Справа № 162/739/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Труш В.О. Провадження №
22-ц/773/1556/14 Категорія: 48 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення грошової компенсації
вартості частки у спільному майні, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на рішення Любешівського
районного суду Волинської області від 2
вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд
із зазначеним позовом. Вказувала на те,
що з 27 травня 2000 року по 26 грудня 2011 року
перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у
зареєстрованому шлюбі. Під час
спільного проживання» у шлюбі ними
було придбано автомобіль «RENAULT - LOGAN»,
право власності на який, на підставі
довідки-рахунку від 27 травня 2011 року,
зареєстровано за відповідачем. Після
розірвання шлюбу автомобіль залишився
у користуванні ОСОБА_3

Оскільки автомобіль є їх спільною
сумісною власністю та неподільною
річчю, то позивач просила суд стягнути
з відповідача в її користь 46564 грн. 50
коп., тобто половину його вартості і
відшкодувати їй понесені судові
витрати.

2 вересня 2014 року рішенням
Любешівського районного суду позов
задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_1 1/2 частину вартості автомобіля в
сумі 46564 грн. 50 коп., судові витрати в
розмірі 2087 грн. 45 коп. та скасовано
арешт на даний автомобіль як вжитий
захід забезпечення позову.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_3 просить його
скасувати як незаконне і ухвалити нове
рішення про відмову в позові та
відшкодувати йому витрати по сплаті
судового збору.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
спірний автомобіль був придбаний
сторонами по справі в період шлюбу і в
інтересах сім'ї, то він є їх спільною
сумісною власністю. Також суд вважав,
що даний транспортний засіб є
неподільною річчю і зі згоди позивача
ОСОБА_1 їй може бути виділена грошова
компенсація в розмірі половини
вартості автомобіля.

Такий висновок суду є правильним.

Встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 27 травня 2000 року
між сторонами було укладено шлюб.
Рішенням Любешівського районного суду
від 26 грудня 2011 року цей шлюб розірвано
(а. с. 9 - 10 ).

У період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у
шлюбі було придбано 27 травня 2011 року
спірний автомобіль «RENAULT - LOGAN»,
власником якого у свідоцтві про
реєстрацію даного транспортного
засобу зазначений відповідач (а. с. 7, 44).

Крім того встановлено, що згідно
експертної довідки відділу
автотоварознавчих експертиз ПАТ
«Волинь-Авто» від 3 липня 2014 року
вартість вказаного автомобіля
становить 93129 грн. (а. с. 14).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

У силу вимог ст. ст. 69, 70, 71 цього Кодексу
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу
такого майна, частки майна дружини і
чоловіка є рівними.

При поділі майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
в разі, якщо речі є неподільними,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно допускається лише за його згодою.

Оскільки спірний автомобіль як річ,
призначена для спільного користування,
був придбаний відповідачем ОСОБА_3 у
період шлюбу з позивачкою і відповідач
в судовому засіданні не довів тієї
обставини, що даний транспортний засіб
був ним куплений за кошти, які належали
йому особисто, то суд першої інстанції
вірно вважав цей автомобіль спільною
сумісною власністю подружжя, і
враховуючи неподільність даної речі та
за згоди позивачки, правомірно стягнув
у її користь з відповідача половину
вартості автомобіля.

Вірною також на думку колегії суддів є
оцінка судом першої інстанції доказів
наданих відповідачем на підтвердження
джерела походження грошових коштів
затрачених ним на придбання спірного
автомобіля.

Таким чином, оскаржене рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому апеляційну
скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України
слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити, рішення Любешівського
районного суду Волинської області від 2
вересня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді