Справа № 645/7594/14-ц
Провадження №
У Х В А Л А

13 жовтня 2014 року

м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

розглянувши заяву представника
позивача про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом:

Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк"

до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

встановив:

В провадженні Фрунзенського районного
суду м. Харкова знаходиться цивільна
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позивач надав до суду заяву про
забезпечення позову шляхом
зобов'язання працівників
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції виявити
все рухоме і нерухоме майно, що
належить ОСОБА_1 на праві власності, та
накласти на нього арешт, так як
невжиття заходів забезпечення позову
зробить неможливим виконання рішення
суду.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов
до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов
забезпечується: 1) шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або інших осіб; 2) забороною
вчиняти певні дії; 3) встановленням
обов'язку вчинити певні дії; 4)
забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання; 5) зупиненням
продажу арештованого майна, якщо
подано позов про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту; 6) зупиненням стягнення на
підставі виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) зупиненням стягнення на
підставі виконавчого документу, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; 7) передачі речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам. У разі необхідності судом
можуть бути застосовані інші види
забезпечення позову. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову. Види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову розуміється
вжиття судом передбачених законом
заходів, які створюють реальну
гарантовану можливість для виконання в
майбутньому рішення по справі в разі
задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову
спрямоване, перш за все, проти
несумлінних дій відповідача, який може
сховати майно, продати, знищити або
знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає
як форму і порядок звернення до суду із
клопотанням про вжиття заходів
забезпечення позову, так і підстави для
його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів
забезпечення позову є наявність
обставин, які свідчать або дозволяють
достовірно припустити, що невжиття цих
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання майбутнього
рішення суду.

При цьому відповідно до принципу
змагальності сторін і загальних правил
розподілу тягаря доказування обов'язок
доведення підстав для застосування
заходів забезпечення позову
покладається на особу, яка заявляє
відповідне клопотання.

Як роз'яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України N 9 від
22.12.2006 р. “Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову”, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Обираючи вид забезпечення позову,
представник позивача послалася на
Закон України "Про виконавче
провадження", Цивільний процесуальний
кодекс України та Інструкцію про
проведення виконавчих дій, затверджену
наказом Мінстрества юстиції України.
Зокрема на ст. ст. 5, 6 Закону України "Про
виконавче провадження", відповідно до
якої державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право одержувати необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки, іншу інформацію. Вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень є обов'язковими для усіх
органів, організацій, посадових осіб,
громадян і юридичних осіб на території
України. Державному виконавцю у
встановлений ним строк повинні бути
надані безкоштовно документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає необхідним відмовити в заяві
представника про забезпечення позову,
оскільки вид забезпечення позову,
обраний позивачем не відповідає
вимогам ст. 152 ЦПК України..

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 Цивільного
процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику позивача у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5
денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя
Федорова О.В.