Провадження № 22-ц/779/2100/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука
І.В., Вакарук В.М.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю сторін та
їх представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору державний нотаріус
Івано-Франківського міського
нотаріального округу, про визнання
недійсним договору дарування
житлового будинку та визнання права
власності в порядку спадкування за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
26 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

05.07.2013 року ОСОБА_2 звернулась з позовом
до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору дарування та
визнання права власності в порядку
спадкування на 1/4 частину
домоволодіння.

В заяві зазначила, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5
відкрилась спадщина на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1. На час
відкриття спадщини вона та її мати
ОСОБА_3 були зареєстровані та постійно
проживали у зазначеному будинку і як
спадкоємці першої черги відповідно до
ч.3 ст.1268 ЦК прийняли спадщину по 1/4
частині.

03.07.2007 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 в
цілому домоволодіння АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3
розпорядилась належною їй 1/4 часткою
домоволодіння, просила задовольнити
позов.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 26 лютого 2014 року у задоволенні
позову відмовлено за пропуском
позовної давності.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність рішення
суду. Суд безпідставно відмовив у
задоволенні позову, застосувавши
позовну давність. При цьому судом не
було враховано того, що про договір
дарування їй стало відомо у 2011 році зі
слів її матері.

Також судом не було враховано того, що
вона постійно проживала та проживає в
даний час у спірному домоволодінні і
після смерті батька не подавала заяви
про відмову від спадщини, а отже в силу
ст. 1268 ЦК вважається такою, що прийняла
спадщину, а за положеннями ч.3 ст. 1296 ЦК
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_3 відчужила
належну їй частку домоволодіння, а тому
договір дарування є недійсним.

Враховуючи вищенаведене, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну
скаргу підтримали з мотивів, наведених
у ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу
визнав.

ОСОБА_4 та її представник апеляційну
скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та їх представників, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивачки ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на 1/2 частину домоволодіння
АДРЕСА_1.

03 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір дарування, відповідно
до якого ОСОБА_3 передала у власність
ОСОБА_4 в цілому домоволодіння АДРЕСА_1.

Встановлено, що на час смерті ОСОБА_5 у
спірному домоволодінні були
зареєстровані ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_6
- невістка, ОСОБА_4 - онука, ОСОБА_7 - онук,
ОСОБА_2, ОСОБА_8 - зять та ОСОБА_8 - онук.

Встановлено, що син ОСОБА_3 та ОСОБА_5
помер ще до смерті ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину після смерті
ОСОБА_5 має, крім онуки ОСОБА_4, онук
ОСОБА_7, чого не заперечили позивач та
її представник.

Таким чином суд вирішив такий позов, не
залучивши законного представника
ОСОБА_7 як спадкоємця, який проживав на
час смерті ОСОБА_5 у спірному
домоволодінні, до участі у справі, чим
позбавив його можливості скористатися
процесуальними правами, передбаченими
ст. 27 ЦПК України, що в свою чергу, не
сприяло всебічному і повному
з'ясуванню дійсних обставин справи,
прав і обов'язків сторін та ухваленню
законного і обґрунтованого рішення.

При таких обставинах справи колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване рішення порушує права
ОСОБА_7, який не був залучений до участі
в справі.

Оскільки апеляційний суд не вправі в
такому разі скасувати рішення суду
першої інстанції з направленням справи
на новий розгляд чи залучити таку особу
до участі в справі та вирішити спір по
суті, і з врахуванням вимог ст.303 ЦПК про
те, що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 26 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
державний нотаріус
Івано-Франківського міського
нотаріального округу, про визнання
недійсним договору дарування
житлового будинку та визнання права
власності в порядку спадкування
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

В.М. Вакарук