Справа № 496/3951/14-ц
Провадження 2/496/1800/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17.10.2014 року
Біляївський районний суд

Одеської області

в складі : головуючого судді: Крачкової
С.В.

при секретарі: Гайдейчук К.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Біляївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Холоднобалківської сільської ради
Біляївського району Одеської області
про визнання ордеру на житлове
приміщення недійсним

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
недійсним ордер №13, виданий профкомом
радгоспу «Хаджибейський» 2.08.1995 року
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що на момент
видачі ордеру ОСОБА_3 не була
громадянкою України, оскільки постійно
проживала та була зареєстрована на
території Російської Федерації. Крім
того, позивачка вважає, що профком
радгоспу «Хаджибейський» не мав
повноважень на видачу ордера.

В судовому засіданні представник
позивачки на позові наполягав,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. При цьому зазначив, що в
позовній заяві помилково вказана дата
видачі ордеру 2.08.1995 року, який фактично
був виданий 8.08.1995 року.

Представник відповідача
Холоднобалківської сільської ради
Біляївського району Одеської області в
судове засідання не з'явився, але
направив до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання
неодноразово не з'явилась, хоча
належним чином була повідомлена про
день розгляду справи, а судові
повістки, направлені за місцем її
реєстрації повернуті до суду в зв'язку
з її не проживанням.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст. 52 ЖК України жилі
приміщення в будинках відомчого
житлового фонду надаються громадянам
за спільним рішенням адміністрації
і

профспілкового комітету підприємства,
установи, організації, затвердженим
виконавчим комітетом районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів, а у
випадках, передбачених Радою
Міністрів СРСР, - за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетові відповідної
Ради народних депутатів про надання
жилих приміщень для заселення.

В судовому засіданні встановлено і
підтверджено матеріалами справи, що
8.08.1995 року на підставі рішення
адміністрації та профспілкового
комітету радгосп-заводу
«Хаджибейський» ОСОБА_3 був виданий
ордер №13 на квартиру АДРЕСА_1, ордер
підписаний директором підприємства та
посвідчений печаткою профкому, що не
суперечить вимогам чинного
законодавства, оскільки виданий особі,
яка працювала на той час в радгоспі
«Хаджибейський» ( а.с.6).

Відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу, якою встановлено, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Всупереч цим вимогам позивачкою не
надано будь-яких доказів того, що на
момент видачі ордеру відповідачка не
була громадянкою України, оскільки
проживала і була зареєстрована в Росії.

З паспорту громадянина України на ім'я
відповідачки та довідок державної
міграційної служби України в Одеській
області вбачається, що вона народилась
в 1943 році на території України і набула
31.01.2003 року громадянство України за
територіальним походженням відповідно
до ч.1 ст. 8 Закону України «Про
громадянство України», так як
народилась на території України до
24.08.1991 року ( а.с.5, 24, 40).

З рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 22.07.2013 року ( а.с.8-11)
вбачається, що на момент видачі ордеру
і наступні роки ОСОБА_3 разом з сім'єю
постійно проживала в АДРЕСА_1 і
періодично виїзджала зі спірної
квартири на іншу квартиру в цьому ж
населеному пункті для догляду за
господарством.

Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судом рішенням,
що набрало законної сили, не підлягають
доказуванню при розгляді інших справ, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно положень ч.1 ст. 59 ЖК України
ордер на жиле приміщення може бути
визнано недійсним у судовому порядку
у випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових
умов,

порушення прав інших громадян або
організацій на зазначене в ордері жиле
приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що в судовому засіданні не
були встановлені вказані обставини, а
тому законних підстав для задоволення
позову суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 10,60, 61, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 52,59 ЖК України, Законом
України «Про громадянство України»,
суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 в задоволенні позову до
ОСОБА_3, Холоднобалківської сільської
ради Біляївського району Одеської
області про визнання ордеру на житлове
приміщення недійсним - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Одеської області протягом 10 днів
через Біляївський районний суд
Одеської області.

Суддя
С.В. Крачкова