Справа №2/489/2304/14
УХВАЛА

07 жовтня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого –
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Ляшик С.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного
майна подружжя та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з аналогічними
вимогами,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. ОСОБА_1 пред’явила позов
до ОСОБА_2, яким з врахуванням зменшення
вимог просила визнати квартиру АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю її та
відповідача, так як набуте в шлюбі, та
поділити квартиру, визнавши за нею
право власності на ? частку квартири.

Ухвалою суду від 18 вересня 2014 р. до
спільного розгляду з первісним позовом
прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання спільним сумісним
майном колишнього подружжя квартиру
АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1 та
поділити поділ майна виділивши йому
другу квартиру, а позивачці першу,
відповідно, та визнати за ним право
власності.

В судове засідання сторони надали
мирову угоду, умови якої просила
затвердити позивачка з представником
та відповідач.

Суд заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини.

Відповідно до довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 21 серпня 2014 р. ОСОБА_2 має у
власності квартиру АДРЕСА_1 за
договором посвідченим приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від 18
червня 1999 р., реєстровий №1830. Обтяжень
за квартирою не реєстровано.

ОСОБА_1 має право власності на квартиру
АДРЕСА_2, за договором купівлі - продажу
від 25 грудня 2000 р. за №5019, оформленому
товарною біржею «Нерухомість -
Південь». Договір визнаний дійсним
рішенням Заводського районного суду м.
миколаєва від 17 липня 2009 р. у цивільній
справі №2-6721/2009 (а.с.9). Право власності
ОСОБА_1М, на дану квартиру
зареєстровано реєстраційною службою
Миколаївського міського управління
юстиції 24 вересня 2014 р.

Сторони перебували у шлюбі з 02 вересня
1991 р., про що свідчить відмітка у
паспорті (а.с. 4 зворот), розірвання
якого було зареєстровано 07 березня 2006
р. (а.с. 11).

У відповідності до 22 КпШС України та
аналогічно відповідно до ст. 60 СК
України вказане майно (дві квартири) є
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки придбано у шлюбі.

В мировій угоді від 07 жовтня 2014 р.,
сторони погодили вартість обох квартир
– по 100000 грн. кожна та просити поділити
спільне сумісне майно в натурі,
припинивши право спільної сумісної
власності на них, шляхом визнання права
власності за ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_2, а за ОСОБА_2 на квартиру
АДРЕСА_1

У відповідності до ст. 70 СК України
частки майна подружжя в разі його
поділу є рівними

Про застосування строку позовної
давності ніхто зі сторін не заявляв.

За такого мирову угоду можливо визнати,
оскільки волевиявлення сторін є
вільним, наслідки їм роз’яснено,
частки спільного майна, що виділяються
кожному є рівними.

Наслідком затвердження мирової угоди є
закриття провадження у справі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
судові витрати покладаються на
сторони.

Керуючись ст.175 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 від 07 жовтня 2014 р., за умовами
якої між ними припиняється право їх
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2, право власності на
яку за договором купівлі - продажу від 25
грудня 2000 р. за №5019, оформленому
товарною біржею «Нерухомість -
Південь» має ОСОБА_1 (номер картки
платника податків НОМЕР_1) та на
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку має ОСОБА_2 (номер картки платника
податків НОМЕР_2) за договором
посвідченим приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 від 18 червня 1999 р.,
реєстровий №1830.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Закрити провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 5 днів з дня її
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя

Д.Г.
Губницький