АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2982/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3409/14
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Буленко О.О., Карнауха П.М.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю: представника позивача
Шокало Т.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 вересня 2014
року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_3. в
якому просив стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
б/н від 18.08.2005 року у розмірі 42805,17 грн.,
яка складається з: 17734,02грн.
заборгованості за кредитом та 25071,15грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що відповідно до
укладеного договору від 18.08.2005 року
ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 18039,31
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом та
внаслідок неналежного виконання
зобов'язань за договором порушила
норми законодавства та умови договору.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 вересня 2014
року у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився
позивач, представник якого в поданій
апеляційній скарзі, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

Вважають, що висновок суду першої
інстанції про пропуск строку позовної
давності не відповідає обставинам
справи.

Зазначають, що відповідач отримав
платіжну картку, яка є лише спеціальним
засобом для отримання та перерахування
коштів; строк дії картки не припиняє
строку дії договору, а Умови надання
банківських послуг не містять
положень, що строк дії договору та
строк дії картки це одне й те ж саме
поняття та вони співпадають.

Вказують, що судом залишено поза
увагою, що, відповідно до пунктів 9.3 та
9.5 договору картрахунок відкритий на
невизначений термін та може бути
закритий на підставі заяви держателя, а
п.9.12 Умов сторони домовилися, що
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту його підписання, якщо жодна зі
сторін не заявляє про його припинення,
він автоматично лонгується на такий же
термін. Тому вважають, що на даний час
договір діє, оскільки жодна зі сторін
не заявила про свій намір його
розірвати, а строк позовної давності
почне відраховуватися з наступного дня
після закінчення строку дії договору,
відтак, перебіг строку позовної
давності за даним позовом ще не
розпочався, а тому на даний момент не
може бути пропущеним.

З урахуванням наведеного вважають, що
вимоги банку про стягнення
заборгованості за тілом кредиту і
процентів, нарахованих в межах
останніх трьох років, які передували
зверненню банка до суду з цим позовом,
підлягають задоволенню.

У наданих суду письмових запереченнях
на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3
наголошує на тому, що строк позовної
давності розпочався 20.09.2010 року-дати
останнього платежу по кредиту, а
закінчився 20.09.2013 року, у той час, як
Банк звернувся до суду 25.06.2014 року,
тобто з порушенням правил позовної
давності.

Зазначає, що апелянт не надав до
районного суду завірені належним чином
копії Умов надання банківських послуг
та Тарифів банку та не довів при
посиланні на них, що саме у вказаній
редакції вони були чинні станом на
18.08.2005 року, тому не має права на них
посилатися.

Вказує, що, відповідно до п.4.6 Договору
про відкриття карткового рахунку від
18.08.2005 року при закінченні строку дії
картки, при умові продовження дії
вказаного договору, Банк зобов'язаний
перевипустити і передати Клієнту Карту
з новим строком дії, тобто вчинити
конкретні дії, які будуть пов'язані з
продовженням дії договору.

В обґрунтування заперечень
посилається також на те, що у договорі
не вказаний строк виконання, а тому,
відповідно до ч.5 ст.261 ЦКУ за
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання, а таке право
виникло у Банку з моменту невиконання
Відповідачем його обов'язків, а саме з
20.09.2010 року, тому з вимогою про
виконання зобов'язання апелянт міг
звернутися до 20.09.2013 року.

У зв'язку з цим у задоволенні
апеляційної скарги прохала відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача доводи апеляційної скарги
підтримала та прохала її задовольнити.

Представник відповідача підтримав
доводи, наведені у запереченнях на
апеляційну скаргу, яку не визнав та
прохав її відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, приходить
до висновку про відхилення апеляційної
скарги. з наступних підстав.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 18.08.2005
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір
№013205 про відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, за умовами якого Банк відкрив
Клієнту картковий рахунок та видав
платіжну картку типу Visa Instant,
особистого виду, строком дії три роки,
на якій встановлено кредитний ліміт в
загальній сумі 21450,00 грн., у тому числі,
для сплати вартості навчання, у вигляді
не поновлювальної лінії. Базова
процентна ставка по Кредиту на момент
підписання Договору складає 2% на місць
з розрахунку 360 днів на рік.

Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з «
01» по « 20» число кожного місяця, Клієнт
надає на картрахунок грошові кошти
(щомісячний платіж): протягом 12 місяців
користування Кредитом (далі - Пільговий
період) у сумі, достатній для погашення
нарахованих процентів та сплати
комісії; по закінченні Пільгового
періоду, починаючи з наступного місяця,
погашення заборгованості по кредиту та
процентам у період погашення
відбувається щомісячними платежами, що
включають в себе Комісію та 2,21 % від
загальної суми Кредиту. Даний Платіж
включає в себе проценти, нараховані за
звітний місяць та частину
заборгованості по Кредиту. При
несплаті частини заборгованості по
кредиту, нарахованих за звітний місяць,
процентів та комісії в Період сплати
вважаються простроченими.

Кошти, отримані від Клієнта на
Картрахунок, внесені в касу Банку,
спрямовуються для сплати простроченої
комісії, далі - комісії, далі -
прострочених процентів, далі -
процентів, далі - простроченої
заборгованості по Кредиту, далі -
заборгованості по Кредиту.

Згідно п.1.2. Клієнт здійснює операції з
Карткою, передбачені п.2.1. цього
Договору, у відповідності до Правил
користування платіжними картками, які
є невід'ємною частиною цього Договору
та діючим законодавством.

