Справа № 522/53/14-ц
Провадження № 2/522/6889/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі - Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро
України звернулось до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_1 та
просить стягнути з відповідача на його
користь суму понесених витрат в
розмірі 22 943, 19 грн.; витрат за правову
допомогу в розмірі 2 000, 00 грн., а також
суму судового збору у розмірі 229, 43 грн.,
посилаючись на те, що 18 липня 2010 року
близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Кіа», д/з НОМЕР_2,
рухаючись по автодорозі
Білгород-Дністровський - Одеса, зі
сторони м. Овідіополя в напрямку м.
Одеси, не вибрав безпечну швидкість
руху, не врахував дорожню обстановку, в
результаті чого виїхав на полосу
зустрічного руху, та скоїв зіткнення з
автомобілем «Mitsubishi Pagero», д/з НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, який належить на
праві приватної власності ОСОБА_3, що
призвело до нанесення механічних
пошкоджень останньому автомобілю. Вина
водія ОСОБА_1 в вищевказаному ДТП
підтверджується постановою
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 вересня 2010 року.

Також позивач вказує, що оскільки
автомобіль «Кіа», д/з НОМЕР_2 на момент
вчинення ДТП не був застрахований, то
згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», то позивач сплатив на рахунок
ОСОБА_3, якому належить на праві
власності автомобіль «Mitsubishi Pagero», д/з
НОМЕР_1, суму страхового відшкодування
у розмірі 22 943, 19 грн. на ремонт
вищевказаного пошкодженого
автомобіля. Крім того, позивач поніс
витрати у розмірі 2 000, 00 грн., у зв'язку з
наданням правової допомоги.

Позивач також звертався до ОСОБА_1 з
відповідним листом щодо відшкодування
ним виплаченого страхового
відшкодування, однак відповідач
ухиляється від виконання обов'язку
щодо відшкодування шкоди.

Представник Моторного (транспортного)
страхового бюро України у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, просив розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі, та не заперечував
проти розгляду справи в заочному
порядку.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
в судовому засіданні заперечували
проти задоволення позовних вимог
Моторного (транспортного) страхового
бюро України та вказали, що з моменту
вчинення ДТП 18 липня 2010 року до дати
подачі позову пройшло більше трьох
років, тобто згідно вимог ст. 257 ЦК
України, строк позовної давності для
звернення позивача з дійсним позовом
закінчився, що є підставою для відмови
в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позовні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що 18 липня 2010 року
близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Кіа», д/з НОМЕР_2,
рухаючись по автодорозі
Білгород-Дністровський - Одеса, зі
сторони м. Овідіополя в напрямку м.
Одеси, не вибрав безпечну швидкість
руху, не врахував дорожню обстановку, в
результаті чого виїхав на полосу
зустрічного руху, та скоїв зіткнення з
автомобілем «Mitsubishi Pagero», д/з НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, який належить на
праві приватної власності ОСОБА_3

В результаті даного зіткнення
транспортний засіб «Mitsubishi Pagero», д/з
НОМЕР_1 зазнав механічних ушкоджень,
зосереджених в передній частині
автомобіля, що було зафіксовано
протоколом огляду від 22 липня 2010 року.

Вина водія ОСОБА_1 в вищевказаному ДТП
підтверджується також Постановою
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 вересня 2010 року, якою відповідач
був визнаний винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Автомобіль «Кіа», д/з НОМЕР_2 на момент
скоєння ДТП не був застрахований. Отже,
відповідальною особою за завдані
збитки є відповідач - ОСОБА_1

Також судом встановлено, що
автотранспортний засіб марки «Mitsubishi
Pagero», д/з НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в
рамках дії Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» був застрахований згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності №
ВС/8525941, строк дії якого з 28 січня 2010
року по 27 січня 2011 року

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик або МТСБУ відповідно
до лімітів відповідальності
страховика відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи.

Згідно ст. 29 вищевказаного Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

У судовому засіданні доведено, що
розмір завданих збитків внаслідок ДТП
від 18 липня 2010 року згідно висновку
автотоварознавчої експертизи №314 від 28
липня 2010 року, проведеної спеціалістом
СПД ОСОБА_4 складає 27 531, 83 грн.

Згідно ч. 17 ст. 9 Закону «Про
страхування» страхове відшкодування
не може перевищувати розміру прямого
збитку, якого зазнав страхувальник.
Непрямі збитки вважаються
застрахованими, якщо це передбачено
договором страхування. У разі коли
страхова сума становить певну частку
вартості застрахованого предмета
договору страхування, страхове
відшкодування виплачується у такій же
частці від визначених по страховій
події збитків, якщо інше не передбачено
умовами страхування.

24 листопада 2010 року ОСОБА_3 повідомив
про страховий випадок позивача та
звернувся з відповідною заявою про
відшкодування шкоди, завданої
відповідачем внаслідок ДТП від 18 липня
2010 року.

Таким чином, у зв'язку з настанням
події, передбаченої ч. 1 ст. 41
вищевказаного Закону, МТСБУ 30 грудня 2010
року здійснив виплату на рахунок
ОСОБА_3 у розмірі 22 943, 19 грн., що
підтверджується наказом МТСБУ №3908 від
30 грудня 2010 року та відповідним
платіжним дорученням №5525 від 30 грудня
2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність.

Листом від 19 квітня 2011 року МТСБУ
запропонувало відповідачу добровільно
відшкодувати понесені ним витрати.
Однак, претензія позивача задоволена
не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, в судовому засіданні
доведено, що позивач дізнався про
порушення свого права 19 квітня 2011 року,
тобто в день звернення до відповідача з
вимогою про відшкодування шкоди.
Оскільки позивач звернувся до суду з
дійсним позовом 08 січня 2014 року, ним не
були пропущенні строки позовної
давності згідно вимог ст. 257 ЦК України,
що спростовує твердження відповідача
про необґрунтованість позовних вимог
МТСБУ, у зв'язку з порушенням таких
строків.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
тішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки, якщо вона
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Аналогічне положення
закріплено у ст. 27 ЗУ «Про страхування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Таким чином, суд вважає доведеним факт
того, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати на
користь позивача сплачену суму
страхового відшкодування у розмірі 22
943, 19 грн.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок невиплати
ОСОБА_1 суми страхового відшкодування
позивач поніс додаткові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 229, 43
грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача.

Однак, у судовому засіданні не
доведений факт понесення позивачем
витрат на правову допомогу розмірі 2 000,
00 грн. Тому в цій частині позовні вимоги
Моторного (транспортного) страхового
бюро України не підлягають
задоволенню.

Після всебічного, повного дослідження
й оцінки наявних матеріалів та
обставин цивільної справи суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
Моторного (транспортного) страхового
бюро України підлягають задоволенню
частково.

На підставі вищевикладеного, та
керуючись ст. ст. 22, 29, 40, 41 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. 8, 9, 27 ЗУ «Про страхування»,
ст. ст. 257, 261, 509, 993, 1166, 1188 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України (р/р 871 в
Укрексімбанку м. Києва; МФО 322313; ) суму грошових коштів в
розмірі 22 943 (двадцять дві тисячі
дев'ятсот сорок три) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України (р/р 871 в
Укрексімбанку м. Києва; МФО 322313; ) суму судового збору у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
43 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ю.Б. Свячена