Номер провадження: 22-ц/785/7293/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Дрішлюка А.І., Доценко Л.І.,

за участю секретарів - Швець В.Ф.,
Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок заливу квартири, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
17 червня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 р. ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь: 1) матеріальну шкоду в сумі - 32
393,00 грн.; 2) відшкодування моральної
шкоди у розмірі - 6 000 грн.; 3) судові
витрати у розмірі - 1 523,93 грн..

В позові ОСОБА_4 вказала, що 23.10.13 р. з
вини відповідача відбулося затоплення
належної їй на праві власності
квартири. Їй завдано значної
матеріальної шкоди. Загальний розмір
завданої матеріальної шкоди
відповідно до висновків експертного
дослідження становить - 32 393 грн.. У
результаті затоплення квартири їй
також завдано моральної шкоди, яка
полягає у перенесеному психологічному
стресі, моральних стражданнях та
постійних хвилюваннях, позбавленні
нормальних санітарних умов проживання,
вимушених змінах у звичайному укладі
життя. Відшкодування моральної шкоди з
врахуванням поведінки відповідача,
який відмовляється відшкодувати
матеріальну шкоду, становить - 6 000 грн..

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 17.06.14 р. позов ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4: 1) у відшкодування
майнової шкоди - 23 624 грн.; 2)
відшкодування моральної шкоди у
розмірі - 2 000 грн.; 3) судові витрати у
сумі - 1 523,93 грн.. В задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
повну відмову в задоволенні позову.
Посилається на те, що рішення суду
ухвалено при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

ОСОБА_6, представник ОСОБА_5, в
судовому засіданні підтримала вимоги,
які викладені в апеляційній скарзі.
Пояснила, що затоплення квартири
позивачки дійсно відбулося, але
наслідки були незначні. Тому вказаний у
експертному досліджені розмір шкоди є
значно завищеним. Згідно наданому суду
першої інстанції висновку судової
будівельно-технічної експертизи
розмір завданої матеріальної шкоди
встановити неможливо, оскільки на час
її проведення в квартирі зроблено
ремонт. Заявила клопотання про
проведення рецензування експертного
звіту. Клопотання було задоволено, до
апеляційного суду надійшла рецензія
Звіту про незалежну оцінку розміру
шкоди, завданої залиттям квартири.
Після роз'яснення апеляційним судом
права заявити клопотання про
проведення судової
будівельно-технічної експертизи за
наявними у справі матеріалами (ч. 4 ст. 10
ЦПКУ країни), таким правом не
скористалася.

ОСОБА_4 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надала. Її
представник - ОСОБА_7 в судовому
засіданні вважала необхідним скаргу
відхилити, рішення суду залишити без
змін. Посилалася на те, що скарга є
необґрунтованою. Пояснила, що майнову
та моральну шкоду позивачці завдано з
вини відповідача, про що свідчать
наявні у справі докази.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія
суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши осіб, які з'явилися в судове
засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 16, 60 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду захистом своїх
порушених прав. Суд, здійснюючи
правосуддя, захищає порушені права цих
осіб у спосіб, визначений законами
України. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що 23.10.13 р. з
вини відповідача відбулося затоплення
належної позивачці квартири АДРЕСА_1.
Внаслідок залиття відбулося
пошкодження квартири позивачки.
Визначаючи розмір майнової шкоди, суд
виходив з того, що площа пошкоджених
шпалер становить - 60 кв. м., а не 152 кв. м.,
як вказано н експертному дослідженні. У
зв'язку з пошкодженням належного
позивачці майна останній завдано
моральної шкоди, відшкодування якої
становить - 2 000 грн. (а. с. 135 - 137)

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
існування між сторонами деліктних
правовідносин із завдання майнової та
моральної шкоди, стягнення з
відповідача відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи,
вимогам ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214 ЦПК України.

