У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
Хортицький
районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді
– Салтан Л.Г.

при секретарі
– Крячковій О.Г..

розглянувши подання Хортицького
відділу ДВС Запорізького МУЮ у
Запорізькій області про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Хортицького
відділу ДВС Запорізького МУЮ у
Запорізькій області ОСОБА_1. звернувся
до суду з поданням, в якому просить
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань, в якому зазначив, що на
виконанні Хортицького ВДВС
Запорізького МУЮ знаходиться
виконавче провадження №44182539 за
виконавчим листом № 2/337/710/2014 від 23.04.2014.,
виданим Хортицьким районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу
у розмірі 14483,80 грн., яке набуло
законної сили та підлягає виконанню.

Боржник ОСОБА_2. зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши матеріали, суд
вважає подання таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника – фізичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Стаття 6 Закону України “Про
порядок виїзду з України та в’їзд в
Україну громадян України” передбачає,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п.1-9 ст. 6
вказаного Закону, в тому числі, коли
діють неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов’язання – до
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов`язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов`язань за рішеням.

За змістом наведених вище
норм чинного законодавства, тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України є винятковим заходом
обмеження особистої свободи фізичної
особи, який застосовується лише при
наявності достатніх підстав вважати,
що така особа ухиляється від виконання
зобов`язань, покладених на неї
відповідним судовим рішенням та його
намір вибути за межі України з метою
невиконання цього рішення.

Судом встановлено, що в
поданні державного виконавця
зазначено про наявність невиконаних
боргових зобов`язань, проте відсутні
дані щодо факту ухилення ОСОБА_2 від
їх виконання.

Так, не вказано які заходи,
передбачені Законом України "Про
виконавче провадження" приймались
державним виконавцем після відкриття
провадження для виконання рішення
суду, не надано доказів, які саме дії
боржника свідчать про ухилення від
виконання зобов`язань, покладених на
нього судовим рішенням.

У відповідності до п.2 Указа
Президента України "Про додаткові
заходи щодо підвищення ефективності
виконання рішень суді" від 24.03.2008р. №
261/08 стосовно врегулювання порядку
виїзду за кордон осіб, покладені на них
рішення судів, та на виконання
спільного листа Міністерства юстиції
України та адміністрації Прикордонної
служби України від 27.05.2008р. № 25-32/463, №
25/5347, а також з метою роз`яснення
окремих норм законодавства
Міністерством юстиції України, та
відповідно до Закону України "Про
порядок виїзду з України та в`їзд в
Україну громадян України" наявність в
особи невиконаних зобов`язань,
покладених на нього судовим рішенням, є
підставою для обмеження її виїзду за
межі України, питання щодо такого
обмеження вирішується судом.

З огляду на наведені норми, у
відсутність доказів про намір боржника
залишити державу з метою уникнути
виконання рішення суду, суд не вбачає
підстав для обмеження виїзду боржника
за межі держави, яке гарантовано йому
законом.

Таким чином, без перевірки
обставин щодо ухилення боржника від
виконання судового рішення, доведення
яких є обов`язковою умовою для
встановлення щодо боржника
тимчасового обмеження права виїзду за
межі України, подання не підлягає
задоволенню, оскільки заявником не
надано доказів ухилення боржника від
їх виконання.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України,
ЗУ "Про порядок виїзду з України та
в’їзд в Україну громадян України", суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
Хортицького відділу ДВС Запорізького
МУЮ у Запорізькій області про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України -
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

Л.Г. Салтан