Відповідно до п.2.1. Договору, у розмірі
Платіжного ліміту Картрахунку Клієнт
використовує Карту як засіб для сплати
за вартість навчання у навчальному
закладі, інших безготівкових
розрахунків за товари та послуги,
зняття готівкових коштів у
відповідності з Графіком надання
траншів, викладеному у Додатку 1.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що
підписанням Договору Клієнт
підтверджує, що ознайомлений з
Правилами та Тарифами Банку, які
зобов'язується виконувати.

Згідно п.4.6. Договору, при закінченні
строку дії Карти, при умові продовження
дії цього Договору, Банк зобов'язаний
перевипустити та передати Клієнту
Карту з новим строком дії.

Відповідно до п.6.1. Договору, Клієнт
зобов'язаний погасити заборгованість
по Кредиту в повному обсязі, сплатити
нараховані за весь період користування
Кредитом проценти та комісію не
пізніше дати, зазначеної в п.1.1.

За змістом п.9.2. Договору, він може бути
розірваний на підставі заяви клієнта
або Банк має право розірвати договір,
письмово повідомивши Клієнта. При
цьому, Клієнт, повинен, не пізніше 21 дня
з дня повідомлення повернути в Банк
Картку та всі інші картки, що надають
можливість здійснювати операції з
Платіжним лімітом на Картці, після чого
Картка не обслуговується. Клієнт
повинен погасити всі види
заборгованості перед Банком, в т.ч.
протягом 30 днів з моменту повернення
карток.

Дія Договору припиняється в момент
виконання Клієнтом всіх зобов'язань,
передбачених цим Договором (п.9.3.
Договору) (а.с.9-10).

З наданої на запит апеляційного суду
позивачем інформації про картрахунок
вбачається, що строк дії належної
відповідачу картки НОМЕР_1 - по травень
2008 року.

Відповідач зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим за нею
утворилася заборгованість, яка, згідно
наданого Банком Розрахунку, станом на
23.06.2014 р., становила 42805,17 грн. та
складалася з: 17734,02 грн. заборгованості
за кредитом; 25071,15грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом
(а.с.6-8).

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «Приватбанк», суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що Банк
пропустив строк позовної давності,
початок перебігу якого почався з 21.09.2010
року (дати здійснення відповідачем
останнього платежу), та, враховуючи, що
строк дії картки закінчився 18.08.2008 року,
Банк також пропустив строк звернення
до суду, звернувшись до суду із
зазначеним позовом лише 15 липня 2014
року.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим по справі
обставинам та ґрунтуються на законі,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Частиною 1 ст.631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

ЦК України не передбачено заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи,
останнє погашення заборгованості за
кредитним договором ОСОБА_3 здійснила
13.09.2010 року, після чого припинила
внесення коштів на картковий рахунок
(а.с.7).

Пунктом 1.1. Договору визначено порядок
погашення заборгованості.

З 21.09.2010 року жодного платежу на
погашення кредитної заборгованості
відповідачем не здійснено.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Зазначена правова позиція
сформульована в постановах Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року по
справі № 6-116цс13, від 19 березня 2013 року
по справі № 6-14цс14.

У суді першої інстанції відповідач
заявила про застосування до
правовідносин строку позовної
давності (а.с.23-24).

Вірно встановивши фактичні обставини
справи та провівши їх аналіз, місцевий
суд дійшов правильного висновку про те,
що саме з 21.09.2010 року у позивача виникло
право на звернення до суду з
відповідним позовом, проте таким
правом він не скористався, звернувшись
до суду лише 15.07.2014 року, з пропуском
строку.

Окрім того, строк дії картки закінчився
18.08.2008 року, докази щодо передачі
відповідачу картки з новим строком дії
позивачем не надано ні суду першої, ні
апеляційної інстанції. У судовому
засіданні представник позивача у
судовому засіданні підтвердила, що
така картка відповідачу не надавалася.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вірних висновків суду про
відсутність підстав для задоволення
позову за пропуском строку позовної
давності.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що Договір складається з Заяви
позичальника, Умов та правил надання
банківських послуг спростовується
наявними у справі матеріалами, зокрема,
Договором № 013205 про відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки від 18.08.2005 року,
положення якого не містять посилань на
Заяву, Умови та Правила надання
банківських послуг як на його складову.

Твердження про те, що відповідач
отримав платіжну картку, яка є лише
спеціальним засобом для отримання та
перерахування коштів; строк дії картки
не припиняє строку дії договору, а
Умови надання банківських послуг не
містять положень, що строк дії договору
та строк дії картки це одне й те ж саме
поняття та вони співпадають, - також не
заслуговують на увагу з наведених вище
підстав та з огляду на те, що
підписанням Договору Клієнт
підтвердив, що ознайомлений з
Правилами та Тарифами Банку, які
зобов'язується виконувати (п.3.1.).

Відповідно до наданої Банком
інформації, строк дії карти зазначений
на лицьовій стороні карти (місяць та
рік). Карта дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

Згідно п.1.1. Договору, укладеного між
сторонами, та наданої Банком на запит
апеляційного суду інформації, строк
дії Карти - три роки, до травня 2008 року.

За таких обставин, відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Інші доводи апеляційної скарги,
зокрема, про те, що на даний час договір
діє, оскільки жодна зі сторін не
заявила про свій намір його розірвати,
а строк позовної давності почне
відраховуватися з наступного дня після
закінчення строку дії договору, відтак,
перебіг строку позовної давності за
даним позовом ще не розпочався, а тому
на даний момент не може бути
пропущеним, також є безпідставними з
урахуванням вищевикладеного та
зводяться до незгоди з рішенням суду,
відтак, не заслуговують на увагу.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 22 вересня 2014
року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ:
/підпис/ О.О. Буленко

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун