Справа № 536/1721/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року

Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі :

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретаря Левицької І.П.,

позивача ОСОБА_1 та її
представника по угоді адвоката

ОСОБА_2,,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення коштів згідно розписки,
моральної шкоди та судових витрат,

В
С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення на її користь грошових
коштів в сумі 9000 гривень, моральної
шкоди в розмірі 4000 гривень та судових
витрат у сумі 487 гривень 20 копійок

В обгрунтування позову вказувала,
що 26 лютого 2014 року між нею та ОСОБА_3
була досягнута усна домовленість про
купівлю нею будинку АДРЕСА_1, який
належить відповідачці на праві
власності. Зазначений будинок вона
мала придбати, сплативши при цьому
завдаток, а відповідач прийняти його.

На виконання досягнутої
домовленості вона передала
відповідачці ОСОБА_3, а та в свою чергу
прийняла завдаток у розмірі 9 000
гривень, що підтверджується
власноручно написаною відповідачкою
розпискою від 26 лютого 2014 року. Але вони
так і не уклали договір купівлі-продажу
будинку, як було передбачено угодою про
приймання-передачу завдатку
(розпискою).

В розмові з відповідачкою вона
зрозуміла, що в неї є інший покупець на
вище зазначений будинок і що її наміри
по продажу його у неї змінилися.

Так чином, договір
купівлі-продажу житлового будинку між
ними укладений не був саме з вини
відповідача.

Після того, як відповідачка
повідомила, що не буде продавати їй
будинок, вона запропонувала повернути
переданий завдаток, проте ОСОБА_3
відмовилася, мотивуючи це відсутністю
у неї коштів та попрохала зачекати
деякий час. Вкотре звернувшись до
відповідачки щодо повернення
переданого нею завдатку їй було знову
безпідставно відмовлено та
проігноровано її прохання.

Вважає, що складаючи розписку про
приймання завдатку, відповідачка своїм
підписом погодилася на умови їхньої
усної домовленості і на те, що вона діє
добровільно, розуміючи значення своїх
дій.

Також вважає, що передані нею
кошти є авансом відповідно до ч.2 ст.570
ЦК України, оскільки між нею та
відповідачкою не було укладено ніякого
договору, на забезпечення якого вона
передала завдаток, а була написана
розписка, якою підтверджується факт
передання грошей.

Крім цього, у зв'язку із тривалим
неповерненням їй боргу, вона зазнала
значної моральної шкоди, яка
виразилася в емоційних та душевних
стражданнях, хвилюваннях. Від вчинення
відповідачкою протиправних дій у неї
різко погіршився стан здоров'я, став
часто підвищуватися тиск. Психологічна
травма була наслідком втрати
нормальних життєвих зв'язків,
порушення душевного стану і способу
життя. В зв'язку з відсутністю коштів,
вона була позбавлена можливості
реалізувати свої бажання.

Тому просить стягнути з
відповідачки ОСОБА_3 на її користь суму
завданої моральної шкоди, яку оцінює
в розмірі 4 000 гривень, а також просила
стягнути з ОСОБА_3 судові витрати,
пов'язані з оплатою судового збору.

Оскільки відповідачка добровільно
суму переданих коштів повертати не
бажає, вона вимушена звернутися до суду
з вказаним позовом для примусового
стягнення.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
по угоді адвокат ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали, в
їх обґрунтування пояснили так, як
викладено в описовій частині рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково, погодилася сплатити позивачу
9 000 гривень згідно Закону, заперечувала
проти стягнення з неї моральної шкоди.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Установлено і не заперечується
сторонами, що ОСОБА_3 отримала від
ОСОБА_1 згідно розписки від 26 лютого 2014
року (а.с.4) грошові кошти у сумі 9 000
гривень як аванс в рахунок продажу
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 повідомила
суду, що спадщина на вказаний будинок
нотаріально ще не оформлена і крім неї
на спадщину претендують ще два
спадкоємці, відповідно у неї відсутні
правовстановлюючі документи на цей
будинок, а відтак укладення договору
купівлі-продажу будинку не є можливим.

Відповідач впродовж восьми місяців
протиправно користується належними
позивачу грошовими коштами, до цього
часу правовстановлюючі документи на
житловий будинок не отримала, що
свідчить про небажання укладення з
позивачем договору відчуження
нерухомості. На неодноразові вимоги
позивача повернути грошові кошти,
ОСОБА_3 відмовляється.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 615
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до статті 570
Цивільного кодексу України, завдатком
є грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Тому, позивач ОСОБА_1, яка видала
аванс відповідачу, має право вимоги
його повернення в усіх випадках
невиконання чи неналежного виконання
договору відповідачем ОСОБА_3

Згідно статті 23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі, гідності, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини душевних та фізичних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Внаслідок порушення відповідачем
ОСОБА_3 прав позивача ОСОБА_1 останній
була завдана моральна шкода, яка
полягає в її душевних стражданнях,
пов'язаних з неможливістю
використання власних грошей для
реалізації своїх бажань,
неправомірним утриманням на протязі
тривалого часу (вісім місяців)
належних їй грошових коштів в сумі 9 000
гривень, які відповідач витратила на
свій розсуд на власні потреби та на
неодноразові вимоги позивача
повернути ці кошти, відмовилась.

Зробивши свою оцінку на
справедливій основі, як того вимагає
стаття 23 ЦК України, суд вважає
розумним визначити розмір грошової
компенсації моральної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню на користь
позивача, у сумі 1 000 гривень.

За таких обставин суд
постановляє рішення про часткове
задоволення позову, стягнення з
відповідача на користь позивача
грошових коштів згідно розписки від 26
лютого 2014 року в сумі 9 000 гривень,
моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень
та з підстав статті 88 ЦПК України
стягує судові витрати, пов'язані з
оплатою позивачем судового збору в
сумі 304 гривень 50 копійок, які
складаються з 243,60 гривень по вимозі
про стягнення суми боргу за розпискою
та 60,90 гривень пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог про
стягнення моральної шкоди (243,60х25%).

На підставі викладеного,
керуючись статтями 10,11,60,84,88,209,213-215,218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові
кошти в сумі 9 000 гривень згідно
розписки від 26 лютого 2014 року, моральну
шкоду в сумі 1 000 гривень та судові
витрати в сумі 304 гривень 50 копійок, а
всього 10 304 (десять тисяч триста чотири)
гривень 50 копійок.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
Апеляційного суду Полтавської області
через Кременчуцький районний суд.

Повне рішення складено 28 жовтня
2014 року.

Суддя
Ю. І. Степаненко