
України та умовам укладеного сторонами
договору банківського вкладу.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з рішенням місцевого суду
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача та стягнення
на його користь моральної шкоди.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, зокрема: - коли право на
її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень; - у випадках,
передбачених Цивільним Кодексом
України та іншим законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди; - при
порушенні зобов'язань, які підпадають
під дію Закону «Про захист прав
споживачів» чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Виходячи, з наведеного, моральна шкода
при порушенні зобов'язання підлягає
відшкодуванню, тільки у випадках, коли
таке передбачено договором або
законом. Оскільки, договір
банківського вкладу не містять
відповідних умов, підстави для
стягнення моральної шкоди на користь
позивача відсутні.

Відносно стягнення з відповідача
витрат на правову допомогу в сумі
3500грн., слід виходити з положень,
встановлених Постановою Кабінету
Міністрів України «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» від 27
квітня 2006 року № 590, якою затверджено
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, відповідно до
яких в цивільних справах граничний
розмір компенсації витрат, пов'язаних з
правовою допомогою сторін, на користь
якої ухвалено судове рішення, якщо
компенсація сплачується іншою
стороною, не перевищує суму, що
обчислюється, виходячи з того, що
зазначеній особі, виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин
представником позивача надані витяг з
договору про надання правової допомоги
та квитанція про отримання гонорару в
сумі 4500грн.

Однак, суду не надано розрахунку
складу зазначеної суми та переліку
обсягу виконаних робіт. У зв"язку з
цим,виходячи з норм зазначеної
постанови та того, що представник
позивача в ході розгляду даної
цивільної справи, як вбачається з
журналів судових засідань 5 та 20
травня, 2 червня 2014р. ( а.с.27,38,51) загалом
протягом 1 часу 10 хвилин приймав участь
в цих засіданнях, на користь позивача
слід стягнути 500грн. у відшкодування
витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1п.4,316
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк"
задовольнити частково .

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 02 червня 2014 року скасувати
в частині стягнення з ПАТ
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" на
користь ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі
500 грн. та витрат на правову допомогу в
сумі 3500 грн. 00 коп., ухваливши в цій
частині нове рішення, яким :

- відмовити ОСОБА_3 в задоволенні вимог
про стягнення моральної шкоди,

- стягнути з ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" на користь ОСОБА_3 500
грн. у відшкодування витрат на правову
допомогу.

В іншій частині рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 02 червня
2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: