Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Пиляй
І.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, Станкевича В.О.,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» на
рішення Рівненського районного суду
від 09 вересня 2014 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - товариство з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Ритм», про визнання договору поруки
припиненим,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Рівненського районного суду
від 09 вересня 2014 року у задоволенні
позову публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовлено повністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ
КБ «Приватбанк» задоволено повністю:
визнано договір поруки №0706/80 від 22.06.2007
року, укладений між ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого
є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1
припиненим з 21.12.2012 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на
користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового
збору.

У поданій на вказане рішення суду
апеляційній скарзі представник ПАТ КБ
«Приватбанк» покликався на його
незаконність та необгрунтованість
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вказував, що відмовляючи банку в
задоволенні позовних вимог, суд
послався на пропуск шестимісячного
строку на пред'явлення вимоги до
поручителя, однак пунктом 12 договору
поруки погоджено, що строк, в межах
якого сторони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист свого права
або інтересу встановлюється на протязі
5 років.

Вважав висновок суду про те, що
вказаний строк є лише строком позовної
давності в розумінні ч.1 ст. 259 ЦК
України, таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи, оскільки
зазначивши в договорі поруки, що
сторони можуть звернутися до суду
протягом 5 років позивач та відповідач
не лише встановили збільшений строк
позовної давності, але й збільшили
строк дії поруки, оскільки у договорі
чітко визначений строк, протягом якого
позивач може пред'явити вимогу до
відповідача - поручителя.

________________________________________________________________________
_________________

Справа №2/570/244/2014
Головуючий в суді 1 інст. -
Штогун О.С.

Провадження № 22-ц/787/2127/2014
Суддя-доповідач - Боймиструк
С.В.

Просив рішення Рівненського районного
суду від 09 вересня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов банку
задоволити в повному обсязі, а у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання договору поруки припиненим
відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу
представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначила,
що рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просив залишити його без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк"
Станкевич В.О. в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги підтримав та
просив її задовольнити.

ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 та
представник третьої особи ОСОБА_4
просили апеляційну скаргу відхилити, а
рішення місцевого суду залишити без
змін.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи банку в задоволенні позову
та задовольняючи зустрічний позов
поручителя за кредитним договором, суд
першої інстанції виходив з того, що
банком пропущено шестимісячний строк
на пред'явлення вимоги до поручителя.

Такий висновок місцевого суду не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 22
червня 2007 року між ЗАТ комерційний банк
„Приватбанк" , правонаступником якого
є ПАТ КБ „Приватбанк" та ТзОВ
„Телерадіокомпанія „Ритм" був
укладений кредитний договір №0706/80, за
умовами якого кредитор надав
позичальнику кредит в розмірі 150000 грн.
00 коп. строком до 20 червня 2012 року під 20%
річних на суму залишку кредиту.

На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором того ж
дня був укладений договір поруки
№0706/80/ДП/1, за яким ОСОБА_1, як
поручитель, відповідає за
зобов'язаннями ТзОВ
„Телерадіокомпанія „Ритм", що
випливають з кредитного договору №0706/80
від 22 червня 2007 року.

Згідно зі ст.ст. 1054, 1050, 526, 530, 599 ЦК
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то вразі прострочення
повернення чергової частини
кредитодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 ЦК України. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України,
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

В п.2,4 договору поруки, укладеного між
сторонами, також зазначено, що
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання обов'язків за
кредитним договором в тому ж розмірі,
що і боржник, а у випадку невиконання
боржником обов'язків за кредитним
договором боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Відповідно до п.5 договору поруки
позичальнику та поручителю банком 11
квітня 2013 року було направлено
повідомлення про необхідність
погашення виниклої заборгованості за
договором кредиту, однак вона
залишилась не виконаною (а.с.6-8).

Позичальник зобов'язання за кредитним
договором не виконав та станом на 08
травня 2013 року мав заборгованість 223578,54
грн., з них: 61363,13 грн. прострочена
заборгованість за кредитом; 96599,37 грн.
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 54731,35 грн. пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 250 грн.
(фіксована частина) штрафу; 10634,69 грн.
штраф (відсоткова складова), в зв'язку з
чим банк звернувся з позовом до
поручителя. Отже, ця сума і підлягає до
стягнення з відповідача.

Підстав для задоволення зустрічного
позову ОСОБА_1 про визнання припиненим
договору поруки №0706/80/ДП/1 укладеного
між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк"
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст.559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання та
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Зазначені законом правові підстави
припинення договору поруки відсутні -
забезпечене порукою зобов'язання не
виконане, тобто кредит та
заборгованість по ньому не сплачено, а
строк пред'явлення вимоги сторонами
продовжено.

Відповідно до п.11 договору поруки,
зазначено, що цей договір вступає в
силу з моменту його підписання
сторонами і діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Згідно п.12 цього ж договору поруки,
сторони прийшли до згоди, що строк, в
межах якого вони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист свого
порушеного права або законного
інтересу за цим договором,
встановлюється у 5 (п'ять) років на
відміну від шестимісячного строку
передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України,
сторони можуть відступити від положень
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Згідно ст. 627 та 629 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, які є обов'язковими сторонами
для виконання.

Пунктом 1.2 кредитного договору
встановлено термін повернення кредиту
до 20 червня 2012 року.

Отже, днем настання строку виконання
основного зобов'язання є 21 червня 2012
року, та відповідно строк припинення
поруки -21 червня 2017 року.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини, які мають
значення для справи, його висновки не
відповідають обставинам справи, а тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову та відмову в
задоволенні зустрічного позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317,324,325
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду
від 09 вересня 2014 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 0706/80 від 22 червня 2007 року у розмірі
223578,54 грн. та 4062,79 грн. сплаченого
судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - товариство з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Ритм», про визнання договору поруки
припиненим - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: