Справа № 133/1734/14-ц Провадження №
22-ц/772/2971/2014Головуючий в суді першої
інстанції Сєчко В. Л.Категорія
27Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

при секретарі Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Приватбанк» на рішення
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 5 вересня 2014
року, ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційного банку
«Приватбанк» (надалі ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулось в суд з
вказаним позовом до ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.04.2006
року між закритим акціонерним
товариством комерційним банком
«Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ
«Приватбанк») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку.

За умовами договору ОСОБА_2 був наданий
кредит у розмірі 3090 грн. зі сплатою 48%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом.

В порушення умов договору ОСОБА_2 взяті
на себе зобов'язання не виконувала і
станом на 06.05.2014 року її борг перед
позивачем становив 18651,97 грн. із яких
5870,77 грн. були стягнуті за судовим
наказом, виданим 04.02.2008 року. Залишок
непогашеної заборгованості становив
13920,26 грн.

Рішенням суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено за
пропуском строку позовної давності,
застосування якого ініціювала ОСОБА_2

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ
КБ «Приватбанк» оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі ставиться питання про його
скасування через порушення норм
матеріального та процесуального права,
а також через невідповідність
висновків суду обставинам справи.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги наведені обставини про те, що
судом залишені поза увагою положення п.
9.12 Умов і правил надання банківських
послуг, що є складовою частиною
кредитного договору, які визначають, що
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту його підписання. І якщо жодна
із сторін не заявила про його
припинення він автоматично лонгується
на той же термін.

Окрім цього, в апеляційній скарзі
зазначається, що оскільки жодна із
сторін не заявляла про припинення дії
цього договору то він продовжував
діяти і на момент пред'явлення позову,
тобто правовідносини мали триваючий
характер до яких позовна давність не
застосовується.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
представника ПАТ КБ «Приватбанк»,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах вимог апеляційної скарги,
прийшла до наступного висновку.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, оскільки наведені в ній
доводи ґрунтуються на помилковому
тлумаченні положень цивільного
законодавства про строки позовної
давності та положень укладеного
кредитного договору.

Суд першої інстанції встановив, що
кредитна заборгованість ОСОБА_2 перед
ПАТ КБ «Приватбанк» станом на момент
звернення з позовом до суду становила
18651,97 грн. з яких 5870,77 грн. були стягнуті
за судовим наказом від 04.02.2008 року.

Проте, в задоволенні позову було
відмовлено за пропуском строку
позовної давності, з посиланням на те,
що перебіг позовної давності щодо
місячних платежів почався з несплати
чергового платежу, а щодо повернення
кредиту в повному обсязі зі спливом
останнього дня дії картки.

При цьому, суд зважав на те, що термін
дії кредитної картки, виданої ОСОБА_2
згідно заяви, яка є невід'ємною
частиною укладеного між сторонами
кредитного договору, визначений липнем
місяцем 2008 року. З настанням цього
терміну, керуючись положеннями ст. 261 ЦК
України, суд визначив перебіг строку
позовної давності, приймаючи до уваги
той факт, що ОСОБА_2 кредит в повному
обсязі не погасила.

З висновками суду погоджується і
колегія суддів, з огляду на наступні
обставини.

Відповідно до п.1.1. Умов і правил
надання банківських послуг заява,
Пам'ятка клієнта, Умови і правила
надання банківських послуг і Тарифи
складають укладений Договір про
банківські послуги.

П. 2 цих Умов даючи визначення
мінімального обов'язкового платежу
вказує, що цей платіж є щомісячним та
включає в себе відсотки і частину
заборгованості по кредиту.

Відповідно до п. 5.3. Розділу ІІ. Умов та
правил надання банківських послуг
строк і погашення кредиту по платіжних
карткам з визначеним мінімальним
обов'язковим платежем, наведений в
Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною
частиною Договору.

Строк погашення кредиту в повному
обсязі, відповідно до положень п. 5.4
Розділу ІІ. Умов та правил надання
банківських послуг має бути проведений
не пізніше останнього дня місяця,
зазначеного в платіжній картці.

Отже, умовами кредитного договору,
укладеного між сторонами по справі
встановлена періодичність внесення
клієнтом обов'язкових платежів та
визначений термін погашення кредиту в
повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості за договором, укладеним
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2
несплату періодичних платежів вона не
здійснювала з моменту укладення цього
договору, зважаючи на те, що строк
внесення цих платежів визначений тому,
позовна давності по кожному такому
платежу обраховується окремо.

Термін дії кредитної картки ОСОБА_2
згідно заяви визначений липнем місяцем
2008 року. З настанням 31 липня 2008 року,
тобто останнього дня дії кредитної
картки зобов'язання по поверненню нею
кредиту в повному обсязі виконані не
були. А тому, за наведених обставин
колегія суддів погоджується з
висновками суду, що позивач,
звернувшись з позовом в суд 26.05.2014 року
пропустив трьохрічний строк позовної
давності, визначений ст. 257 ЦК України
для вимог про стягнення кредиту та
відсотків за користування кредитними
коштами.

Щодо вимог про стягнення штрафних
санкцій, про стягнення яких ставить
питання ПАТ КБ «Приватбанк», то в
даному випадку пропущений однорічний
строк позовної давності встановлений
ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Висновки суду першої інстанції, щодо
визначення строків позовної давності
узгоджуються з існуючою судовою
практикою та тлумаченнями Верховного
Суду України положень Гл. 19 Цивільного
кодексу України при розгляді
конкретних справ (№6-14 цс14, №6-116цс13).

А тому, за наведених обставин не
вбачається підстав для скасування
оскаржуваного рішення з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів палати в
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк», відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 5 вересня
2014 року, ухвалене по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:(підпис)В.П.
НікушинСудді:(підпис)Т.О. Денишенко
(підпис)С.Г. КопаничукЗ оригіналом
вірно: Суддя апеляційного суду
Вінницької області ________
В.П. Нікушин