справа № 2-о/489/154/14
Рішення

Іменем України

01 жовтня 2014 року

м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого суддіКоваленка І.В.при
секретаріКоденко К.В.за участю:

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві в порядку
окремого провадження цивільну справу
за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи
- Виконавчий комітет Миколаївської
міської ради, приватний нотаріус
миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім'єю із
спадкодавцем

встановив:

У серпні 2014 року заявник звернувся до
суду з заявою про встановлення факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 з
листопада 2008 року по день смерті
останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник вказала, що вона народилася
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рідний її брат ОСОБА_7, 1931 року
народження, з 05.11.1955 по день своєї
смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6
(дошлюбне прізвище - ОСОБА_6), 1933 року
народження.

Дружина брата ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

З листопада 2008 року по день смерті
ОСОБА_6 через важку хворобу вимушена
була проживати у заявника, так як
потребувала постійного догляду, а
інших родичів, які забезпечили такий
догляд, не мала. Проживаючи разом, вони
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, так як
спадкодавиця була особою похилого
віку.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1,
який вона отримала у спадок після
смерті свого чоловіка.

Так як заявник постійно проживала
фактично однією сім'єю з ОСОБА_6 та
через відсутність інших спадкоємців
вона в установлений строк прийняла
спадщину, подавши письмову заяву до
приватного нотаріуса. Однак, в
оформленні спадщини їй відмовлено
нотаріусом через відсутність факту
родинних відносин з спадкодавицею та
роз'яснено право на спадкування в
порядку четвертої черги за законом за
умови, встановлення в судовому порядку
факту проживання однією сім'єю з
померлою.

У судовому засіданні заявник та її
представник заяву підтримали та
просили задовольнити.

Заінтересовані особи представників в
судове засідання не направили, що не
перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи і оцінивши
зібрані в ній докази, вважає заяву
такою, що підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, про що в
книзі реєстрації смертей зроблено
актовий запис за № 4809 та
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2.

Померла була невісткою заявника,
дошлюбне прізвище якої ОСОБА_6
(посвідка про народження серії НОМЕР_1),
так як перебувала у зареєстрованому
шлюбі з її братом ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт родинних відносин заявника з
ОСОБА_7 підтверджується посвідкою про
його народження за № НОМЕР_3.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1,
який вона отримала у спадок після
смерті свого чоловіка, що
підтверджується Свідоцтвом про
спадщину від 10.09.1999.

Заявник пояснила, що її невістка була
особою похило віку. Після смерті
чоловіка перенесла інфаркт у зв'язку з
чим стан її здоровся різко погіршився.
Так як дітей та інших родичів вона не
мала і потребувала постійного догляду,
особливо в останні роки життя, то
проживала у неї.

Як пояснила заявник, за весь час
спільного проживання вони були
пов'язані спільним побутом, взаємними
правами та обов'язками. Разом вели
господарство, збирали врожай, спільно
використовували кошти.

Вказане підтвердили свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9 ОСОБА_10, які пояснили, що заявник
постійно більше п'яти років доглядала
за невісткою. Разом вони вели
господарство та городину, а після
смерті ОСОБА_6 заявник здійснила її
поховання.

Матеріалами спадкової справи № 11/2014
підтверджується, що єдиним спадкоємцем
який прийняв спадщину є заявник, яка
прийняла спадщину як спадкоємець
четвертої черги за законом.

Отже, встановлення вказаного у заяві
юридичного факту заявнику необхідно
для оформлення спадкових прав.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у пункті 21 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК України про те, що
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

У пункті другому наведеної постанови
Пленуму Верховного Суду України
роз'яснено, що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 Постанови встановлено, що
якщо постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Враховуючи доведення заявником факту
спільного проживання з спадкодавицею
однією сім'єю більше п'яти років до часу
смерті останньої, відсутності спору
про право та інших спадкоємців, а також
неможливість встановлення вказаного у
заяві юридичного факту, заява підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду відповідає судовій
практиці відображеній в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.06.2014 по справі № 6-12631св14.

Керуючись статтями 11, 60, 212, 214, 215, 256, 259
ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_3 з ОСОБА_6 з листопада 2008
року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2
року (включно).

Судові витрати з розгляду справи
покласти на заявника.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

суддя:

Повний текст рішення

підписано 03.10.2014.