АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/2020/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Бондарі О.В.

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
14 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення інфляційної суми,
трьох процентів річних та пені за
користування коштами.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказувала, що рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 05 вересня 2014 року з ОСОБА_4
на її користь стягнуто 108194 грн.50 коп.
грошової компенсації та 1540 грн.39 коп.
судових витрат. Постановою державного
виконавця відкриті виконавчі
провадження про стягнення зазначеної
заборгованості в примусовому порядку.
Проте, відповідач до цього часу рішення
суду не виконав, грошові кошти не
сплатив. Враховуючи, що рішення суду
набрало законної сили 05 вересня 2014
року, просила суд стягнути на її
користь з ОСОБА_4 втрати по знеціненню
коштів внаслідок інфляції 8332 грн.28 коп.,
проценти за користування коштами 2660
грн.70 коп., пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язань 7074 грн.14 коп.,
всього на загальну суму 18067 грн.12 коп. та
243 грн.60 коп. сплаченого судового збору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 14 серпня 2014 року в
________________________________________________________________________
_____________________

Головуючий у першій інстанції: Продан
Б.Г.
Категорія: 59

Доповідач: Варвус Ю.Д.

позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги, посилаючись на його
необґрунтованість та порушення норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що зобов'язання між сторонами
виникли із рішення суду, а оскільки
дане зобов'язання по сплаті боргу не
виконано, то воно не припиняється. Крім
того, на сторону, яка допустила
неналежне виконання зобов'язання,
покладаються додаткові юридичні
обов'язки, в тому числі закріплені в
ст.625 ЦК України.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4
інфляційних нарахувань та 3% річних за
рішенням Апеляційного суду
Хмельницької області від 05 вересня 2013
року, яким стягнуто з відповідача на
користь позивачки 108194 грн.50 коп.
грошової компенсації за половину
вартості автомобіля, що перебував у
спільній сумісній власності подружжя,
суд першої інстанції виходив з того, що
означене судове рішення, на
невиконання якого посилається ОСОБА_3,
ухвалені не за зобов'язальними
правовідносинами сторін, а тому ст.625 ЦК
України не може бути застосована.

Даний висновок суду є правильним,
ґрунтується на матеріалах справи і
відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь іншої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

З урахуванням викладеного положення
ст.625 ЦК України регулює зобов'язальні
правовідносини, тобто поширюється на
порушення грошового зобов'язання, яке
існувало між сторонами до ухвалення
рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами зобов'язальних
правовідносин не існувало. Між ними
склалися правовідносини щодо поділу
автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, тобто сімейні
правовідносини. Рішенням Апеляційного
суду Хмельницької області від 05
вересня 2013 року стягнуто з відповідача
на користь позивачки 108194 грн.50 коп.
грошової компенсації за її частку в
спільному майні подружжя та залишено
спірний автомобіль у власності ОСОБА_4

Оскільки, передбачена ст.625 ЦК України
відповідальність не застосовується до
правовідносин, які регулюються
спеціальним законодавством, зокрема,
нормами Сімейного Кодексу України,
тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що дія ст.625 ЦК
України не поширюється на зазначені
сімейні правовідносини.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що між сторонами виникли зобов'язання з
рішення суду, як це встановлено ч.3 ст.11
ЦК України не може бути прийнято до
уваги, оскільки між сторонами до
ухвалення рішення суду були наявні не
договірні зобов'язання, що не дає
підстав для застосування положень
статті 625 ЦК України. Крім того, із
рішення суду зобов'язальні
правовідносини не виникають, так як
вони виникають з актів цивільного
законодавства, про що й зазначено в ст.11
ЦК України, адже рішення суду лише
підтверджує наявність чи відсутність
правовідносин і вносить в них ясність
та визначеність.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновку суду першої
інстанції і не впливають на законність
судового рішення.

Оскільки судом при розгляді даної
справи правильно встановлені та
перевірені обставини, які мають
значення для вирішення справи, вірно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, тому судова
колегія приходить до висновку, що
підстав для зміни чи скасування
судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 14 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус