Справа № 161/8296/14-ц
Провадження № 2/161/2683/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

23 вересня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого судді - Олексюка
А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про
повернення акційного строкового
банківського вкладу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про
повернення акційного строкового
банківського вкладу.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
25.12.2013 року уклала з Публічним
акціонерним товариством «Міський
комерційний банк» договір акційного
строкового банківського вкладу №
2630/30/148954, згідно умов якого відповідач
прийняв від позивача грошові кошти в
розмірі - 170000,00 грн. терміном на 121 день
до 25.04.2014 року і зобов'язався виплатити
відсотки в розмірі 21,8 % річних.

24.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
відповідача з заявою про повернення
коштів. Проте, останній у поверненні
вкладу відмовив.

На підставі наведеного, просить суд
стягнути з відповідача в її користь
суму банківського вкладу в розмірі
17000,00 грн. з нарахованими відсотками,
упущену вигоду в розмірі 107,12 грн. та
понесені судові витрати по справі.

В ході судового розгляду
представник позивача ОСОБА_2 уточнив
позовні вимоги, просив суд стягнути з
відповідача в користь позивача
депозитний вклад в розмірі 150000,00 грн.,
упущену вигоду в розмірі 14663,29 грн. та
витрати на правову допомогу в розмірі
2000,00 грн.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
матеріалами справи. Про причини неявки
суд не повідомив.

Зі згоди представника позивача
суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явився, проте
подав суду письмову заяву про розгляд
справи без його участі за наявними
матеріалами справи. Просив суд позов
задовольнити.

Дослідивши та оцінивши представлені по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини,
що регулюються ст.ст. 1058, 1059, 1060, 1061, 1062,
1063, 1064, 1065 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладнику таку суму та проценти на неї
або дохід в інші формі на умовах та в
порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року
між позивачем та Публічним акціонерним
товариством "Міський Комерційний Банк"
було укладено договір банківського
вкладу №2630/30/148954 "Ваш різдвяний",
відповідно до умов якого ОСОБА_1
зобов'язувалася передати на
зарахування суму вкладу шляхом
внесення коштів готівкою або
безготівкового перерахування коштів, а
Банк зобов'язувався прийняти грошові
кошти в сумі 170000 грн. строком на 121 день
із 25 грудня 2013 року по 25 квітня 2014 року,
під 21,8% річних (а.с. 5-9).

П. 4.3.2 договору передбачено, що банк
зобов'язується на вимогу вкладника
повернути вклад та виплатити
нараховані на суму вкладу проценти на
умовах та в строки, що встановлені цим
договором (а.с. 8).

24.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
відповідача з заявою про повернення
коштів (а.с. 11).

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що всупереч умовам
договору відповідач повернув ОСОБА_1
20000,00 грн., решту вкладу в сумі 150000,00 грн.
позивачу банк не повернув.

Ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника,
тощо.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Станом на 23.09.2014 року розмір вкладу за
договором становить - 150000,00 грн.

Отже, відповідач істотно порушив
вимоги ст. ст. 1058, 1059, 1060, 1061, 1062, 1063, 1064, 1065
ЦК України, умови Договору
банківського вкладу.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити
частково та стягнути з відповідача в
користь позивача суму вкладу за
договором банківського вкладу
№2630/30/148954 "Ваш різдвяний" від 25.12.2013 року
в розмірі - 150000,00 грн.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

При обчисленні розміру упущеної вигоди
першочергове значення має визначення
реальності тих доходів, які особа
передбачала отримати за звичайних умов
цивільного обороту. Обов'язок щодо
доведення розміру тих доходів, яких
особа отримала б у випадку непосягання
на її право, покладається на позивача.

Проте, з наданого розрахунку щодо
упущеної вигоди не вбачається та не
доведено позивачем, що за звичайних
умов цивільного обороту вона б
отримала за період з 28.04.2014 року по
23.09.2014 року від суми 170000,00 грн. доходи в
розмірі 14663,29 грн.

Крім того, дія договору банківського
вкладу припинилась 25.04.2014 року, умовами
договору не передбачено обов'язку
банку відшкодувати позивачу упущену
вигоду при несвоєчасному поверненні
грошових коштів, а нормами цивільного
законодавства передбачено інший вид
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, яким позивач і
вправі скористатись, подавши
відповідний позов.

Отже, вимога позивача щодо покладення
на відповідача відповідальності у
формі відшкодування збитків за
нездійснення свого права суперечить в
цілому принципам юридичної
відповідальності, що настає за
порушення саме зобов'язання.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК
України з відповідача в користь
позивача слід стягнути суму в розмірі
2000,00 грн. витрат на правову допомогу
адвоката.

Згідно Закону України «Про захист прав
споживачів», Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5
«Про практику розгляду цивільних справ
за позовами про захист прав
споживачів», позивач звільнений від
сплати судового збору по даній
категорії справ, а тому суму в розмірі -
243,60 грн. судового збору слід стягнути з
відповідача в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10, 15, 30, 60, 210-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.
525, 526, 625, 629, 1060 Цивільного Кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» суму
банківського вкладу в розмірі - 150000 (сто
п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та
суму в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00
копійок на правову допомогу адвоката.

В решті вимог слід відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк» в користь
держави суму в розмірі - 229 (двісті
двадцять дев'ять) гривень 00 копійок
судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Олексюк
А.В.