Справа №576/569/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сапон О. В.Номер провадження
22-ц/788/1114/14 Суддя-доповідач - Собина О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Таран С. А. , Левченко Т.
А.

з участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 25 квітня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»,
Глухівської міської ради, ОСОБА_4

про визнання незаконними та скасування
рішення про передачу земельної ділянки
у приватну власність та визнання
недійсним Державного акту про право
приватної власності на земельну
ділянку,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до місцевого суду із
позовом і свої вимоги мотивував тим, що
на підставі рішення Глухівського
міськрайонного суду від 3 травня 2006
року за ним, та його братом ОСОБА_4 -
відповідачем по справі, було визнано
право власності на частину житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1
по 1/2 частині за кожним. Рішенням
апеляційного суду Сумської області від
11 вересня 2007 року був проведений поділ
в натурі даного домоволодіння між його
співвласниками (на той час між
позивачем і його братом ОСОБА_4 та
відповідачкою ОСОБА_5.). За цим рішенням
йому разом з братом було виділено в
натурі 51/100 частину житлового будинку, а
відповідачці ОСОБА_5- 49/100 його частини.
Також, цим рішенням був встановлений
порядок користування земельною
ділянкою на якій був розташований
вищевказаний житловий будинок
відповідно до якого йому разом з братом
була виділена в користування земельна
ділянка площею 838,5 кв.м. Ділянка такою ж
площею була виділена в користування і
ОСОБА_5

16 грудня 2010 року рішенням Глухівської
міської ради № 46 йому разом із братом
було передано у власність по 1/2 частині
земельної ділянки площею 0,05 га, що
розташована по АДРЕСА_1 яка надана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, що розташовані на ній. В
подальшому, 26 квітня 2011 року відповідач
ОСОБА_4 подарував йому свою частину
житлового будинку та частину земельної
ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1.
Таким чином, на даний час позивач є
власником 51/100 частини житлового
будинку, що розташований по АДРЕСА_1 та
власником земельної ділянки площею 0,005
га на якій розташований вищевказаний
житловий будинок. Однак при
посвідченні цього договору дарування
він дізнався, що ОСОБА_5 подарувала
належну їй частину житлового будинку
громадянці ОСОБА_6, а та, в свою чергу,
продала її громадянину ОСОБА_7 Не
погоджуючись із цією угодою, він
звернувся до Глухівського
міськрайонного суду із позовом про
переведення на нього прав покупця
оскільки вважав, що як співвласник
спірного будинку, він мав переважне
право на купівлю частини, що
продається. Однак рішенням суду йому
було відмовлено з тих підстав, що після
поділу будинку в натурі було припинене
їх спільне з відповідачкою право
часткової власності на спірний будинок
і кожна виділена в натурі частина
будинку є окремим об'єктам нерухомості.
Таким чином, після виділення їм з
братом в натурі 51/100 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1 ця частина будинку
стала окремим нерухомим майном. Тому
при приватизації земельної ділянки
Глухівська міська рада мала передати
їм у власність з братом земельну
ділянку загальною площею 838,5 кв. м., яка
була виділена їм у користування
відповідно до рішення апеляційного
суду Сумської області від 11 вересня 2007
року. Однак в порушення вимог
земельного законодавства Глухівська
міська рада передала їм з братом у
власність лише частину цієї ділянки
площею 0,005 га.

Крім того, при підготовці технічної
документації із землеустрою належної
їм з братом земельної ділянки
відповідач ДП «Центр державного
земельного кадастру» допустив помилку.
Так, визначаючи межі земельної ділянки
в натурі, відповідач неправильно
встановив її розміри, не вірно
встановив конфігурацію земельної
ділянки, допустив порушення лінійних
розмірів земельної ділянки чим порушив
рішення апеляційного суду Сумської
області від 11 вересня 2009 року.

За таких обставин позивач просив
визнати незаконним та скасувати
рішення Глухівської міської ради від 16
грудня 2010 року № 46 в частині передачі
йому та відповідачу ОСОБА_4 по 1/2
частині земельної ділянки площею 0,05 га
по АДРЕСА_1 Також просить визнати
недійсним державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 407488 виданого 24 грудня 2010 року
управлінням Держкомзему м.Глухові,
яким засвідчене його та відповідача
ОСОБА_4 право власності по 1/2 частині
земельної ділянки площею 0,05 га по
АДРЕСА_1

Рішенням Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 25 квітня 2014
року було відмовлено позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Апелянт зазначає, що місцевим судом не
вірно застосовано норми матеріального
права, оскільки, з урахуванням
проведеного реального поділу
житлового будинку було припинено право
спільної часткової власності на нього
і тому він та його брат мали право на
передачу йому в користування саме тієї
земельної ділянки, яка передана їм в
користуванням рішенням Апеляційного
суду Сумської області в розмірі 838 грн.5
коп., а не 0,05 га. Також вважає, що
місцевий суд безпідставно не врахував
ту обставину, що при підготовці
технічної документації ДП «Центр
державного земельного кадастру»
допустив помилку і не вірно визначив
розмір земельної ділянки, не вірно
встановив її конфігурацію та допустив
порушення лінійних розмірів земельної
ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апелянта та його представника,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Місцевим судом встановлено, що на
підставі рішення Глухівського
міськрайонного суду від 3 травня 2006
року за позивачем ОСОБА_3 та його братом
ОСОБА_4, було визнано право власності на
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1 по 1/4 частині
за кожним (а.с.21).

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 11 вересня 2007 року був
проведений поділ в натурі даного
домоволодіння між його співвласниками
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 19
липня 2007 року за першим варіантом, а
також встановлено порядок
користування земельною ділянкою за
варіантом № 2 висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
19.07.2007 року і виділено в користування
ОСОБА_8 земельну ділянку площею 838,5 кв.м.
зафарбовану в зелений колір, а в
користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено
земельну ділянку площею 838,5 кв.м.
зафарбовану в жовтий колір. (а.с.14-18).

Рішенням Глухівської міської ради № 46
від 16.12.2010 року позивачу разом із його
братом ОСОБА_4 було передано у
власність по 1/2 частині земельної
ділянки площею 0,05 га, що розташована по
АДРЕСА_1 яка була надана для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд, що розташовані на ній та видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку (а.с.7, 65).

Позивач ОСОБА_3 набув право власності
на 51/200 частину житлового будинку та 1/2
частину земельної ділянки
розташованого за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування
укладеного 21.04.2011 року між ним та його
братом ОСОБА_4 (а.с.10).

Також з матеріалів справи вбачається,
що на час розгляду справи в місцевому
суді на підставі договору
купівлі-продажу від 28 грудня 2009 року
власником 49/100 частин домоволодіння по
АДРЕСА_1 являється ОСОБА_7 і дана
обставина встановлена рішенням
Глухівського міськрайонного суду
Сумської області від 26 червня 2012 року
(а.с.11-13).

Відмовляючи в задоволенні позову
місцевий суд виходив з того, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що рішенням
міської ради безпідставно було
передано у власність його та його
братові земельна ділянка у розмірі
меншому ніж виділено їм у користування
рішенням Апеляційного суду Сумської
області, а також ним не доведено
допущення помилки при розробці
технічної документації по складанню
Державного акту на право власності на
землю.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду.

Відповідно до ст.121 Земельного кодекса
України громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності в таких
розмірах: а) для ведення фермерського
господарства - в розмірі земельної
частки (паю), визначеної для членів
сільськогосподарських підприємств,
розташованих на території сільської,
селищної, міської ради, де знаходиться
фермерське господарство. Якщо на
території сільської, селищної, міської
ради розташовано декілька
сільськогосподарських підприємств,
розмір земельної частки (паю)
визначається як середній по цих
підприємствах. У разі відсутності
сільськогосподарських підприємств на
території відповідної ради розмір
земельної частки (паю) визначається як
середній по району; б) для ведення
особистого селянського господарства -
не більше 2,0 гектара; в) для ведення
садівництва - не більше 0,12 гектара; г)
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка) у селах -
не більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0,15 гектара, в містах - не більше
0,10 гектара; ґ) для індивідуального
дачного будівництва - не більше 0,10
гектара; д) для будівництва
індивідуальних гаражів - не більше 0,01
гектара.

Рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 11 вересня 2007 року було
проведено розподіл будинковолодіння,
розташованого по АДРЕСА_1 відповідно
до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 19
липня 2007 року за першим варіантом і
виділено в користування ОСОБА_5, як
співвласнику № 1 в житловому будинку:
приміщення № 1-6 площею 13,4 кв.м., № 1-7
площею 10,7 кв.м., № 1-3 площею 6,2 кв.м. та в
надвірних будівлях: погріб - літера «В»,
вбиральню - літ.»У», 3/4 частини сараю -
літ «Б», сіни - літ «а», що складає 49/100
частин будинковолодіння із визнанням
за нею права власності на виділені
приміщення.

Відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як
співвласникам № 2 виділено в житловому
будинку: приміщення № 1-5 площею 6,6 кв.м.,
3 1-4 площею 23,1 кв.м. та в надвірних
будівлях: гараж - літ.»Д». 1/4 частина
сараю - літ «Б», літню кухню літ «І»,
веранду - літ «а», ганок «кр», ворота з
хвірткою - літ «1, що складає 51/100 частину
будинковолодіння із визнанням за
ними права власності на зазначені
приміщення.

Також встановлено порядок
користування земельною ділянкою за
варіантом № 2 висновку судової
будівельно- технічної експертизи від
19.07.2007 року і виділено в користування
ОСОБА_5 земельну ділянку площею 858,5
кв.м. зафарбовану в зелений колір, а
відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено
в користування земельну ділянку площею
838,5 кв.м. зафарбовану в жовтий колір.

На даний час власником частини
домоволодіння та надвірних будівель,
які рішенням Апеляційного суду
Сумської області виділені ОСОБА_5 та
визнано за нею право власності є ОСОБА_7
і, у зв'язку із набуттям ним права
власності на це нерухоме майно, до
нього перейшло і право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
користувача.

В той же час, з Технічної документації
з землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд за адресою АДРЕСА_1, (зокрема
абрису земельної ділянки) виготовленої
ДП «Центр державного земельного
кадастру» вбачається, що частина
земельної ділянки, яка знаходиться під
житловим приміщенням під літ. 1-3 пл.6,2
кв.м., яке на даний час належить ОСОБА_7,
увійшла до земельної ділянки
переданої на праві власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, чим порушуються його права та
законні інтереси, як землекористувача
(а.с.51).

Даний висновок суду підтверджується
порівнянням варіанту № 1 розподілу
житлового будинку відповідно до
висновку експертизи від 19.07.2007 року та
абрисом земельної ділянки з який
вбачається, що відповідно до абрису
лінійний розмір межі земельної
ділянки, переданої вподальшому у
власність братам ОСОБА_4, яка проходить
по житловому будинку складає 5 м.53 см.,
хоча довжина кімнати під літ 1-5 площею
6,6 кв.м. (відповідно до викопіровки з
плану житлового будинку), яка виділена
їм у власність складає лише 3м 63 см, а
інша кімната під літ 1-3 площею 6,2
належить іншому співвласнику
домоволодіння і довжина цієї кімнати
складає 2,4 м.(а.с.51, 61).

Також колегією суддів встановлена і
інша суттєва невідповідність лінійних
розмірів земельної ділянки переданої
у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із
варіантом визначення порядку
користування земельною ділянкою
встановленою рішенням суду.

Таким чином, колегія суддів вважає
встановленим, що відповідачем ДП
«Центр державного земельного
кадастру» виготовлено технічну
документацію із землеустрою з
порушенням вимог ст.ст.25, 55 Закону
України «Про землеустрій», розділу П
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних
ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (зі
змінами та доповненнями).

В той же час, колегія суддів вважає
такими, що не заслуговують на увагу
доводи апелянта в тій частині, що
рішенням Глухівської міської ради
Сумської області безпідставно було
передано у власність лише 0,05 га
земельної ділянки розташованої за
адресою АДРЕСА_1 оскільки у
відповідності до положень ст.116 та ст.118
ЗК України передача земельних ділянок
у приватну власність громадянам
здійснюється виключно рішеннями
органів виконавчої влади чи місцевого
самоврядування на підставі
розробленої у встановленому порядку
технічної документації і відповідно до
норм безоплатної передачі визначеної
ст.121 Земельного кодексу України, а тому
саме до повноважень Глухівської
міської ради відноситься передача
земельних ділянок у власність
громадянам та визначення їх розмірів.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції щодо не доведення позивачем
належними доказами своїм позовних
вимог ґрунтується на неповному
з'ясуванні обставин справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильному
застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення
місцевого суду підлягає скасуванню на
підставі п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог позивача в
повному обсязі .

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.п. 1,
3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 25 квітня 2014
року скасувати та постановити нове
рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Глухівської міської ради від 16
грудня 2010 року № 46 в частині передачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині
земельної ділянки розміром 0,05 га за
адресою АДРЕСА_1

Визнати недійсним Державний акт про
право власності на земельну ділянку
серія ЯЛ № 407488 з додатком, який був
виданий 24 грудня 2010 року Управлінням
держкомзему, яким засвідчено право
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2
частині на земельну ділянку 0,05 га за
адресою: АДРЕСА_1, що виданий на
підставі рішення Глухівської міської
ради від 16 грудня 2010 року, № 46.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -