Справа №2/489/2282/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 вересня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської
міської ради, третя особа без
самостійних вимог Друга миколаївська
державна нотаріальна контора, про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом, який згодом уточнили,
та просили визнати за кожним з них
право власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 та за кожним право власності на
1/6 частини даної квартири в порядку
спадкування за законом у 1 чергу ОСОБА_3.

Послалися, що свідоцтво на право
власності на квартиру видано було на
них трьох, але в ньому відсутній
печатка та підпис керівника
Миколаївської міської служби
приватизації, що неможливо виправити
зараз, про що є відмова Управління з
використання та розвитку комунальної
власності міської ради. Вони втрьох
фактично набули у власність цю
квартиру, але не можуть оформити
правовстановлюючий документ, а після
смерті ОСОБА_3 ще й спадщину після
нього.

В судове засідання позивачі не
з'явилися, надали заяву про розгляд
справи без їх участі та підтримку
позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Представник третьої особи направив
суду заяву про розгляд справи без їх
участі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини.

Із рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 04 липня 2013 р.у
цивільній справі №2/489/1831/2013, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 10 вересня 2013
р., вбачаються такі обставини, що не
потребують доказування.

Згідно ордеру №775 від 04 липня 1984 р.,
виданого виконавчим комітетом Ради
народних, право користування квартирою
АДРЕСА_1 отримав ОСОБА_3 на склад сім'ї 3
особи. В даній квартирі з 1984 р.
зареєстровані ОСОБА_3 і ОСОБА_1, а з 2000 р.
їх син ОСОБА_2

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від
Миколаївської міської служби
приватизації державного житлового
фонду проект розпорядження про надання
дозволу на приватизацію даної квартири
та свідоцтво про право спільної
сумісної власності щодо цієї квартири
на свою сім'ю (ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2.)
від 19 грудня 1993 р. Свідоцтво не має
обов'язкових реквізитів - підпису
керівника органу приватизації та
печатки.

Відповідно до відповіді Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
від 14 листопаду 2012 р., причини чому
свідоцтво про право власності на житло,
проект розпорядження органу
приватизації не затверджені підписами
та печатками керівника Миколаївської
міської служби приватизації
державного житлового фонду є
невідомими.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер, після його
смерті 19 липня 2011 р. була заведена
спадкова справа.

Право власності на вказану квартиру не
зареєстровано.

Із рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва у цивільній справі
№2/489/552/2013 від 20 лютого 2013 р. яке набрало
законної сили, вбачається, що ОСОБА_1
після смерті чоловіка ОСОБА_3
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини 19 липня
2011 р. Тоді ж з заявою про прийняття
спадщини звернувся і син спадкодавця
ОСОБА_2 Факт перебування в шлюбі ОСОБА_3
з ОСОБА_1 підтверджує копія свідоцтва
про шлюбі від 02 квітня 1983 р. Родинні
відносини ОСОБА_2 з батьками
підтверджується копією свідоцтва про
народження. Згідно довідки ЖЕК ЖКП ММР
«Південь» від 12 липня 2011 р., на час
відкриття спадщини з ОСОБА_3 в квартирі
АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 Із копії спадкової справи №494/2011
видно, що свідоцтво про право на
спадщину не видано, постанова про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
відсутня.

В справі, що розглядається наявна копія
постанова нотаріуса Другої
миколаївської державної нотаріальної
контори від 13 грудня 2013 р., якою
відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва
про право на спадщину у вигляді частки
вказаної квартири у зв'язку з
відсутністю державної реєстрації
свідоцтва про право на житло (а.с.6).

Згідно відповіді Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
від 11 березня 2013 р., підстав для
відмовити в приватизації квартири
родині ОСОБА_1 відповідно до їх заяви
від 23 листопада 1993 р. не було, свідоцтво
про право власності було видано
заявникам, проставлено штампи на
використання права на приватизацію
житла, що свідчить про передачу їм у
приватну власність вказаної квартири.
Крім того, після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина у вигляді частини
вказаної квартири. Дана квартира
повторно не може бути об'єктом
приватизації, а тому їм слід звернутися
для розв'язання даного питання до суду
(а.с.8).

За такого, ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2
набули право спільної сумісної
власності на дану квартиру згідно
свідоцтва Миколаївської міської
служби приватизації державного
житлового фонду з 19 грудня 1993 р.

Частки співвласників у праві власності
надану квартири договором чи законом
не визначалися, а тому є рівними, по 1/3
за кожним.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина у вигляді 1/3 частини. Позивачі
- вдова та син померлого є спадкоємцями
1 черги за законом та прийняли спадщину
у відповідності до ст 1268 ЦК України,
оскільки проживали зі спадкодавцем на
час його смерті.

Частки позивачів у спадку також є
рівними - по 1/6 частини за кожним.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності на 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 за кожним.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності за кожним на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом у 1 чергу після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький