Справа № 199/6067/14-ц
16 вересня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б., при
секретарі Голубніченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначивши, що 06
серпня 2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №DNXRRX15570014 на суму
1474,78 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00 % на
Позичальник зобов'язання за кредитним
договором не виконує, в зв'язку з чим
станом на 19 червня 2014 року виникла
заборгованість в розмірі 13 279,10 грн., яку
позивач, а також судові витрати просив
стягнути з відповідача.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
не заперечував проти заочного розгляду
справи.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
судового розгляду справи був
сповіщений належним чином, про причини
неявки суд не повідомив, не надав заяви
про розгляд справи за його відсутності,
не скористався правом надання
заперечень проти позову, у зв'язку з чим
суд за згодою позивача вирішує справу в
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06 серпня 2008 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_1
був укладений кредитний договір
№DNXRRX15570014 на суму 1474,78 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Проте, в порушення умов кредитного
договору, відповідач ОСОБА_1 свої
зобов'язання не виконує, допустив
прострочення повернення кредиту і
сплати відсотків за його користування,
внаслідок чого за ним станом на 19
червня 2014 року виникла заборгованість
в розмірі 13 279,10 грн., яка складається з
наступного: 37,94 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
238,92 грн. - заборгованість по комісії; 11
893,71 грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань; 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 608,53 грн. - штраф (процентна
складова), що підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором.

Разом з тим, як вбачається з наданого
позивачем розрахунку 25 червня 2011 року
відповідачем здійснено останню
проплату та заборгованість за основним
зобов'язанням - кредитом в розмірі 875,50
грн. та за процентами 936,29 грн. погашена.

З 25 червня 2011 року залишилася
непогашеною заборгованість за
процентами в сумі 37,97 грн. та комісіями -
238,92 грн., з вимогою про стягнення якої
позивач звернувся 22 липня 2014 року.
Також позивачем нарахована пеня в
розмірі 11 893,71 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (пені,
штрафу) застосовується позовна
давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За положеннями ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто, в розумінні зазначеної норми
закону пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення. Правова
природа пені така, що позовна давність
до вимог про її стягнення обчислюється
по кожному дню (місяцю), за яким
нараховується пеня, окремо. Право на
позов про стягнення пені за кожен день
(місяць) виникає щодня (щомісяця) на
відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже, з урахуванням зазначених вимог
закону розмір пені підлягає визначенню
в межах річного строку.

Разом з тим, з огляду на те, що остання
проплата була здійснена 25 червня 2011
року і заборгованість за основним
зобов'язанням була погашена, тоді як
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт») (розділ 4) передбачено
порядок погашення кредиту, не є
зрозумілим в розрахунку банку
погашення заборгованості за кредитом
при наявності заборгованості за
процентами та комісіями та нарахування
пені при відсутності заборгованості за
основним зобов'язанням.

Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
лише в межах заявлених позивачем вимог
та зазначених і доведених ним обставин.

Обов'язок доказування статтею 60 ЦПК
України покладено на сторону, яка
посилається на доказувані обставини як
на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові
витрати компенсуванню не підлягають та
відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215, 222,
224-226, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«Приватбанк» у задоволенні позову до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити у
повному обсязі.

Судові витрати компенсуванню не
підлягають та відносяться на рахунок
позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
О.Б.Подорець