Справа № 352/1760/14-ц
Провадження № 2/352/971/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Милуванської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на домоволодіння, визнання
права власності на домоволодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до
відповідача, у якому просили визнати
недійсним видане ОСОБА_4 виконкомом
Рошнівської сільської ради свідоцтво
про право власності від 15.02.1991 р. на
домоволодіння АДРЕСА_1; визнати право
власності на спірне домоволодіння: за
позивачем ОСОБА_1 - на 2/4 частини з
підстав належності ? частини на праві
спільної сумісної власності та ? - у
порядку спадкування за законом після
смерті матері, за позивачкою ОСОБА_2 - на
? частину на праві спільної сумісної
власності, за позивачем ОСОБА_3 - на ?
частину на праві спільної сумісної
власності.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 У зв'язку з оформленням
спадщини стало відомо, що 15.02.1991 р.
виконкомом Рошнівської сільської ради
Тисменицького району ОСОБА_4 видано
свідоцтво про право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1. Спірне
домоволодіння належало до колгоспного
двору; на момент набрання чинності
Законом України «Про власність»
(станом на 15.04.1991 р.) у дворі проживали
ОСОБА_4 - голова двору, син ОСОБА_1,
невістка ОСОБА_2, внук ОСОБА_3, вони
стали співвласниками спірного
будинковолодіння у рівних частках,
тобто по ? частині. Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 належну їй ? частину
домоволодіння успадкував єдиний
спадкоємець за законом першої черги
ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК
України, оскільки постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, який став власником 2/4 або ?
частини домоволодіння. Однак, нотаріус
відмовила позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину, оскільки
домоволодіння належало до колгоспного
двору, співвласниками якого є всі члени
двору, що унеможливлює визначення
спадкової маси. Таким чином, свідоцтво
про право власності на ім'я ОСОБА_4
суперечить вимогам закону та порушує
їх права як співвласників домолодіння.
Інвентаризаційна вартість
домоволодіння на даний час складає 35990
грн.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явились, у
поданих суду заявах позовні вимоги
підтримали, просили справу розглянути
у їх відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, від відповідача
надійшла заява, у якій він позов визнав,
просив справу розглянути у відсутності
свого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Встановлено, що предметом спору по
справі є право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1,
інвентаризаційна вартість якого на
даний час складає 35990 грн. Вказане
будинковолодіння мало статус
колгоспного двору, майно якого
відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР
(у редакції 1963 р.) належало його членам у
рівних частках на засадах спільної
сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали
проживали ОСОБА_4 - голова двору, її син
ОСОБА_1, невістка ОСОБА_2, внук ОСОБА_3 Ці
четверо членів двору мали право
власності на майно колишнього
колгоспного двору, оскільки на день
введення в дію Закону України «Про
власність» (15 квітня 1991 р.) проживали
однією сім'єю в даному колгоспному
дворі, свого права на частку в
зазначеному майні не втратили, вони
стали співвласниками будинковолодіння
по ? частині.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
належну їй ? частину домоволодіння
успадкував відповідно до вимог ч.3 ст.1268
ЦК України єдиний спадкоємець за
законом першої черги ОСОБА_1, який став
власником 2/4 або ? частини
домоволодіння. Однак, позивач
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачами вимог. Слід
визнати недійсним видане ОСОБА_4
свідоцтво про право власності на
спірне домоволодіння від 15.02.1991 р., яке
суперечить вимогам закону та порушує
права позивачів як співвласників; за
позивачем ОСОБА_1 слід визнати право
власності на 2/4 або ? частину
домоволодіння з підстав належності ?
частини на праві спільної сумісної
власності та ? - у порядку спадкування
за законом після смерті матері, за
позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на ?
частину за кожним на праві спільної
сумісної власності.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.),
ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, керуючись
ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і
ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1,
видане 15 лютого 1991 року виконавчим
комітетом Рошнівської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4
або ? частину домоволодіння АДРЕСА_1
загальною вартістю 35990 грн. з підстав
належності ? частини на праві спільної
сумісної власності та ? частини - у
порядку спадкування за законом після
померлої ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право
власності за кожним на ? частину
домоволодіння АДРЕСА_1 загальною
вартістю 35990 грн. на праві спільної
сумісної власності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець