АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6942/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Березюк В. В. Доповідач - Куценко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

15 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню

і газифікації «Дніпропетровськгаз»,

на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2014 року, по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню і
газифікації «Дніпропетровськгаз» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
природній газ, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз» в
вересні 2012 року звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за природний газ у сумі
1068 грн. 22 коп., також стягнути судові
витрати по справі /а.с.5-8/.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2014 року в
задоволені позовних вимог ПАТ по
газопостачанню і газифікації
«Дніпропетровськгаз» - відмовлено
/а.с.96-99/.

В апеляційній скарзі ПАТ по
газопостачанню і газифікації
«Дніпропетровськгаз» посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового, яким просить задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі
/а.с.104-108/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню
відповідно до ст.309 ЦПК України, з
наступних підстав.

Надання послуг з газопостачання
здійснюється у відповідності до
положень Закону України «Про житлово -
комунальні послуги», а також Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою КМУ від 09 грудня 1999 року №
2246 (у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 14 квітня 2004 р. N
476), якими чітко визначений порядок
надання послуг, порядок їх обліку,
оплати, права та обов'язки споживача і
виконавця, а також інші питання.

Відповідно п.3, 4 Правил надання
населенню послуг з газопостачання,
затверджених Постановою КМУ від 09
грудня 1999 року № 2246 постачання
природного, а також скрапленого газу
від групових резервуарних установок
здійснюється безперервно відповідно
до Правил безпеки систем
газопостачання, що затверджуються
Держнаглядохоронпраці, та цих Правил.
Послуги з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається між ним та
газопостачальним підприємством
відповідно до типового договору,
затвердженого у встановленому порядку.

Судом встановлено, що відповідач є
власником квартири, розташованої за
адресою АДРЕСА_1 на праві приватної
власності згідно договору
купівлі-продажу від 18 квітня 2008 року та
відповідно штампу в паспорті
зареєстрована за зазначеною адресою з
24 квітня 2008 року /а.с.23, 26/.

На момент придбання квартири
відповідачем система газопостачання
була у справному робочому стані, газ
подавався до газових приладів, газові
прилади не були опломбовані чи
відключені, тобто остання мала
можливість ним користуватись, отже з
моменту придбання квартири ОСОБА_2
вважається споживачем послуг, оскільки
їх отримує та повинна сплачувати за
послуги газопостачання відповідно до
чинного законодавства.

Між тим, 12 травня 2010 року між позивачем
та відповідачем було укладено договір
№13/32 про надання населенню послуг з
газопостачання та відкрито особовий
рахунок №13/0032 для оплати за природний
газ /а.с.14-15/.

Відповідно до умов вищевказаного
договору виконавець зобов'язується
безперервно надавати споживачеві,
членам його сім'ї та іншим особам,
зареєстрованим у квартирі, приватному
будинку, послуги з постачання
природного або скрапленого газу від
групових резервуарних установок для
побутових потреб з гарантованим рівнем
надійності, безпеки, якості та
величиною тиску, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами (цінами) у строки і на умовах,
передбачених цим договором.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості відповідач здійснювала
оплату послуг газопостачання у
розмірі, меншому ніж сума, що підлягає
сплаті за весь обсяг використання
останньої природного газу. Внаслідок
несплати за послуги газопостачання,
газові прилади у квартирі відповідача
було відключено позивачем від системи
газопостачання, що підтверджується
актом на відключення від
газопостачання та пломбування вхідної
засувної арматури від 22 червня 2011 року
/а.с.28/.

Відповідно п.27 Правил надання
населенню послуг з газопостачання
споживач зобов'язаний не пізніше ніж за
сім днів до звільнення приміщення або
повного припинення газопостачання
письмово повідомити газопостачальне
(газорозподільне) підприємство про
розірвання договору та розрахуватися
за послуги з газопостачання. Однак,
всупереч вказаної норми попередній
власник квартири, розташованої за
адресою вул. Горького 32/2 м.
Новомосковськ Дніпропетровська
області завчасно не повідомив про
зміну місця проживання та договір про
надання послуг населенню з
газопостання з відповідачем не
розірвав.

Крім того, вже зазначеним пунктом
Правил надання населенню послуг з
газопостачання та п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено обов'язок саме споживача
укладати договір в письмовій формі з
відповідачем, проте вказаний договір
між сторонами було укладено лише 12
травня 2010 року.

Згідно п.1.3 Порядку відшкодування
збитків завданому газопостачальному
або газорозподільному підприємству
внаслідок споживачем природного газу
Правил надання населенню послуг з
газопостачання затвердженого
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 29 травня 2003 р. N 475 до порушень
споживачем Правил, що тягнуть за собою
відповідальність з відшкодування
збитків, завданих газопостачальному
або газорозподільному підприємству
відноситься використання газу (у разі
відсутності лічильника) у випадку, коли
не було своєчасно повідомлено
газопостачальне або газорозподільне
підприємство про зміну розміру
опалювальної площі, кількості осіб,
яким надаються послуги з
газопостачання понад один місяць,
встановлення додаткових газових
приладів та пристроїв.

Враховуючи наведені норми
законодавства та аналізуючи надані
докази колегія суддів приходить до
висновку, що оскільки відповідно до
вимог ч.4 ст.319 ЦК України власність
зобов'язує, тому заборгованість за
використання природного підлягає
стягненню з відповідача, однак в
меншому розмірі ніж заявлено в
позовних вимогах, з наступних підстав.

Відповідно ст.19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» та п.4
Правил надання населенню послуг з
газопостачання відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Послуги з газопостачання
надаються споживачеві на підставі
договору, що укладається між ним та
газопостачальним підприємством
відповідно до типового договору,
затвердженого у встановленому порядку.

Як вже зазначалося раніше договір про
надання населенню послуг з
газопостачання між позивачем та
відповідачем було укладено 12 травня 2010
року. Відповідно п.42 вказаного договору
він укладається на 5 років, набирає
чинності з дня його підписання. Також в
договорі міститься відмітка, що за
адресою вул. Горького 32/2 м.
Новомосковськ Дніпропетровська
зареєстровано одна особа.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Тобто, з моменту підписання
вищезазначеного договору норма за
споживання природного газу повинна
була бути встановлена на одну особу.

Відповідно п.11 Правил надання
населенню послуг з газопостачання у
разі відсутності лічильників газу
плата за послуги з газопостачання
розраховується відповідно до
встановлених законодавством норм
споживання та цін на газ.

Враховуючи зазначені норми
законодавства та на наданий розрахунок
заборгованості за особистим рахунком
13/0032 заборгованість відповідача за
природний газ у період з травня 2008 року
по квітень 2010 року включно складає 1061,19
грн., у період з травня 2010 року по
червень 2011 року 204,40 грн. також
враховуючи сплачені кошти
відповідачем у сумі 408,05 грн., тобто
загальна сума заборгованості, яка
підлягає стягненню складає 857,54 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача також підлягає
стягнення на користь позивача судові
витрати у розмірі 214,60 грн.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню і
газифікації «Дніпропетровськгаз» -
задовольнити частково.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2014 року - скасувати
.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню і газифікації
«Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за природній
газ - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню і газифікації
«Дніпропетровськгаз» заборгованість в
сумі 857 грн. 54 коп. та судові витрати 214
грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Волошин М.П.

Демченко Е.Л.