Провадження №2/761/7529/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

13 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі
Клим Т.О.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
повернення суми депозитного вкладу та
процентів, суд, -

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги мотивував тим, що 12
квітня 2013 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
банківського вкладу «Швейцарський»
«Постійний» «Квартальний» №562391/2013. За
умовами цього договору строком на
тринадцять місяців позивач вніс 5000,00
євро з подальшою його пролонгацією та
процентною ставкою 7 % річних. Також
представник позивача зазначив що 16
січня 2014 року між позивачем та
відповідачем був укладений ще один
договір банківського вкладу
«Швейцарський» «Постійний»
«Квартальний» №728891/2014. За умовами
цього договору строком на тринадцять
місяців позивач вніс 32 830,00 дол. США з
подальшою його пролонгацією та
процентною ставкою 9,5 % річних. Також, 11
лютого 2011 року між позивачем та
відповідачем був укладений ще один
договір про відкриття банківського
рахунку та обслуговування платіжної
картки фізичної особи НОМЕР_1,
відповідно до якого банк відкриває та
здійснює обслуговування поточного
рахунку та видає держателю міжнародну
платіжну картку, внаслідок чого
держатель сплачує комісійну
винагороду Банку. Станом на 26.08.2014 року
залишок на рахунку НОМЕР_1 становить 167
470,27 грн..

28.08.2014 року заявником було подано заяву
на ім'я голови правління ПАТ «ВіЕйБі»
про повернення коштів з поточного
рахунку (Вх. №362) за договором про
відкриття банківського рахунку та
обслуговування платіжної картки
фізичної особи НОМЕР_1 від 11.02.2011 року,
проте відповідач не повернув позивачу
кошти, що знаходяться на вищевказаному
рахунку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити, проти заочного рішення
не заперечував.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки не повідомив,
заяви про розгляд справи без його
участі не надав.

Суд, з урахуванням думки представника
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи у відсутності
відповідача, вважає можливим
розглядати справу у його відсутність
на підставі ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно положень ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
ЦПК України) сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Так, перевіряючи обставини справи, у
судовому засіданні встановлено, що 12
квітня 2013 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір
банківського вкладу «Швейцарський»
«Постійний» «Квартальний» №562391/2013. За
умовами цього договору строком на
тринадцять місяців позивач вніс 5000,00
євро, з подальшою його пролонгацією та
процентною ставкою 7 % річних. (а.с.14).

Відповідно до копії квитанції № 822203
від 12.04.2013 року, позивач ОСОБА_2 вніс на
депозитний рахунок банку суму коштів в
розмірі 5000,00 євро (а.с.15).

З копії виписки з вкладного рахунку по
договору банківського вкладу №562391/2013
від 12.04.2013 року, вбачається, що строком
дії вкладу з врахуванням пролонгації з
12.04.2013 по 12.06.2015 року, розмір початкового
вкладу за вказаним договором становить
5000,00 євро, сума нарахованих відсотків
по сумі вкладу становить 481,44 євро
(а.с.16).

Відповідно до п.1.2. договору
банківського вкладу №562391/2013 банк
відкриває на ім'я вкладника вкладний
рахунок за вкладом на вимогу «Для
виплат» НОМЕР_2, код банку 380537, надалі -
Рахунок - кореспондент.

На цей рахунок кореспондент банк
перераховує нараховані проценти за
збереження вкладу та може бути
перерахований вклад по закінченні
строку його дії.

Відповідно до п.1.7. договору
банківського вкладу №562391/2013 дата
вимоги вкладником вкладу - 12.05.2014 року.
Дата вимоги вкладником пролонгованого
вкладу - дата, що співпадає з першим
днем по закінченні кожного наступного
строку від дати укладення договору.

28.08.2014 року заявником було подано заяви
на ім'я голови правління ПАТ «ВіЕйБі»
про дострокове повернення
банківського вкладу з нарахованими
відсотками за договором банківського
вкладу «Швейцарський» «Постійний»
«Квартальний» №562391/2013 від 12.04.2013 року, а
саме повернути вказані кошти 5 вересня
2014 року, проте, відповідач не повернув
позивачу внесений вклад та нараховані
відсотки по ньому, відповідно до умов
вищевказаного договору (а.с.17-18).

Також, встановлено, що 16 січня 2014 року
між позивачем та відповідачем був
укладений ще один договір банківського
вкладу «Швейцарський» «Постійний»
«Квартальний» №728891/2014. За умовами
цього договору строком на тринадцять
місяців позивач вніс 32 830,00 дол. США з
подальшою його пролонгацією та
процентною ставкою 9,5 % річних. (а.с.19).

Відповідно до копії квитанції № 663875
від 16.01.2014 року, позивач ОСОБА_2 вніс на
депозитний рахунок банку суму коштів в
розмірі 32830,00 дол. США (а.с.20).

З копії виписки з вкладного рахунку по
договору банківського вкладу №728891/2014
від 16.01.2014 року, вбачається, що строком
дії вкладу з врахуванням пролонгації з
16.01.2014 по 16.02.2015 року, розмір початкового
вкладу за вказаним договором становить
32830,00 дол. США, сума нарахованих
відсотків по сумі вкладу становить 1735,94
дол. США (а.с.21).

Відповідно до п.1.2. договору
банківського вкладу №728891/2014 банк
відкриває на ім'я вкладника вкладний
рахунок за вкладом на вимогу «Для
виплат» НОМЕР_3, код банку 380537, надалі -
Рахунок - кореспондент.

На цей рахунок кореспондент банк
перераховує нараховані проценти за
збереження вкладу та може бути
перерахований вклад по закінченні
строку його дії.

Відповідно до п.1.7. договору
банківського вкладу №728891/2014 дата
вимоги вкладником вкладу - 16.02.2015 року.
Дата вимоги вкладником пролонгованого
вкладу - дата, що співпадає з першим
днем по закінченні кожного наступного
строку від дати укладення договору.

28.08.2014 року заявником було подано заяви
на ім'я голови правління ПАТ «ВіЕйБі»
про дострокове повернення
банківського вкладу з нарахованими
відсотками за договором банківського
вкладу «Швейцарський» «Постійний»
«Квартальний» №728891/2014 від 16.01.2014 року, а
саме повернути вказані кошти 5 вересня
2014 року, проте відповідач не повернув
позивачу внесений вклад та нараховані
відсотки по ньому, відповідно до умов
вищевказаного договору (а.с.22-23).

Відповідно до п.5.1.1.2. правил приймання
вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБіБанк»
вкладник має право отримати вклад та
суму нарахованих процентів згідно з
умовами Договору. При цьому вимога
вкладника про дострокове повернення
частини вкладу або всього вкладу є
підставою для розірвання договору та
повернення в зв'язку з цим суми вкладу
та нарахованих процентів у повному
обсязі з дотриманням процедур та
строків, установлених договором для
такого випадку.

Відповідно до п.5.1.2.3. правил приймання
вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБіБанк»
вкладник зобов'язаний «Письмово
повідомити банк про намір дострокового
розірвання договору не пізніше ніж за 7
календарних днів до дати розірвання
договору, зазначивши в повідомлення
дату повернення вкладу, яка повинна
бути робочим (банківським) днем. …»

Також, встановлено, що 11 лютого 2011 року
між позивачем та відповідачем був
укладений ще один договір про
відкриття банківського рахунку та
обслуговування платіжної картки
фізичної особи НОМЕР_1, відповідно до
якого банк відкриває та здійснює
обслуговування поточного рахунку та
видає держателю міжнародну платіжну
картку, внаслідок чого держатель
сплачує комісійну винагороду Банку
(а.с.24).

Відповідно до копії довідки виданої
начальником відділення №18 ПАТ
«ВіЕйБіБанк» Оніщуком О.О., вбачається,
що станом на 26.08.2014 року залишок на
картковому рахунку НОМЕР_1, відкритому
07.02.2013 року, складає 167 470, 27 грн. (а.с.25).

28.08.2014 року заявником було подано заяву
на ім'я голови правління ПАТ «ВіЕйБі»
про повернення коштів з поточного
рахунку (Вх. №362) за договором про
відкриття банківського рахунку та
обслуговування платіжної картки
фізичної особи НОМЕР_1 від 11.02.2011 року, в
розмірі 167 470,27 грн., проте, відповідач не
повернув позивачу вказані кошти, що
знаходяться на вищевказаному рахунку
(а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного
кодексу України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1060 Цивільного
кодексу України за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Таким чином, враховуючи викладене,
оцінюючи належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що в судовому засіданні
достовірно встановлено невиконання
відповідних договірних зобов'язань
перед позивачем щодо повернення
банківських вкладів та відсотків за
користування ними, тому оскільки
заявлені позовні вимоги знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні,
суд прийшов до висновку, що позов
ОСОБА_2 про повернення суми депозитного
вкладу та процентів підлягає
задоволенню, а тому підлягає стягненню
з Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» на
користь позивача заборгованість по
Договору банківського вкладу
«Швейцарський» «Постійний»
«Квартальний» №562391/2013 від 12.04.2013 року в
загальному розмірі 5481,44 Євро, що в
еквіваленті по курсу НБУ на день
винесення рішення складає 90597,87 грн.; по
договору банківського вкладу
«Швейцарський» «Постійний»
«Квартальний» № 778891/2014 від 16.01.2014 в
загальному розмірі 34565,90 доларів США, що
в еквіваленті по курсу НБУ на день
винесення рішення складає 447629,20 грн. та
по договору про відкриття банківського
рахунку та обслуговування платіжної
картки фізичної особи № 562391/2013 від
12.04.2013 в загальному розмірі 167470,27 грн.

Судові витрати суд розподіляються
судом відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 509, 526, 1058, 1060 ЦК України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 179,208, 209,
212-215, 224-228, 233 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
повернення суми депозитного вкладу та
процентів - задовольнити.

Стягнути із Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь ОСОБА_2
суму банківського вкладу по договору №
562391/2013 від 12.04.2013 в загальному розмірі
5481,44 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ
на день винесення рішення складає 90597,87
грн.

Стягнути із Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь ОСОБА_2
суму банківського вкладу по договору №
778891/2014 від 16.01.2014 в загальному розмірі
34565,90 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ на день винесення рішення
складає 447629,20 грн.

Стягнути із Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь ОСОБА_2
суму банківського вкладу по договору №
562391/2013 від 12.04.2013 в загальному розмірі
167470,27 грн.

Стягнути із Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь держави
судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Зочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: