АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7439/14
Головуючий 1 інст. - Нев'ядомський Д.В.
Категорія : договірні
Доповідач - Черкасов
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського
В.В, Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Істок-2001»

на ухвалу судді Київського районного
суду м.Харкова від 01 вересня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Істок - 2011» про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ТОВ «Істок-2001» про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В обгрунтування позовних вимог Банк
вказував, що 08 лютого 2008 року між ним та
ТОВ «Істо-2001» укладено кредитний
договір, строком до 15 травня 2017 року. На
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання між ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_3 укладено іпотечні
договори. Зобов'язання за договором
відповідач виконує не належним чином,
Станом на 11 липня 2014 року сума
заборгованості за кредитним договором
складає 2 932 996,20 грн.

Тому, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
просило суд в рахунок погашення
заборгованості ТОВ «Істок - 2001» перед
Банком по Генеральному кредитному
договору від 08 лютого 2008 року та
укладеному в його рамках кредитному
договору від 06 листопада 2009 року в сумі
3 664 451,50 грн., звернути стягнення на
нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3:
нежитлові приміщення АДРЕСА_1;
нежитлові приміщення офісу №40 в
підвалі житлового будинку літ. А-9 у
АДРЕСА_2 та на нерухоме майно, яке
належить ТОВ «Істок-2001»: квартиру
АДРЕСА_3 нежилі приміщення офісу у
АДРЕСА_4, нежитлові приміщення у
АДРЕСА_5 нежитлові приміщення АДРЕСА_6

Ухвалою судді Київського районного
суду м.Харкова ід 01 вересня 2014 року
відкрито провадження по справі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Істок-2001»
ставить питання про скасування ухвали
суду першої інстанції з направленням
позовної заяви за підсудністю до
Київського районного суду м.Одеси.

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Відповідачі про день, час та місце
розгляду справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином причин
неявки до суду не надали.

Неявка відповідачів, належно
повідомлених про час та місце розгляду
справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України не перешкоджає розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника Банку, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Відкриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
справа підсудна Київському районному
суду м.Харкова.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або його
основної його частини.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просив
суд звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: на нерухоме майно, яке
належить ОСОБА_3: нежитлові приміщення
АДРЕСА_1; нежитлові приміщення офісу №40
в підвалі житлового будинку літ. А-9 у
АДРЕСА_2 та на нерухоме майно, яке
належить ТОВ «Істок-2001»: квартиру
АДРЕСА_3 нежилі приміщення офісу у
АДРЕСА_4, нежитлові приміщення у
АДРЕСА_5 нежитлові приміщення АДРЕСА_6
(а.с.2).

Відповідно до п. 4 постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» правила ст..
114 ЦПК України про виключну підсудність
застосовуються до позовів, що
виникають із приводу нерухомого майна
(наприклад, звернення стягнення на
нерухоме майно, передане в заставу
іпотечне майно, передача іпотеко
держателю права власності на предмет
іпотеки, визнання договору іпотеки
недійсним тощо).

З роз'яснень, які містяться в п. 43
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних суддів та
визначення підсудності цивільних
справ»,вбачається, що якщо пред'явлено
позов про право власності на декілька
жилих приміщень, розташованих у різних
районах міста чи в різних містах, або
позов про поділ спадкового майна, яке
складається з кількох об'єктів
нерухомості у різних місцевостях,
тобто вимоги, для кожної з яких
частиною першою статті 114 ЦПК
встановлено виключну підсудність, то
позов пред'являється до одного із судів
за вибором позивача, але за
місцезнаходженням основної частини
нерухомого майна, яка за своєю вартістю
перевищує ті, що знаходяться в інших
районах чи місцевостях.

Матеріали справи свідчать, що заставна
вартість предмету іпотеки наступна: за
адресою: АДРЕСА_3 - 1 790 100 грн.; АДРЕСА_1 -
725 000 грн.; АДРЕСА_2 - 448 000 грн.; АДРЕСА_4 - 485
400 грн.; АДРЕСА_5 - 623 200 грн.; АДРЕСА_6 - 1 611
700 грн..

У суді апеляційної інстанції
представник Банку пояснив, що нерухоме
майно, а саме нежитлові приміщення, які
є предметом іпотеки і на які
посилається ТОВ «Істок» знаходяться в
різних районах міста Одеси відповідно
до наданих договорів іпотеки з Банком.

Тому судова колегія не вбачає підстав
для направлення позовної заяви за
підсудністю саме до Київського
районного суду м. Одеси.

Таким чином, при відкритті провадження
у справі суд першої інстанції
дотримався встановленого зазначеною
нормою ст.. 114 ЦПК України правила
виключної підсудності і постановив
ухвалу у відповідності до вимог
процесуального права, обґрунтовано
визнавши, що вона підсудна Київському
районному суду м.Харкова, оскільки
заставна вартість майна, яке
знаходиться у м. Харкові є вищою за
заставну вартість іншого майна, що є
предметом іпотеки.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, визнає , що ухвала
судом першої інстанції постановлена з
додержанням норм процесуального права,
що відповідно до ст. 312 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.
313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Істок-2001»
- відхилити.

Ухвалу судді Київського районного суду
м.Харкова від 01 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: