ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7710/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"28" жовтня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі :

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Головне управління юстиції у м. Києві
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та визнання права
власності на частину майна, набутого за
час проживання однією сім'єю,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
третя особа: Головне управління
юстиції у м. Києві про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
визнання права власності на частину
майна, набутого за час проживання
однією сім'єю. Свої вимоги обґрунтувала
тим, що в січні 2003 року познайомилася з
ОСОБА_4, а з жовтня 2009 року вони почали
проживати спільно та вести спільний
побут, як сім'я в орендованій квартирі
АДРЕСА_1. 10 червня 2004 року ОСОБА_4 за
спільні кошти з позивачкою придбали
для проживання квартиру АДРЕСА_2, в
якій, в подальшому позивачка була
зареєстрована як дружина. ІНФОРМАЦІЯ_4
року в позивачки з ОСОБА_4 народилася
донька, в свідоцтві про народження якої
саме ОСОБА_4 записаний батьком дитини. 06
квітня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали
шлюб та проживали у спільній квартирі
однією сім'єю разом з донькою до жовтня
2013 року. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року
ОСОБА_4, позивачка звернулася з заявою
до 16-ї київської державної
нотаріальної контори, де дізналася, що
відповідач ОСОБА_3 також звернувся з
заявою про прийняття спадщини після
смерті свого батька ОСОБА_4. Так як
вважає спірну квартиру АДРЕСА_2
спільною сумісною власністю подружжя,
яке було набуте за час проживання
однією сім'єю, уточнивши в судовому
засіданні позовні вимоги, просила суд
встановити факт проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 однією сім'єю з 01 січня 2004 року
та визнати за нею право власності на 1/2
частину АДРЕСА_2.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
проживання у відповідності до вимог
ЦПК України, про що свідчать відповідні
зворотні поштові повідомлення, які
містяться в матеріалах справи, про
причини його неявки суду не відомо.

Представник третьої особи в судове
засідання не з`явився, причини неявки
суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст.
169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача
суд постановив ухвалу про заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.01.2003 року шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що познайомилася з ОСОБА_4 в
січні 2003 року, з жовтня 2003 року вони
почали проживати однією сім'єю в
орендованій квартирі АДРЕСА_1. В лютому
2004 року позивачка дізналася, що
вагітна, у зв'язку з чим, вони вирішили з
ОСОБА_4 придбати квартиру.

Судом встановлено, що 10 червня 2004 року
ОСОБА_4 відповідно до Договору
купівлі-продажу придбав у власність
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у позивачки
народилася донька, ОСОБА_6. Зі свідоцтва
про народження ОСОБА_6 вбачається, що
батьками дитини є: ОСОБА_4 (батько) та
ОСОБА_2 (мати).

Відповідно до довідки Форми № 3,
наданої ОСББ "Добробут" від 30.10.2013 року в
приватній квартирі АДРЕСА_2
зареєстровані ОСОБА_4 (власник), ОСОБА_2
(дружина, мешкає в цій квартирі з 2004
року), ОСОБА_6 (дочка).

Згідно довідки № 296 від 28.10.2014 року,
виданої ОСББ «Добробут» ОСОБА_4 дійсно
проживав і вів спільне господарство зі
своєю дружиною ОСОБА_2 за адресою :
АДРЕСА_2 з 2004 року по день його смерті.
Крім того, після купівлі квартири
АДРЕСА_2, ОСОБА_4 переоформив особистий
рахунок на своє ім'я та здійснював
оплату за житлово-комунальні послуги,
що підтверджується копіями квитанцій.

Як вбачається з матеріалів справи 06
квітня 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб, про що Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві вчинено відповідний
актовий запис за № 398 та видано
свідоцтво про шлюб. Після реєстрації
шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_2. (а.с.7).

В судовому засіданні стверджувала, що
проживала з ОСОБА_4 як чоловіка та
дружини без реєстрації шлюбу з жовтня
2003 року по 06 квітня 2005 року (по день
офіційної реєстрації шлюбу). Також
позивачкою суду були надані численні
фотокартки, які підтверджують сімейні
стосунки між нею та ОСОБА_4 протягом
тривалого часу.

Даний факт в судовому засіданні
підтвердили своїми показаннями свідки
ОСОБА_8, яка пояснила суду, що з 2003 року
її батько почав проживати разом
позивачкою в орендованій квартирі, а в
2004 році вони за спільні кошти придбали
квартиру АДРЕСА_2, де вони постійно
проживати та вели спільне
господарство.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що
познайомилася з ОСОБА_4, коли працювала
на його підприємстві. В 2003 році ОСОБА_4
познайомив її з позивачкою та
представив її як дружину і попросив
допомагати їй по господарству.
Пояснила суду, що коли позивачка
дізналася про те, що вагітна, вона з
ОСОБА_4 вирішили придбати квартиру,
проте грошей на купівлю не вистачало,
тому частину грошей в розмірі 10000
доларів подарували батьки та тітка
ОСОБА_11 позивачки, 5000 доларів позичила
тітка, а ще частину грошей ОСОБА_4
позичив у свого шкільного друга.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10
пояснив, що ОСОБА_4 був його другом,
підтвердив, що з 2003 року ОСОБА_4 та
позивачка проживали разом та вели
спільне господарство. Крім того,
зазначив, що позичав ОСОБА_4 18000 доларів
на купівлю квартири АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 помер, про що
Відділом реєстрації смерті у м. Києві
складено відповідний актовий запис №
17932 та видано свідоцтво про смерть (а.с.
8).

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст.21 СК
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без реєстрації шлюбу не є
підставою для виникнення у них прав та
обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу
шлюб є підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення гл. 8 цього
Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК слід
виходити з того, що ця норма
поширюється на випадки, коли чоловік і
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі та між ними склалися
усталені відносини, які притаманні
подружжю.

Для визначення осіб як таких, що
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст. 74 СК суд повинен
встановити факт проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в
період, упродовж якого було придбане
спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Подружжя
вважається сім'єю і тоді, коли дружина
та чоловік у зв'язку з навчанням,
роботою, лікуванням, необхідністю
догляду за батьками, дітьми та з інших
поважних причин не проживають спільно.

Законодавцем встановлено, що "сім'я" на
відміну від "шлюбу" є проживання осіб,
пов'язаних спільним побутом та у яких є
взаємні права та обов'язки один до
одного. При цьому, необхідно звернути
увагу, що для існування сім'ї не існує
спеціального порядку реєстрації.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, оцінюючи, належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності суд дійшов до висновку, що
досліджені у судовому засіданні докази
підтверджують факт проживання однією
сім'єю як чоловіка та жінки, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено законом.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку, доходу.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК
України).

Згідно ст. 63 СК України, дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи викладене, пояснення
позивача та осіб, які беруть участь у
справі, суд приходить до висновку, що
квартира АДРЕСА_2 придбана в період
проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 та є їх спільною сумісною
власністю.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко-і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
кодексу.

Враховуючи наведене, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача про визнання за нею права
власності на 1/2 частину спірного майна
також є обґрунтованою, а заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись,
ст.368,372 ЦК України, ст. 21, 36, 69, 70, 71, 74,
Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4,
8, 10, 11,15, 57, 60, 61, 58, 60, 169, 209, 212-215, 224
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Головне управління юстиції у м. Києві
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та визнання права
власності на частину майна, набутого за
час проживання однією сім'єю -
задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживали однією сім'єю як чоловік і
жінка без шлюбу у період з 01 січня 2004
року по 06 квітня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_2 як спільної сумісної власності
подружжя.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СУДДЯ
О.Р. ЛУЖЕЦЬКА