Відповідні деліктні правовідносини
між сторонами встановлені, висновки
суду першої інстанції щодо
необхідності відшкодування майнової
та моральної шкоди зроблені на
підставі наявних у справі і наданих
сторонами доказів: - договору
купівлі-продажу квартири від 09.11.06 р. (а.
с. 7 - 9), відповідно до якого позивачка є
власником квартири АДРЕСА_1; - заяви
позивачки до КП «ЖКС «Жовтневий, 21» (а.
с. 12) про затоплення квартири,
пошкодження стелі - 55 кв. м., стін - 60 кв.
м., ламінату - 31 кв. м.; - акту КП «ЖКС
«Жовтневий, 21» від 23.10.11 р. (а. с. 13) про
затоплення квартири, пошкодження стелі
- 55 кв. м., стін - 60 кв. м. та ламінату - 36 кв.
м. Причина затоплення - недбале
ставлення відповідача до технічного
стану сантехнічного обладнання в
санвузлі - рушникосушарки; - претензії
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 (а. с. 14 - 15) про залиття
квартири та пошкодження ламінату - 36 кв.
м., стелі - 55 кв. м., стін та шпалери - 60 кв.
м.; - світлини (а. с. 23 - 27) щодо стану
квартири позивачки.

Однак, ухвалене судом першої
інстанції рішення в частині визначення
розміру завданої матеріальної шкоди в
сумі - 23 624,00 грн. та відшкодування
моральної шкоди в розмірі - 2 000,00 грн.
вимогам діючого законодавства,
роз'ясненням, які містяться в п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», з
подальшими змінами та доповненнями, не
відповідає. Погодитися з висновком
суду в цій частині не можна. Цього
висновку суд дійшов при недоведеності
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, з
порушенням вищезазначених норм
матеріального та процесуального права.
Розмір відшкодування майнової та
моральної шкоди необхідно змінити.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України
передбачено, що розмір збитків, які
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Із власноручно написаної заяви
позивачки до КП «ЖКС «Жовтневий, 21» (а.
с. 12) про затоплення квартири
вбачається, що в результаті залиття
квартири були пошкоджені: - стеля - 55 кв.
м.; - стіни - 60 кв. м.; - ламінат - 31 кв. м..
Тому відомості про пошкодження 36 кв. м.
ламінату, про що вказано в акті КП «ЖКС
«Жовтневий, 21» від 23.10.11 р. (а. с. 13), в
претензії ОСОБА_4 (а. с. 14 - 15) колегія
суддів відноситься критично і не
приймає їх до уваги. Площа пошкодженої
стелі та стін в акті та претензії
співпадають. Про вищезазначені
розбіжності щодо площ також вказується
у рецензії Звіту про незалежну оцінку
розміру шкоди, завданої залиттям
квартири (а. с. 176 - 180). У зведеному
кошторисному розрахунку вартості
ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_1 (а.
с. 37 - 45) вказується вартість ремонтних
робіт та використаних матеріалів і
виробів. Інших доказів щодо визначення
вартості будівельних робіт та
матеріалів суду не надано. Колегія
приймає до уваги, що відповідач,
заперечуючи проти розміру завданої
матеріальної шкоди, разом з тим доказів
іншої вартості будівельних робіт та
матеріалів суду не надав. При
визначенні розміру завданої майнової
шкоди, суд першої інстанції визначився
з площею пошкоджених шпалер (стін) у
розмірі - 60 кв. м., що відповідає площі,
вказаній у заяві, акті та претензії.
Разом з тим, суд помилково взяв до уваги
площу пошкодженого ламінату - 37,8 кв. м.,
в той час як необхідно - 31 кв. м., та
пошкодженої стелі - 55,6 кв. м., в той час
як необхідно - 55 кв. м.. Виходячи з
вищевказаних площ, вказаної у
зведеному кошторисному розрахунку
вартості ремонтних робіт і матеріалів,
розмір завданої майнової шкоди
(вартість будівельних робіт та
матеріалів) становить - 19 268,75 грн.: -
розбирання 31 кв. м. ламінат - 335 грн.; -
облаштування 31 кв. м. ламінат - 5 805,53 грн.;
- зняття шпалери з площі у 60 кв. м. - 267,63
грн.; - оклеювання шпалер на площі 60 кв.
м. - 2 409,08 грн.; - очистка стелі на площі 55
кв. м. - 172 грн.; - фарбування стелі на
площі 55 кв. м. - 4 006,30 грн.; - вивезення
сміття у кількості 1 070 кг. - 116,64 грн.; -
вартість 31 кв. м. ламінату - 5 022 грн.; -
вартість шпалер площею 60 кв. м. - 750 грн.; -
вартість водоемульсійної краски на 55
кв. м. стелі - 384,57 грн..

