АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2729/2014
Головуючий в І інстанції Кусік І.В.
Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.Суддів:Бугрика
В.В. Семиженка Г.В.При
секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_5 на рішення
Білозерського районного суду
Херсонської області від 02 жовтня 2013
року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів на утримання
дитини

В С Т А Н О В И Л А:

29.08.2013 року ОСОБА_6 звернулася з в
суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання дитини, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. посилаючись на те, що
відповідач є батьком дитини, однак
проживає окремо і матеріальної
допомоги на утримання дочки не надає.

Просила стягнути з ОСОБА_5 в її
користь аліменти на утримання ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
з дня пред'явлення позову і до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання
рішення суду в межах платежу за один
місяць.

Рішенням Білозерського районного
суду Херсонської області від 2 жовтня
2013 року позов задоволено. Стягнено з
ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_6 на
утримання дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 29.08.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнено з ОСОБА_5 в доход
держави 229,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі на рішення
суду відповідач ОСОБА_5 просить його
змінити, визначити розмір аліментів на
утримання дочки в твердій грошовій
сумі у розмірі 350 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Посилається на те, що має нерегулярний,
мінливий заробіток, добровільно надає
допомогу на утримання дочки, а саме:
купує продукти харчування, одяг, однак
враховуючи скрутне матеріальне
становище може надавати позивачу
допомогу на утримання спільної дочки у
розмірі 350 грн. щомісячно.

У судовому засіданні відповідач
та його представник апеляційну скаргу
підтримали з підстав викладених у ній,
просять рішення суду змінити.

Позивачка апеляційну скаргу не
визнала, просить її відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину передбачені ч.3 ст.181
СК України, згідно якої кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Судом вірно встановлено та вбачається
з матеріалів справи, що відповідач
ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.4).

З довідки Музиківської сільської ради
Білозерського району Херсонської
області вбачається, що неповнолітня
ОСОБА_7 проживає з позивачкою та
перебуває на її утриманні (а.с.5).

Таким чином, встановивши, що дитина
перебуває на утриманні позивачки, в той
час як відповідач добровільно
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про наявність
передбачених ст.ст. 180, 181 СК України
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивачки аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та займається
вантажоперевезеннями і ця обставина
ним не заперечується, суд першої
інстанції обґрунтовано визначив
спосіб стягнення аліментів у частці
від заробітку відповідача відповідно
до ст.183 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при визначенні розміру аліментів судом
не було враховано матеріальне
становище платника аліментів, який в
даний час має нерегулярний, мінливий
дохід до уваги колегії суддів не
приймаються, оскільки відповідач є
особою працездатного віку, відомостей
щодо інвалідності або наявності
хронічних захворювань, які б
обмежували можливість його
працевлаштування суду не надав, а тому
посилання на наявність нерегулярного
мінливого доходу не може розцінюватися
судом як неспроможність матеріально
утримувати малолітню дитину, яка
потребує такої допомоги.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції з
достатньою повнотою з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, яким дав правильну
оцінку, обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Білозерського районного
суду Херсонської області від 02 жовтня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді