Справа №539/3009/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на
дії ВДВС Лубенського МУЮ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
дії ВДВС Лубенського МУЮ, мотивуючи
тим, що в ході примусового виконання
виконавчого листа №2-57/2010,виданого
18.03.2011 року Лубенським міськрайонним
судом про зобов»язання його знести за
власний рахунок самочинно збудований
гараж розміром 6,33 м. на 11,23 м., що
розташований за адресою АДРЕСА_1,
державним виконавцем було подано до
Лубенського МВ подання - повідомлення
про вирішення питання про притягнення
його до кримінальної відповідальності
за ознакам злочину, передбаченого за
ч.1 ст. 382 КК України. Вважав вказані дії
ВДВС неправомірними, оскільки ніякого
злочину не вчиняв. Його дружина ОСОБА_2
є співвласником гаражу та своєї згоди
на його знесення не надає, його
постійне місце проживання знаходиться
на значній відстані від місця
виконання рішення, що потребує значних
затрат на подолання цієї відстані,
знесення гаражу потребує залучення
будівельної техніки , якої він не має та
не має матеріальної можливості її
замовити та оплатити.

На підставі викладеного, ОСОБА_1
прохав суд : визнати неправомірними
дії ВДВС Лубенського МУЮ Полтавської
області щодо подачі подання -
повідомлення до Лубенського МВ про
притягнення його до кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК
України, зобов»язати ВДВС Лубенського
МУЮ Полтавської області відкликати від
Лубенського МВ подання - повідомлення
до Лубенського МВ про притягнення його
до кримінальної відповідальності за
ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 скаргу
підтримав та прохав її задовольнити.
Пояснив, що ОСОБА_1 має намір виконати
рішення суду, однак не може цього
зробити, оскільки його дружина, яка є
співвласником, не надає згоди на
знесення гаража.

Представник ВДВС Лубенського МУЮ
державний виконавець Селюк С.Г. в
задоволенні скарги прохала відмовити,
мотивуючи тими, що дії державного
виконавця щодо направлення подання до
Лубенського МВ є правомірними.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (а.с. 40,41)
скаргу підтримала, винесене подання
вважала передчасним.

Скаржник, боржник у виконавчому
провадженні ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України.

Представник стягувача у виконавчому
провадженні виконкому Лубенської
міської ради в судове засідання не
з»явився, стягувач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи. (а.с. 42,52).

Відповідно до ст. 386 ЦПК України
скарга розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дія чи
бездіяльність якої оскаржуються.

Враховуючи викладене суд вважав
за можливе розглядати справу за
відсутності скаржника (боржника),
стягувача та ОСОБА_2

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України
передбачено, що скаргу може бути подано
до суду у десятиденний строк з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Судом встановлено, що 18.03.2011 року
Лубенським міськрайонним судом
Полтавської області видано виконавчий
лист №2-57/2010 про зобов»язання ОСОБА_1
знести самочинно збудований гараж
розміром 6,33 м. на 11,23 м., що розташований
за адресою АДРЕСА_1.

30.01.2014 р. державним виконавцем ВДВС
Лубенського МУЮ винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
якою ОСОБА_1 надано строк для
самостійного виконання судового
рішення до 06.02.2014 року.

07.02.2014 р. державним виконавцем
здійснено вихід за місцем виконання
рішення за адресою АДРЕСА_1 та було
встановлено, що рішення суду
самостійно боржником ОСОБА_1 не
виконано, а саме самочинно збудований
гараж розміром 6,33 м. на 11,23 м., що
розташований за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1
не знесено.

Постановою державного виконавця від
07.02.2014 року за невиконання без поважних
причин рішення суду у встановлений
державним виконавцем строк на боржника
ОСОБА_1 було накладено штраф в розмірі
340 грн. та надано новий строк для
виконання рішення суду до 13.02.2014 року.

13.02.2014 р. державним виконавцем повторно
здійснено вихід за місцем виконання
рішення за адресою АДРЕСА_1 та знову
було встановлено, що рішення суду
самостійно боржником ОСОБА_1 не
виконано, а саме самочинно збудований
гараж розміром 6,33 м. на 11,23 м., що
розташований за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1
не знесено.

Постановою державного виконавця від
13.02.2014 року за повторне невиконання без
поважних причин рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк на боржника ОСОБА_1 було
накладено штраф подвійному розмірі в
сумі 680 грн.

Під час виконання судового рішення
було встановлено, що боржник працює у
Суворовському РВ Одеського МУ ГУМВС
України в Одеській області.

15.04.2014 р. ВДВС Лубенського МУЮ до
Суворовського РВ Одеського МУ ГУМВС
України в Одеській області направлено
документи, які державний виконавець
зобов»язаний довести до відома
боржника.

20.06.2014 р. до ВДВС Лубенського МУЮ із
Суворовського РВ Одеського МУ ГУМВС
України в Одеській області надійшло
повідомлення, що боржник ОСОБА_1
відряджений для подальшого
проходження служби до УМВС України в
Херсонській області.

22.06.2014 р. ВДВС Лубенського МУЮ до УМВС
України в Херсонській області
направлено документи, які державний
виконавець зобов»язаний довести до
відома боржника.

Боржник ОСОБА_1 до ВДВС Лубенського МУЮ
не з»являвся, рішення суду не виконав.

13.08.2014 року державним виконавцем у
відповідності до ст.. 89 ЗУ «Про
виконавче провадження» складено акт
про порушення вимог законодавства про
виконавче провадження.

Вказані дії боржника ОСОБА_1 та
обставини справи, державним виконавцем
розцінено як умисне невиконання
судового рішення та 27.08.2014 року
направлено подання до Лубенського МВ
для вирішення питання про притягнення
до кримінальної відповідальності
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 382 КК України.

Статтею 14 ЦПК України передбачена
обов'язковість судових рішень, що
набрали законної сили, для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян. Вони
підлягають виконанню на всій
території, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону
України "Про державну виконавчу службу"
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом і цим законом.

Згідно ст. 75 ЗУ «Про виконавче
провадження» після відкриття
виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. У разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.
У разі якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

Згідно ст.. 89 ЗУ «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення,
що зобов'язує боржника виконати певні
дії, та рішення про поновлення на
роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну
особу - від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець
у тому ж порядку накладає на нього
штраф у подвійному розмірі та
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, дотримавшись процедури
виконання даного виду судових рішень,
державний виконавець, на думку суду,
мав підстави для направлення до
Лубенського МВ відповідного подання
для вирішення питання про притягнення
до кримінальної відповідальності
боржника за невиконання судового
рішення.

Разом із тим, питання щодо наявності чи
відсутності в діях боржника складу
злочину є виключною компетенцією
органу, уповноваженого на виконання
даних функцій, який приймає з цього
приводу відповідне рішення, в тому
числі і на підставі обґрунтування
боржника даної скарги. Тобто має
вирішити питання наявний чи відсутній
в діях боржника склад злочину,
передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

Оспорюване подання було фактично
направлене до Лубенського МВ та має
бути вирішене згідно норм КПК України,
а суд, в ході розгляду скарги
відповідно до розділу 7 ЦПК України не
має права втручатися в діяльність
правоохоронних органів, які
розглядають дане подання відповідно до
КПК України.

Крім того, для вирішення уповноваженим
органом питання наявності чи
відсутності в діях конкретної особи
складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382
КК України, Закон не пов»язує
дотримання державним виконавцем
порядку направлення подання про
притягнення особи до кримінальної
відповідальності, а має бути
проаналізовано всі обставини справи ,
які мають значення для прийняття
відповідного рішення.

Матеріали даної скарги не містять
даних внесені чи ні відомості, подані
ВДВС до Лубенського МВ, до ЄРДР. Разом
із тим, у випадку коли такі відомості на
час розгляду скарги внесені до ЄРДР, то
задоволення скарги може призвести
навіть до втручання в діяльність
правоохоронних органів, що є
неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
підстави для задоволення скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 387 ЦПК
України,

УХ В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
ВДВС Лубенського МУЮ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 5 днів з дня її проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.