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», з подальшими змінами та
доповненнями, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних, тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення,
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування
завданої моральної шкоди, суд першої
інстанції послався на завдання
моральної шкоди у вигляді душевних
страждань, порушення налагодженого
стану життя позивачки. Однак, матеріали
справи не містять підтверджуючих
доказів щодо завдання моральної шкоди
саме у вигляді порушення налагодженого
стану життя позивачки. За вищевказаних
обставин справи, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, колегія суддів
приходить до висновку, що розмір
відшкодування моральної шкоди
необхідно зменшити до - 1 000,00 грн..

Доводи апелянта про те, що акт
залиття та Звіт експертного
дослідження є недопустимими доказами,
розбіжності у поясненнях свідків щодо
дати складання акту, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки вони не
спростовують факту залиття квартири,
що визнавалося самим відповідачем. Не
спростовує факту залиття квартири
позивачки і те, що інші мешканці
будинку, квартири яких постраждали від
залиття, не зверталися з відповідними
позовами до суду. Згідно із ч. ч. 4, 5 ст.
319, ст. 322 ЦК України власність
зобов'язує. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадянам. Власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить.
ОСОБА_5 повинен був дбати про належний
стан санітарно-технічного обладнання в
належній йому квартирі, приймати усі
міри щоб це обладнання знаходилося в
належному технічному стані. Доказів
того, що санітарно-технічне обладнання
в належній йому квартирі знаходилося в
належному технічному стані, а залиття
належної позивачці квартири відбулося
з інших причин ОСОБА_5 суду не надав. Як
не надав доказів на підтвердження
доводів щодо визначення іншого розміру
завданої матеріальної шкоди. Не надав
він і доказів, які б спростовували
доводи позивача щодо причин затоплення
її квартири.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 2, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право змінити рішення суду першої
інстанції. Підставою для зміни рішення
суду першої інстанції є недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального або
процесуального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Оскільки висновки суду першої
інстанції щодо розміру відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
зроблено при недоведеності обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, з неправильним
застосуванням вищезазначених норм
матеріального права та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи у частині визначення
розміру відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції в цій
частині підлягає зміні. Необхідно
стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4: - у
відшкодування матеріальної, завданої
внаслідок залиття квартири - 19 268,75 грн.;
- у відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири - 1
000,00 грн..

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову, суд присуджує пропорційно
задоволеним вимогам (59,5%) з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено (40,5%). Таким
чином, судові витрати необхідно
розподілити, стягнувши з: - ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі - 942,44
грн. = 1583,93 грн. (а. с. 1 - 56) х 59,5%; - з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі -
648,00 грн. = 1 600,00 грн. (а. с. 189) х 40,5%.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 червня 2014 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 (номер картки
фізичної особи-платника податків -
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (номер картки
фізичної особи-платника податків -
НОМЕР_2):

- у відшкодування матеріальної,
завданої внаслідок залиття квартири - 19
268 (дев'ятнадцять тисяч двісті
шістдесят вісім) грн. 75 коп.;

- у відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири - 1
000 (одна тисяча) грн. 00 коп.;

- судовий збір у сумі - 942 (дев'ятсот
сорок дві) грн. 44 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 (номер картки
фізичної особи-платника податків -
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_5 (номер картки
фізичної особи-платника податків -
НОМЕР_1) судовий збір у сумі - 648 (шістсот
сорок вісім) грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
А. І. Дрішлюк

Л. І. Доценко