Справа № 751/4663/14 Провадження №
22-ц/795/1519/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Мороз К. В. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.М.суддів:Онищенко О.Ы., Лакызи Г.П.при
секретарі:Позняк О.М.за участю:Позивача
- ОСОБА_5, її представника - ОСОБА_6,
представника відповідача - ОСОБА_7,
представника органу опіки та
піклування Новозаводської районної у
м. Чернігові ради - Ципуринди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Новозаводського районного
суду м.Чернігова від 23 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_9 про усунення перешкод у
здійсненні свого права на спілкування
з онукою і прийняття участі у її
вихованні,

- третя особа - орган опіки та
піклування Новозаводської районної у
м.Чернігові ради,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 червня 2014 року -
змінити. У частині визначення способу
участі у вихованні, оздоровлення
дитини в літні місяці, стягнення
судових витрат скасувати. Прийняти
нове рішення в цій частині: визначити
спосіб її участі у вихованні онуки
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді
побачень за її місцем проживання
щотижня кожні вівторок та п'ятницю з 15.00
год. до 20.00 год. без присутності батька;
надати їй право на оздоровлення онуки в
літні місяці один раз на рік. Стягнути з
відповідача судові витрати в розмірі
2621 грн. 80 коп. В решті рішення суду
залишити без змін.

Оскаржуваним рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 23
червня 2014 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9
про усунення перешкод у здійсненні
свого права на спілкуванні з онукою і
прийняття участі у її вихованні -
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_9 усунути перешкоди ОСОБА_5 у
спілкуванні і у вихованні ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено способи участі
ОСОБА_5 у виховані ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом систематичних побачень кожної
суботи з 15.00 год. до 18.00 год. у
присутності ОСОБА_9, в місцях
загального дозвілля, а у випадку
несприятливих погодних умов і хвороби
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, побачення мають
відбуватися за місцем проживання
дитини. В задоволенні решти вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5
судові витрати в сумі 1339 грн. 80 коп.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду прийнято всупереч
вимогам ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому є
незаконним та необґрунтованим. Так,
судом належним чином не застосовані
норми матеріального права, зокрема,
згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї.

Також судом не враховано положення ч.1
ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7,
141, 159 СК України. Так, суд не врахував, що
відповідач проживає в однокімнатній
квартирі в чотирьох, квартира є шумною.
Натомість вона(апелянт)має
трьохкімнатну квартиру, в якій
проживає разом з чоловіком та
трирічною дитиною, квартира є затишною.
Дані обставини давали суду можливість
визначити місце побачень за місцем
проживання позивачки.

До матеріалів справи були приєднані
копії документів про стан здоров'я
дитини, з яких вбачається необхідність
оздоровлення дитини, оскільки лікарі
допускають можливість успадкування
онукою захворювання, яке мала її мати
та, яке стало наслідком її смерті. Таким
чином, доводи суду про недоведеність
оздоровлення дитини не відповідають
фактичним обставинам справи.

Також апелянт не погоджується із
розміром стягнутої правової допомоги,
без врахування Постанови КМУ від 27.04.2006
року «Про граничні розмірі компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних і адміністративних справ, і
порядок компенсації їх за рахунок
держави». Так, одна година роботи
участі фахівця в галузі права з
врахуванням вимог Закону України «Про
державний бюджет» України на 2014 рік»
становить 487,20 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позовні вимоги частково лише в частині
щодо визначення способу та порядку
участі ОСОБА_5 у вихованні онуки, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує денного
сну, певного харчування і спокійного
домашнього затишку для гармонійного і
здорового розвитку, а тому визначив за
доцільне, що побачення ОСОБА_5 мають
відбуватися в місцях загального
дозвілля під час прогулянок дитини на
свіжому повітрі, систематично кожної
суботи з 15 год. до 18 год., з урахуванням
пояснень батька - відповідача про
роботу у вихідні дні до 15.00 год.
Побачення мають відбуватися у
присутності батька дитини - ОСОБА_9,
оскільки дитина є малолітньою і
відсутність батька, з яким дитина
постійно спілкується, може негативно
вплинути на її психологічний стан.
Наявність конфліктів між сторонами, не
приймається судом, як обставина, що
обумовлює можливість визначення
участі ОСОБА_5 у вихованні онуки без
присутності батька, оскільки батько та
інші особи, які проживають з дитиною і
баба повинні враховувати інтереси саме
малолітньої дитини.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на матеріалах
справи та вимогах закону.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 є
бабусею ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком
якої є ОСОБА_9, з яким проживає
малолітня онука в квартирі АДРЕСА_1 ( а.
с. 5, 7, 50,52).

ОСОБА_11, (дочка позивачки), яка є матір'ю
ОСОБА_10, померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_12, матір відповідача по справі,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною (онукою) ОСОБА_10, що
підтверджується копією розпорядження
№ 225-к від 11.03.2014 року ( а. с. 51).

Відповідно до правилст.257 СК України
баба, дід,прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні.

Батько та інші особи, з якими проживає
дитина, не мають права перешкоджати у
здійсненні бабою, дідом, прабабою,
прадідом своїх прав щодо виховання
внуків, правнуків.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 р. визначено,
що в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Зі змісту ст. 7 СК України вбачається, що
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини, сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 159 СК
України якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Як вбачається з висновку органу опіки
та піклування Новозаводської районної
у м. Чернігові ради, орган опіки та
піклування вважає за можливе
спілкування ОСОБА_5 з малолітньою
онукою ОСОБА_10 (а.с.24-26).

Встановивши що ОСОБА_9, перешкоджає
ОСОБА_5 у спілкуванні з онукою ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, чим позбавляє позивачку
участі у її вихованні, суд першої
інстанції оцінивши надані сторонами
докази у відповідності із правилами,
ст.212 ЦПК, керуючись інтересами дитини,
з врахуванням положень ст.159 СК України
обґрунтовано встановив спосіб участі
позивачки у вихованні онуки шляхом
систематичних побачень кожної суботи
з 15.00 год. до 18.00 год.

При цьому, керуючись під час розгляду
справи інтересами дитини суд врахував;
вік, стан здоров'я дитини, поведінку
сторін, а також інші обставини, що мають
істотне значення. Оскільки інтереси
малолітньої ОСОБА_10 вимагають
присутності під час побачень її батька
ОСОБА_9, суд відобразив це у рішенні.

Враховуючи норми закону, який регулює
спірні правовідносини, та конкретні
обставини справи, і специфіку процесу
виховання, судом визначений такий
спосіб та порядок спілкування ОСОБА_5
з онукою ОСОБА_10 та участі в її
вихованні, який є найбільш оптимальним
у ситуації, що склалася. У разі зміни
таких обставин, сторони, не позбавлені
можливості вирішити питання про зміну
умов спілкування дитини з бабою.

Оцінивши фактичні обставини справи, та
зміст правової норми, яка підлягає
застосуванню до спірного
правовідношення, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення вимог ОСОБА_5 в частині
надання їй права на оздоровлення онуки
ОСОБА_10, 31.01.2014 року в літні місяці один
раз на рік.

Апеляційний суд вважає безпідставними
доводи апеляційної скарги про
неправильне вирішення судом першої
інстанції питання про компенсацію
витрат понесених ОСОБА_5, які пов'язані
з правовою допомогою при розгляді
судом справи.

Так, в матеріалах справи мається
договір про надання ОСОБА_5, юридичних
послуг від 22 квітня 2014 року, квитанція
№ 7 від 22 квітня 2014 року про сплату
ОСОБА_5 згідно зазначеного договору
2500 грн. (а.с. 26а-29). Відповідно до
журналів судових засідань, адвокат
позивачки брав загалом 3-ох годину
участь в судових засіданнях 02.06.2014 та
23.06.2014 (а.с. 42-43,59-63).

З врахуванням положень ст. 1 Закону
України „Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах", ст.84 ЦК України, врахувавши
години участі адвоката позивачки у
судових засіданнях, та що зазначеній
особі, розмір компенсації витрат не
може перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину її участі у судовому
засіданні, врахувавши обсяг допомоги
адвоката, витрачений ним час, ступінь
складності справи та новизни правових
питань, що стосуються доручення, суд
першої інстанції обґрунтовано
визначив розмір компенсації витрат
ОСОБА_5 на правову допомогу в сумі 1218
грн.

Вирішуючи питання як розподілити
витрати на правову допомогу між
сторонами, суд першої інстанції
відповідно до правил ст.214 ЦК України
провів відповідні обчислення, з якими
погоджується апеляційний суд.

ОСОБА_5 не доведено відповідності
понесених нею витрат на правову
допомогу; складності, обсягу та
характеру наданої їй адвокатом
допомоги.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його зміни та скасування відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: