РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Геєць Ю.В., при секретарі Гончаровій
А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2014 року позивач звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
на утримання неповнолітніх дітей, який
був уточнений під час розгляду справи
по суті, в якій вказала, що з
відповідачем перебуває у шлюбі,
зареєстрованому 22.04.2000 року Міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції, про що складено актовий запис
№ 183. Від шлюбу мають неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що сім'я розпалась
остаточно, по причині протилежних
поглядів на життя, фактично шлюбні
відносини припинені, спільне
господарство не ведеться, відповідач
проживає окремо. Посилаючись на те, що
відповідач матеріальну допомогу
добровільно не надає, угоди про
добровільну сплату аліментів між
сторонами не досягнуто, діти
проживають разом з нею, позивач просить
суд розірвати шлюб з відповідачем,
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітніх дітей у
твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.
на кожну дитину.

В судове засідання позивач не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, уточнені
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги позивача визнав частково, не
заперечує проти розірвання шлюбу та не
заперечує проти стягнення з нього
аліментів на утримання дітей у розмірі
300 грн. на кожну дитину.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 заявлено позов про розірвання
шлюбу у зв'язку з несумісністю
характерів подружжя, їхніх поглядів на
спільне життя та сімейні відносини, а
також інших обставин, що роблять
неможливим їхнє подальше спільне
проживання.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається
(ст. 24 СК України (2947-14)).

Дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України
(2947-14)).

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку, а допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканість і може мати
наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4
ст. 56 СК України (2947-14 )).

Ураховуючи особливий характер
сімейних відносин та їх об'єктивну
недоступність для оточуючих, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, оскільки
подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї є неможливим і
суперечить інтересам позивача, так як
фактично шлюбні відносини між
подружжям припинені.

Згідно свідоцтв про народження серії
НОМЕР_1, виданого Запорізьким міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану Запорізького
обласного управління юстиції, серії
НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації
актів громадянського стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції м. Запоріжжя,
батьками неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У відповідності до ст. 8 Закону України
„Про охорону дитинства" кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють,
несуть відповідальність за створення
необхідних умов для всебічного
розвитку дитини, відповідно до законів
України. Ураховуючи положення ч. 1
ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.
ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення
будь-яких питань щодо дітей суд повинен
виходити з якнайкращого забезпечення
інтересів дітей.

Як встановлено в судовому засіданні
батько дітей проживає окремо від них, а
тому відповідно до вимог ст.ст. 180, 181
Сімейного Кодексу України має
обов'язок брати участь у їх утриманні.

Згідно із ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька або в твердій грошовій сумі і
виплачуються щомісячно.

Частка заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти визначається
судом (ст.ст. 80, 183 СК).

При визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача суд
виходить з положень ст. 182 СК України,
згідно до яких при визначенні розміру
аліментів, суд враховує:

1. стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2. стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3. наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4. інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено,
що суд застосовує ті способи захисту
прав або інтересів учасників сімейних
відносин, які встановлені законом або
домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення в суд з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Як убачається з матеріалів справи, між
сторонами у справі відсутня
домовленість (договір) щодо сплати
аліментів на утримання дитини.

Статтею 7 Закону України „Про
Державний бюджет на 2014 рік" (в редакції
27.03.2014 року) встановлено прожитковий
мінімум на дітей віком від 6 років до 18
років у розмірі 1286 грн.

З урахуванням всіх обставин справи та
вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу
України, а саме: враховуючи, що діти
проживають разом з матір'ю, відповідач
офіційно не працює, має нерегулярний,
мінливий дохід, суд вважає можливим
визначити розмір аліментів на
утримання неповнолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
твердій грошовій сумі у розмірі 643 грн.
щомісячно на кожну дитину, починаючи з
03.09.2014 року до їх повноліття, тобто 50 %
від суми прожиткового мінімуму на
дитину віком від 6 років до 18 років.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішень у справах про стягнення
аліментів - у межах суми платежу за один
місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача у дохід держави підлягає
стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
на утримання неповнолітніх дітей -
задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 22 квітня 2000
року, Міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції, актовий
запис № 183.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1
залишити „ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій
грошовій сумі у розмірі 643 грн.
щомісячно, починаючи з 03 вересня 2014
року до досягнення дитиною повноліття
та на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій
сумі у розмірі 643 грн. щомісячно,
починаючи з 03 вересня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу
за 1 місяць.

В задоволенні позову про стягнення
аліментів у зазначеному позивачем
розмірі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Ю.В.Геєць