У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,
Мостової Г.І., Олійник А.С.,-розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Надра» до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
звернення стягнення на предмет застави
та іпотеки за касаційними скаргами
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 жовтня 2013 року та рішення колегії
суддів судової плати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області від 16 грудня 2013 року,

в с т а н
о в и л а :

У січні 2010 року Відкрите акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»
(далі ‒? ВАТ КБ «Надра»),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 05/09/2008/980-К/16,
укладеним 08 вересня 2008 року між
позивачем та ТОВ «ЗК
«Фінінвестхліб», за яким останньому
надано кредитні кошти в межах
відкритої відновлювальної кредитної
лінії зі встановленням ліміту 10 млн.
грн на строк користування до 08 вересня
2010 року зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 22% річних. З урахуванням
уточнених позовних вимог, позивач
просив стягнути з відповідачів
солідарно заборгованість за кредитним
договором у розмірі 19 452 681, 58 грн.
Водночас, позивач просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7 на праві
приватної власності та предмети
застави - транспортні засоби, належні
на праві приватної власності
відповідачам ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачами
умов договорів поруки, іпотеки та
застави, як наслідок невиконання ТОВ
«ЗК «Фінінвестхліб» умов кредитного
договору.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 жовтня 2013 року позов ПАТ
КБ «Надра» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в солідарному
порядку на користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованість за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування
№05/09/2008/980-К/16 від 08 вересня 2008 року у
загальному розмірі 19 452 68, 58 грн. В
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № 05/09/2008/980-К/16
від 08 вересня 2008 року звернуто
стягнення на предмет застави за
договором застави № 05/09/2008-3/471 від 10
вересня 2008 року, а саме: автомобіль
«Камаз 53212», вантажний бортовий,
реєстраційний номер НОМЕР_1 рік випуску
1987, номер шасі НОМЕР_2 колір зелений,
об'єм двигуна 10850 куб. см., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3; автомобіль
«Камаз 53212», вантажний бортовий,
реєстраційний номер НОМЕР_4 рік випуску
1987, номер шасі НОМЕР_5 колір зелений,
об'єм двигуна 10850 куб. см., пробіг 263644 км.,
свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії
НОМЕР_6; автомобіль «Камаз 53212»,
вантажний бортовий, реєстраційний
номер НОМЕР_7 рік випуску 1987, номер шасі
НОМЕР_8 колір зелений, об'єм двигуна 10850
куб. см., пробіг 263644 км., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_9; автомобіль
«Камаз 53212», вантажний бортовий,
реєстраційний номер НОМЕР_42 рік
випуску 1987, номер шасі НОМЕР_10 колір
зелений, об'єм двигуна 10850 куб. см.,
пробіг 263644 км., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_11; автомобіль
«Камаз 53212», вантажний бортовий,
реєстраційний номер НОМЕР_13 рік
випуску 1985, номер шасі НОМЕР_12 колір
зелений, об'єм двигуна 10850 куб. см.,
пробіг 263644 км., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_16; автомобіль
«Камаз 53212», вантажний бортовий,
реєстраційний номер НОМЕР_15 рік
випуску 1985, номер шасі НОМЕР_14 колір
зелений, об'єм двигуна 10850 куб. см.,
пробіг 263644 км., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_17; автомобіль
«Камаз 53212», вантажний бортовий
тентований, реєстраційний номер
НОМЕР_43 рік випуску 1989, номер шасі
НОМЕР_18 колір білий, об'єм двигуна 10850
куб. см., пробіг 263644 км., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_19; автомобіль
«Камаз 53212», вантажний фургон,
реєстраційний номер НОМЕР_20 рік
випуску 1988, номер шасі НОМЕР_21 колір
червоний, об'єм двигуна 10850 куб. см.,
пробіг 263644 км., свідоцтво про
реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_22; причіп
бортовий «СЗАП 8352», реєстраційний
номер НОМЕР_23 рік випуску 1990, номер шасі
НОМЕР_24 колір синій, свідоцтво про
реєстрацію серії НОМЕР_25; причіп
контейнеровоз «ГКБ 8350», реєстраційний
номер НОМЕР_26 рік випуску 1984, номер шасі
НОМЕР_27 колір синій, свідоцтво про
реєстрацію серії НОМЕР_28 причіп
бортовий тентований «ГКБ 8352»,
реєстраційний номер НОМЕР_29 рік
випуску 1989, номер шасі НОМЕР_30 колір
синій, свідоцтво про реєстрацію серії
НОМЕР_31; причіп контейнеровоз «ГКБ 8350»,
реєстраційний номер НОМЕР_32 рік
випуску 1989, номер шасі НОМЕР_33 колір
зелений, свідоцтво про реєстрацію
серії НОМЕР_35; причіп контейнеровоз
«ГКБ 8350», реєстраційний номер НОМЕР_34
рік випуску 1988, номер шасі НОМЕР_37 колір
зелений, свідоцтво про реєстрацію
серії НОМЕР_36; причіп бортовий «ГКБ 8350»,
реєстраційний номер НОМЕР_38 рік
випуску 1980, шасі б/н, колір синій,
свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_39;
причіп платформа-Е «ГКБ 8485»,
реєстраційний номер НОМЕР_40 рік
випуску 1987, номер шасі б/н, колір синій,
свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_41
- заставною вартістю 529 180 гривень, що на
час укладання цього договору по
офіційному курсу НБУ становить 109 195
доларів США, які належать ОСОБА_8,
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на праві власності -
шляхом продажу предмету застави на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження та на предмет
іпотеки за іпотечним договором від
6 жовтня 2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу за № 5363,
а саме - чотирьохкімнатну квартиру,
загальною площею 110,5 кв. м., житловою
площею 76,9 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, заставною вартістю
1 362 068 грн, що в еквіваленті по
курсу НБУ на день укладення цього
договору становить 280 260, 90 доларів США,
яка належить іпотекодавцю ОСОБА_7 на
праві власності шляхом продажу цього
предмета іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 16 грудня 2013 року,
вказане рішення суду першої інстанції
в частині стягнення з ОСОБА_9 на користь
ПАТ КБ «Надра» заборгованості за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № 05/09/2008/980-К/16 від 08
вересня 2008 року в загальному
розмірі 19 452 681, 58 грн скасовано та
ухвалено нове, яким в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Надра» в цій
частині відмовлено. В іншій частині
рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 лютого 2014 року
касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7
відхилено, рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2013
року, в частині, залишеній без змін
рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 16 грудня 2013 року
та рішення колегії судів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
16 грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 червня 2014 року
вказану справу допущено до провадження
Верховного Суду України.

Постановою Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 17
вересня 2014 року ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 лютого 2014 року скасовано, а
справу направлено на новий касаційний
розгляд.

У касаційних скаргах ОСОБА_6 та ОСОБА_7
просять скасувати рішення суду першої
та апеляційної інстанції та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволені
позову, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того, що ТОВ «ЗК
«Фінінвестхліб» не виконувало своїх
зобов'язань перед позивачем за
кредитним договором, унаслідок чого
утворилась заборгованість. Оскільки
виконання основного зобов'язання
забезпечено договорами поруки, застави
та іпотеки, відповідачі несуть
відповідальність перед банком як
солідарні боржники.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
позовних вимог про стягнення
заборгованості з ОСОБА_9 виходив з того,
що остання не може бути солідарним
боржником разом з іншими
відповідачами, оскільки є майновим
поручителем та відповідає лише в межах
вартості предмета застави. В іншій
частині апеляційний суд погодився з
висновками суду першої інстанції.

Проте повністю з такими висновками
апеляційного суду погодитись не можна.

Судами встановлено, що 8 вересня 2008 року
між ВАТ «КБ «Надра» і ТОВ «ЗК
«Фінінвестхліб» було укладено
кредитний договір про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № 05/09/2008/980-К/16 в межах
максимального ліміту заборгованості в
сумі 10 млн. грн на строк до 08
вересня 2010 року зі сплатою 22 % річних
(а.с. 7-15 т. 1).

З метою забезпечення виконання ТОВ ЗК
«Фінансова компанія» зобов'язань за
кредитним договором, 8 вересня 2008 року
між ВАТ «КБ «Надра» і ОСОБА_7 було
укладено договір поруки
№05/09/2008/980-П/467, за умовами якого ОСОБА_7
зобов'язався відповідати перед
позивачем за виконання ТОВ «ЗК
«Фінінвестхліб» зобов'язань за
кредитним договором (а.с. 16-18 т. 1).

Згідно з п.1.1. договору поруки,
поручитель поручається перед
кредитором за виконання/належне
виконання позичальником взятих на себе
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору.

Пунктом 1.2. договору поруки
передбачено, що поручитель відповідає
перед кредитором у повному обсязі.
Поручитель повинен виконати
зобов'язання в тому ж порядку, який
встановлено для позичальника
кредитним договором. Позичальник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, що
означає нічим не обумовлене і
абсолютне право кредитора вимагати
виконання зобов'язання, вказаного у
п.1.1. цього договору повністю (чи у
будь-якій його частині) як від
позичальника та поручителя разом, так і
від кожного окремо.

10 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 для
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором було укладено
договір застави, відповідно до умов
якого останні передали в заставу
банку 8 автомобілів КАМАЗ-5312 та
7 причепів, заставною вартістю
529 180 грн (а.с. 19-23 т. 1).

Зі змісту п. 3.1.7. договору застави,
заставодержатель набуває право
звернути стягнення на предмет застави,
в тому числі до настання терміну
виконання зобов'язання, у разі
порушення зобов'язання, а також в інших
випадках, передбачених цим договором
та чинним законодавством України, та
отримати задоволення своїх вимог з
вартості предмету застави.

Пунктом 4.1.1. даного договору застави
встановлено, що за рахунок предмета
застави заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свої
вимоги за зобов'язанням, яке випливає з
кредитного договору, що визначається
на момент фактичного задоволення,
включаючи суму кредиту, відсотки, пені,
штрафи у розмірі та у випадках
передбачених кредитним договором, а
також всі інші вимоги
заставодержателя, які можуть бути
задоволені із вартості предмета
застави згідно з чинним законодавством
України, включаючи вимоги стосовно
повного відшкодування всіх збитків,
завданих порушенням зобов'язання, що
випливає з кредитного договору та (або)
порушенням зобов'язання заставодавців
за цим договором, а також всіх витрат,
понесених заставодержателем у зв'язку
із реалізацією його прав за цим
договором, у тому числі у зв'язку із
зверненням стягнення на предмет
застави та його наступною реалізацією.

06 жовтня 2008 року, з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_7
було укладено іпотечний договір,
предметом якого є чотирикімнатна
квартира загальною площею 76,9 кв. м, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24-30
т. 1).

Відповідно до п. 5.1.6. цього іпотечного
договору, іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо при настанні строку
виконання зобов'язання (або тієї чи
іншої його частини), воно не буде
виконане.

У зв'язку з неналежним виконанням
боржником ТОВ «ЗК «Фінінвестхліб»
станом на 01 жовтня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 19
452 681, 58 грн, з яких: заборгованість за
кредитом становить 8 млн. грн;
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом - 7 814 138, 81 грн;
пеня за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом - 44 630, 80 грн;
пеня за несвоєчасну сплату основного
боргу - 574 тис. грн; сума інфляційних
збитків по відсоткам - 385 251, 70 грн; сума
інфляційних збитків по основному боргу
- 2 236 000 грн; штраф за прострочення
сплати кредиту - 398 660, 27 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до частини першої статті 546
ЦК України виконання зобовязання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, притриманням, завдатком.

Згідно із частиною першою статті 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Частиною першою статті 554 ЦК України
передбачено, що боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

За правилами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
передбачено, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняються виконанням,
проведеним належним чином. Загальні
умови виконання зобов'язання зазначені
у ст. 526 цього Кодексу.

Відповідно до статті 572 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобовязання одержати задоволення за
рахунок заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу» за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання,
необхідні витрати на утримання
заставленого майна, а також витрати на
здійснення забезпеченої заставою
вимоги, якщо інше не передбачено
договором застави.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про
заставу» передбачено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Із роз'яснень викладених у п. 23
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року №
5 вбачається, що при вирішенні спорів за
участю майнових поручителів суди мають
виходити з того, що відповідно до
статті 11 Закону України «Про заставу»,
статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. Відповідно до
статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука
є різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (статті 553-559
ЦК) не застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки. У
зв'язку із цим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

Апеляційний суд в порушення ст.ст. 212-215,
303, 315 ЦПК України, належним чином не
визначився з характером спірних
правовідносин, не надав належної
оцінки наявним у справі доказам,
зокрема, дійшовши висновку про
відсутність солідарної
відповідальності в частині позовних
вимог, заявлених до ОСОБА_9, зауважив, що
остання є майновим поручителем в межах
заставленого майна, не з'ясувавши
належним чином вартості майна
переданого в заставу безпосередньо
ОСОБА_9, належного їй на праві приватної
власності.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення заборгованості з
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_8, апеляційний суд не звернув
уваги, що позивачем заявлені вимоги до
відповідачів одночасно про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та про звернення стягнення на предмет
застави та іпотеки, в той час як
відповідачі виступають саме майновими
поручителями в межах вартості
переданого в заставу/іпотеку майна, що
виключає їх солідарну
відповідальність за порушення умов
кредитного договору в повному обсязі
та стягнення заборгованості разом зі
зверненням стягнення на предмет
застави/іпотеки з одної і тієї ж особи
чинним законодавством не передбачено.

Колегія суддів вважає, що рішення
апеляційного суду повинно бути
скасовано, а справа направлена на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
який повинен урахувати зазначене та
вирішити справу відповідно до
викладених обставин.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7
задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової плати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області від 16 грудня 2013 року
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:

Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
А.С. Олійник