Справа № 645/9411/14-ц
Провадження №
УХВАЛА

про відмову відкриття провадження по
справі

06 листопада 2014 року

Суддя Фрунзенського райсуду м.
Харкова Алфьорова Т.М. розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа – Четверта Харківська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним правочину,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про визнання недійсним
правочину, посилаючись на те, що його
мати ОСОБА_3 16 травня 2008 року написала
заяву про відмову від спадщини після
смерті батька ОСОБА_4 на його користь,
але 30 травня 2008 року на прохання
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 написала вже
заяву про відкликання своїй заяви від
16.05.08р. про відмову від спадщини, але її
волевиявлення при укладенні правочину
не було вільним, що підтверджено
поясненнями свідка ОСОБА_5 при її
допиті в судовому засіданні від 22.08.14р.
На підставі ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК
України просить визначити правочин
недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 122 ЦПК України суд
відмовляє у відкритті провадження по
справі, якщо є таке, що набрало
законної сили, рішення чи ухвала суду
про закриття провадження у справі у
зв’язку з відмовою позивача від
позову або укладення мирової угоди у
спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих же самих
підстав.

Згідно рішенню Фрунзенського
райсуду м. Харкова від 22.08.2014 року було
відмовлено в задоволенні позовних
вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа – Четверта Харківська
державна нотаріальна контора про
визнання недійсним правочину.

Позов був заявлений з наступних
правових підстав:

- частині 1 ст. 233 ЦК України, як
правочину, який було вчинено під
впливом тяжкої обставини і на вкрай
невигідних для неї умовах;

- частини 1 ст. 231 ЦК України як
правочину, який було вчинено проти
справжньої волі внаслідок
застосування психічного тиску з боку
відповідача.

В позові ОСОБА_1, поданим 03.11.2014
року, про визнання недійсним
правочину, вказана правова підстава
про визнання правочину недійсним – ч.3
ст. 203 Цивільного кодексу України, що
волевиявлення учасника правочину має
було вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Суд вважає, що у даному випадку спір про
той самий предмет і з тих же самих
підстав, так як при розгляді позовних
вимог ОСОБА_1, 22.08. 2014 року правова
підстава для визнання правочину
недійсним також було те, що
волевиявлення учасника правочину
ОСОБА_3 при укладенні правочину, а саме:
відкликання своєї заяви від 16.05.08р. не
було вільним, так як правочин був
вчинений проти її справжньої волі під
психічним тиском Позивач посилається в
позові на ті ж самі фактичні обставини,
а саме: на пояснення свідка ОСОБА_6,
поясненням якої суд дав відповідну
оцінку.

Ст. 203 ЦК України відноситься до
загальних положень до правочин, а
правові наслідки недійсності
правочину, зокрема ч.3 ст.203 ЦК України
передбачена в ст. 231 ЦК України, що і
було предметом розгляду судового
спору.

У зв’язку з тим, що спір між тими
самими сторонами, про той самий
предмет і з тих же самих підстав вже був
розглянутий, тому суд відмовляє у
відкриття провадження.

Керуючись ч.2 ст. 122 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа – Четверта Харківська
державна нотаріальна контора про
визнання недійсним правочину

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення або з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя