АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

за участю
прокурора: Стретович М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 11 червня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дарницька
районна у м. Києві державна
адміністрація, Київська міська рада,
Комунальне підприємство Київське
міське бюро технічної інвентаризації
нерухомого майна, про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/11159/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Парамонов М.Л.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О. в с т
а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 11 червня 2014 року відмовлено
в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дарницька
районна у м. Києві державна
адміністрація, Київська міська рада,
Комунальне підприємство Київське
міське бюро технічної інвентаризації
нерухомого майна, про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
На думку апелянта, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, зазначивши, що виділ 1/10 частини
домоволодіння у спосіб, запропонований
позивачкою, є неможливим. При цьому, суд
першої інстанції визнавши неможливим
виділ, залишив поза увагою пункт другий
висновку експерта, в якому зазначено,
що виділ в натурі 1/10 частини житлового
будинку технічно можливий, за умови
влаштування прибудови, проведення
реконструкції, а також не звернув уваги
на роз'яснення, викладені в п. 6
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», відповідно до яких виділ
також може мати місце при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.
Також, суд не звернув уваги на те, що
позивачка фактично позбавлена
можливості без погодження із всіма
співвласниками провести реконструкцію
будинку та приватизувати, належну їй
частку земельної ділянки згідно з
рішенням Київської міської ради №442/1498
від 23 квітня 2009 року, оскільки технічна,
будівельна та землевпорядна
документація виготовляється за умови
погодження звернення зі всіма
співвласниками домоволодіння,
самостійне звернення для отримання
розпорядження на замовлення проектів
будівельної реконструкції та
земельного вимірювання можливе лише за
умови перебування частки у приватній
власності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та
її представник ОСОБА_1апеляційну
скаргу підтримали та просили її
задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_3 та представник прокуратури
проти задоволення апеляційної скарги
заперечували, вважали, що спір судом
вирішено правильно.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також представники
Дарницькоїрайонної у м.Києві
державноїадміністрації,
Київськоїміської ради,
КомунальногопідприємстваКиївське
міське бюро технічної інвентаризації
нерухомого майнав судове засідання не
з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать зворотні повідомлення про
вручення поштових відправлень, а тому,
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважала за можливе
слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та оговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 06 червня 1956 року
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на підставі
договору купівлі продажу відчужили
ОСОБА_11 та ОСОБА_5 3/4 та 1/4 частини
домоволодіння незакінченого
будуванням, готовністю 90%, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Ухвалою народного суду 1-ої дільниці
Дарницького району м. Києва від 26
березня 1957 року був фактично
визначений порядок користування
земельною ділянкою, на якій
розташований вказаний будинок, та яка
була закріплена за землекористувачами
на підставі рішення виконкому
Дарницької райради м. Києва від 21
серпня 1944 року, згідно з яким ОСОБА_11
була надана прилегла до його половини
будинку земельна ділянка, площею 643,1
кв.м., а ОСОБА_12 - 360,9 кв.м.

В подальшому, ОСОБА_11 належні йому ѕ
частини домоволодіння було відчужено
ОСОБА_14, а у 1984 році на підставі рішення
виконкому Дарницької райради № 848 від 08
жовтня 1984 року були змінені частки
співвласників домоволодіння: ОСОБА_5
стало належати 2/3 частини, а ОСОБА_14 - 1/3.

Згідно з договором дарування від 03
листопада 1994 року ОСОБА_5 було передано
у власність ОСОБА_2 1/10 (15/150) частин
домоволодіння по АДРЕСА_1. Також на
підставі договору дарування,
укладеного у той же день, 9/50 частин
вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5
було подаровано ОСОБА_4

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння
за АДРЕСА_1, розташованого на земельній
ділянці площею 0,1061га, ОСОБА_2 належить
1/10 часток вказаного домоволодіння,
ОСОБА_4 - 9/50 часток, ОСОБА_5 - 58/150 часток,
ОСОБА_3 - 1/3 частка (т. 1, а. с. 9, 15-18, 103-120).

Відповідно до технічного паспорту від
29 вересня 2006 року, складеного Київським
міським БТІ, домоволодіння АДРЕСА_1 1956
року побудови складається з житлового
будинку під літ А, прибудов під літ а, а1,
а3, а6, а7, тамбурів під літ. а2, а4, веранд
тамбурів під літ. а2, а4, веранди під літ.
А5, погребу під ч. будинку під літ. А, В,
сараю під літ. В, вбиралень під літ. Г, Д,
Е, та гаражу під літ. Ж. Житловий будинок
під літ А фактично складається з
чотирьох квартир. Квартири житлового
будинку АДРЕСА_1 згідно техпаспорта БТІ
від 29 вересня 2006 року мають кожна
окремий вихід та складаються з
наступним приміщень: квартира НОМЕР_1
двокімнатна (користувач ОСОБА_14.):
тамбуру 1-1 площею 0,8 кв.м; коридору 1-2
площею 5,6 кв.м; кухні 1-3 площею 9,8 кв.м;
житлової кімнати 1-4 площею 17,2 кв.м;
житлової кімнати 1-5 площею 8,8 кв.м.;
квартира № 2 двокімнатна (користувач
ОСОБА_3.): веранди 2-1 площею 5,8 кв.м;
коридору 2-2 площею 2,4 кв.м; санвузла 2-3
площею 2,7 кв.м; кухні 2-4 площею 7,8 кв.м;
житлової кімнати 2-5 площею 7,5 кв.м;
житлової кімнати 2-6 площею 16,9 кв.м.;
квартира № 3 двокімнатна (користувач
ОСОБА_4.): тамбур 3-1 площею 2,1 кв.м; кухні
3-2 площею 8,5 кв.м; житлової кімнати 3-3
площею 13,9 кв.м; житлової кімнати 3-4
площею 7,3 кв.м.; квартира НОМЕР_2
однокімнатна (користувач ОСОБА_2.):
кухні 4-1 площею 2,3 кв.м; житлової кімнати
4-2 площею 11,4 кв.м. (т. 1, а. с. 10-14, 236-238).

Згідно договору дарування від 03
листопада 1994 року - 1/10 (або 15/150) частин
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 складається із
кухні розміром 2,3 кв.м. (4-1 на плані
технічного паспорту від 29 вересня 2006
року) та жилої кімнати розміром 11,4 кв.м.
(4-2 на плані).

Згідно з рішенням III сесії V скликання
Київської міської ради №442/1498 від 23
квітня 2009 року «Про приватизацію
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд у
Дарницькому районі м. Києва» було
передано у приватну власність (спільну
часткову власність) земельну ділянку
по АДРЕСА_1 в наступних частках від
площі ділянки: ОСОБА_2 - 1/10 частин,
ОСОБА_4 - 9/50 частин, ОСОБА_5 - 58/150 частин,
ОСОБА_3 -1/3 частину (т.1, а. с.19-20).

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
26.01.2011 у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, 3-я особа: Київське міське
управління земельних ресурсів КМДА,
про визначення порядку користування
земельною ділянкою було відмовлено (т.1,
а.с.133-137). Відмовляючи в позові, суд
виходив із того, що встановлений у 1957
році між ОСОБА_11 і ОСОБА_5 порядок
користування земельною ділянкою є
діючим, а сама по собі зміна часток у
праві власності на жилий будинок, не є
підставою для перегляду встановленого
порядку користування земельною
ділянкою.

В травні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дарницька районна у м.
Києві державна адміністрація, Київська
міська рада, Комунальне підприємство
Київське міське бюро технічної
інвентаризації нерухомого майна, про
виділ частки із майна, що є у спільній
частковій власності, просила виділити
їй в натурі приміщення кухні розміром
2,3 кв.м. (4-1 на плані) та жилої кімнати
розміром 11,4 кв.м. (4-2 на плані) у будинку
АДРЕСА_1.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Частиною 1 та 2 ст. 364 ЦК України
визначено, що співвласник має право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (неподільна
річ), співвласник, який бажає виділу,
має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
серпня 2013 року за клопотанням
позивачки судом по справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу.

Відповідно до висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи
№10950/13-43 від 14 березня 2014 року виділити
в натурі 1/10 частини житлового будинку
домоволодіння АДРЕСА_1, а саме
приміщення житлової кімнати площею 11,4
кв.м. та приміщення кухні площею 2,3 кв.м.
(приміщення 4-2, 4-1, які згідно технічного
паспорта БТІ м. Києва від 29 вересня 2006
року складають квартиру НОМЕР_2
зазначеного житлового будинку) не
вбачається за можливе, оскільки
вищезазначені приміщення в існуючому
стані не забезпечують вимоги
нормативної документації щодо
влаштування як мінімум однокімнатної
квартири; такий виділ є технічно
можливим при умові влаштування
прибудови (надбудови) до зазначених
приміщень з метою приведення
об'ємно-планувального рішення квартири
НОМЕР_3 у відповідність до вимог
нормативних документів, а саме п.2.22, 2.24
ДБН В.2.2-152005 «Житлові будинки. Основні
положення» (т.1, а.с.234-243).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
виходячи з висновків судової
будівельно-технічної експертизи.

При цьому, у висновку експерта було
зазначено, що, оскільки, згідно
наданого на дослідження техпаспорта
БТІ: житловий будинок АДРЕСА_1
розділений на чотири відокремлені
квартири; кожна з відокремлених
квартир має окремий вихід на земельну
ділянку за цією ж адресою;
об'ємно-планувальне рішення квартир не
відповідають вимогам, що діють в галузі
будівництва, виділити кожній зі сторін
(співвласникам) відокремлену частину
(квартиру) в житловому будинку АДРЕСА_1
можливо при умові проведення
реконструкції квартир житлового
будинку, в тому числі 1/10 частини
приміщень житлового будинку, а саме
приміщень 4-1 та 4-2 квартири НОМЕР_2,
шляхом перепланування, влаштування
прибудов, надбудов тощо, з метою
приведення об'ємно-планувального
рішення квартир житлового будинку у
відповідність до вимог нормативних
документів, а саме п. 2.22 п. 2.24 ДБН
В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення».

Питання проведення реконструкції
вирішується шляхом розроблення
проектної документації, затвердженої в
установленому законом порядку.

Разом з тим, як було встановлено, таке
перепланування ОСОБА_2 здійснено не
було, будь-яких дій щодо розроблення
проектної документації не вчинено, а
тому, колегія суддів відхиляє
посилання на можливість виділу її
частки.

Крім того, звертаючись до суд з позовом
ОСОБА_2 просила виділити їй в натурі
саме приміщення кухні 4-1 площею 2,3 кв.м.
та жилої кімнати 4-2 площею11,4 кв.м. у
будинку АДРЕСА_1. Також, колегія суддів
відхиляє посилання апелянта на те, що
позивачка фактично позбавлена
можливості без погодження із всіма
співвласниками провести реконструкцію
будинку та приватизувати, належну їй
частку земельної ділянки, оскільки
вказані доводи виходять за межі спору,
який є предметом розгляду.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 11 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов