Провадження №2/761/6467/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Макаренко І.О.

при секретарі: Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, відділ Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, відділ Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що державним
виконавцем Нідзельською А.В. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
напису № 769, виданого 06.06.2014 року
приватним нотаріусом Київського
міського округу ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1
невиплачених в строк грошових коштів в
сумі 1 566 840,00 грн., пені в сумі 1 408 078,75
грн., разом 2 974 918,75 грн. Позивачка
вважає, що виконавчий напис не підлягає
виконанню, оскільки виконавчий
документ не містить ім'я та по батькові
нотаріуса, дату і місце народження
боржника. Крім того, договір поруки не
передбачений у Переліку документів,
щодо якого нотаріус вправі вчинити
виконавчий напис. В договорі поруки не
передбачалась можливість вчинення
виконавчого напису, тому позивач
звернувся до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити, вважає, що
постановою, винесеною державним
виконавцем про відкриття виконавчого
провадження порушено права його
довірителя.

Представник відповідача приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та третьої
особи ОСОБА_3 в судовому засіданні
проти позову заперечував, надавши суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що вимоги позивача до відповідача є
безпідставними, приватний нотаріус
вчинив виконавчий напис відповідно до
чинного законодавства України.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
15.01.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
укладено договір поруки, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
Згідно п.5 вказаного договору
поручитель за цим договором
залишається зобов'язаним нарівні з
боржником до моменту виконання всіх
зобов'язань боржника за контрактом в
повному обсязі (а.с. 7-8).

06.06.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського округу ОСОБА_2
вчинено виконавчий напис про з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 невиплачених в строк
грошових коштів в сумі 1 566 840,00 грн.,
пені в сумі 1 408 078,75 грн., разом 2 974
918,75 грн. (а.с.6).

08.07.2014 року державним виконавцем
Нідзельською А.В. виконавчий напис
прийнято до виконання та винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження про стягнення з ОСОБА_1
боргу у сумі 2 974 918,75 грн. (а.с. 9).

Позивачем та представником позивача
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 08.07.2014 року до суду не
оскаржувалася.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Позивач порушив вимоги чинного
законодавства та умови договору і
припинив виконувати свої зобов'язання
за договором поруки, не повернула борг
протягом трьох днів після закінчення
кінцевого терміну повернення грошових
коштів боржником за умовами договору.

Відповідно до п.2 Договору поруки
поручитель зобов'язується відповідати
перед позикодавцем за виконання
боржником усіх зобов'язань за
контрактом в повному обсязі.

06.06.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 був вчинений виконавчий
напис, зареєстрований в реєстрі за № 769
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 2974918,75 грн.
(а.с. 6).

Згідно з ст. 87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів», такими документами для
одержання виконавчого напису є
оригінал нотаріально посвідченої
угоди.

Відповідно до ч.1 п. 284 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем. Заборгованість або інша
відповідальність божника визначається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів.

Відповідно до п.4 глави 16 Наказу
Міністерства юстиції від 22.02.2012 року №
296/5 «Про затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
виконавчий напис має містити дату (рік,
місяць, число) вчинення, посаду,
прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса,
який вчинив виконавчий напис.

Як вбачається з матеріалів справи на
печатці, яка скріплює виконавчий напис
№7769 від 06.06.2014 року, зазначено прізвище,
ім'я, по батькові приватного нотаріуса:
ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
як вбачається з матеріалів справи
позивачем не було надано доказів та
обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах за скаргами на
нотаріальні дії або відмову в їх
вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при
вирішенні питання щодо
обґрунтованості позовних вимог суди
мають виходити з того, що нотаріальні
дії повинні вчинятись у суворій
відповідності з встановленими для
даного органу чи службової особи
компетенцією і порядком їх вчинення, не
допускаючи при цьому як потурання
відхиленням від зазначеного порядку,
так і формального скасування
нотаріальної дії, коли ці відхилення не
вплинули на її вчинення.

Таким чином, виконавчий напис, вчинений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за № 769 від 06.06.2014 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових
коштів в сумі 2974918,75 грн. був вчинений у
відповідності до чинного
законодавства України, підстав для
відмови у вчиненні нотаріальної дії у
нотаріуса не було, подані для вчинення
нотаріальної дії документи
відповідали вимогам чинного, при цьому
позивачем не оспорюється факт
наявності заборгованості та її
розрахунок.

Суд бере до уваги те, що відповідно до п.
13 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
за скаргами на нотаріальні дії або
відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992
року № 2 за змістом ст. 385 ЦПК у
передбаченому главою 39 цього Кодексу
порядку оскаржується тільки відмова у
вчиненні виконавчого напису, а
правильність вимог, зазначених у
виконавчому напису, може бути оспорена
боржником лише в позовному порядку. При
безпідставності цих вимог суд скасовує
виконавчий напис і відмовляє у їх
задоволенні, а у разі часткової їх
обґрунтованості - постановляє рішення
про скасування виконавчого напису і
стягнення з боржника на користь
кредитора дійсної суми боргу. У цих
випадках справа розглядається в
позовному провадженні, позивачем в
якому є кредитор, а відповідачем -
боржник, при цьому, позивач не
погодився на заміну відповідача на
належного.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та надані докази, суд дійшов до
висновку про безпідставність позовних
вимог, враховуючи, що наявність
безспірної заборгованості боржника
перед стягувачем була підтверджена
належним чином, виконавчий напис був
вчинений у відповідності до вимог
чинного законодавства, підстав для
відмови у його вчиненні не було.
Відхилення, на які посилається позивач,
як на обґрунтування своїх вимог, на
суть виконавчого напису не впливають, а
тому не можуть тягнути за собою
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10. 11. 57. 60, 179, 208, 209, 212-218, 223, 294 ЦПК
України; ст. 87 Закону України «Про
нотаріат»; Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів», суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, відділ Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: