Справа № 716/1135/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2014 року
м. Заставна

Заставнівський районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

при секретарі - Задорожняк О.М.

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Заставна цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до територіальної
громади м. Заставна, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадщину
за законом та на частку в спільному
майні подружжя -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до територіальної громади м.
Заставна, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадщину за законом
та на частку в спільному майні
подружжя. Посилаються на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4.
Після його смерті залишилося спадкове
майно, до якого входить житловий
будинок з господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1. Заповіту на
спадкове майно померлий ОСОБА_4 не
залишив, спадкоємцями його майна за
законом є вона, а також відповідачі по
справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Останні від
прийняття спадщини відмовились на її
користь. Таким чином вона є єдиною
претенденткою на згадане спадкове
майно, що залишилось після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказала на те, що спадщину після смерті
ОСОБА_4 прийняла, користується всім
спадковим майном, звернулась до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва на спадщину за
законом на спірний житловий будинок,
однак у його видачі нотаріусом було
відмовлено, оскільки не були надані
належним чином оформлені документи, що
посвідчують право власності на дане
майно за ОСОБА_4

Відсутність правовстановлюючих
документів на будинковолодіння є
перешкодою в оформленні спадщини. Саме
тому, вона змушена в судовому порядку
визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, підтвердивши обставини
викладені в позовній заяві, просила їх
задовольнити.

Представник відповідача
територіальної громади м. Заставна в
судове засідання не з'явився, подав
суду заяву про визнання позову та
прохання розглянути справу в його
відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнали в
повному обсязі, проти їх задоволення не
заперечували.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи в їх сукупності, заслухавши
доводи сторін, врахувавши заяви
представника відповідача, вважає, що
визнання відповідачами позову не
суперечить закону, позовна заява
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Стаття 392 ЦК України визначає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті, а тому прийняття спадщини
частинами не можливе.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
20.11.1966 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала в
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, що
видно із копій свідоцтв про одруження
та про смерть (а.с. 5, 6). Під час їх
перебування у шлюбі вони спільно з 1971
року по 1987 року побудували житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_1. Цей
житловий будинок вони плочали будувати
на підставі рішення виконкому
Заставнівської міської ради від 29.02.1968
«Про відведення під індивідуальне
будівництво земельної ділянки» (а.с. 14),
дозволу на виконання робіт (а.с. 15), акту
на відведення присадибної ділянки під
індивідуальне житлове будівництво (а.с.
16), генплану та договору (а.с. 17-20). Всі ці
перелічені документи були оформлені на
ОСОБА_4. Інші правовстановлюючі
документи на будинок не оформлялись.

За ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 22 КпШтС УРСР, який був чинним
на час будівництва спірного будинку,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Таким чином, житловий будинок є
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Останній, ІНФОРМАЦІЯ_2
помер, після його смерті відкрилась
спадщина на ? частку вказаного
житлового будинку. Заповіт на спадкове
майно ОСОБА_4 відсутній, спадкоємцями
його майна за законом є позивач ОСОБА_1
та відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вказане
вбачається з копії свідоцтва про
одруження серії НОМЕР_2 від 20.11.1966 року
(а.с. 5), копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
спадщину, що залишилась після смерті
ОСОБА_4 не прийняли, від неї відмовились
на користь позивача, що видно з довідки
(а.с. 21).

З урахуванням викладеного, позивач
ОСОБА_1 є єдиною претенденткою на
спадкове майно ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Остання спадщину після смерті ОСОБА_4
прийняла, оскільки на момент смерті
спадкодавця ОСОБА_4 проживала по місцю
її відкриття, подала до нотаріальної
контори заяву про видачу свідоцтва про
право на спадщину на згаданий житловий
будинок в порядку спадкування за
законом, однак у його видачі нотаріусом
було відмовлено, оскільки не були
надані належним чином оформлені
документи, що посвідчують право
власності на дане майно за ОСОБА_4, що
вбачається із витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі №37705844 від 24.06.2014
року (а.с. 12), довідки виконкому
Заставнівської міської ради №2800 від
04.08.2014 року (а.с. 21), постанови про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
(а.с. 22).

Згідно п. п. 1.2, 2.7 «Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення І та ІІ категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж», затвердженого Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 19.03.2013 №95
технічне обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єктів - комплекс заходів,
спрямованих на встановлення
технічного стану будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єктів з метою визначення можливості
або неможливості їх безпечної
експлуатації. Технічне обстеження
об'єктів індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, прибудов до них загальною
площею до 300 м2 включно, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них загальною площею до 100
м2 включно проводиться під час їх
технічної інвентаризації з подальшою
видачею технічного паспорта.

Пункт 3.1 даного Порядку визначає, що
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані до
05 серпня 1992 року, прийняттю в
експлуатацію не підлягають і можуть
бути зареєстровані як об' єкти права
власності на підставі технічного
паспорту.

Так, відповідність, вищезазначеного
спірного будинку вимогам надійності і
безпечної експлуатації та
відповідність вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно є технічний паспорт,
виготовлений позивачем за
результатами технічної
інвентаризації, згідно якого вартість
спірного будиноволодіння становить
211749 (двісті одинадцять тисяч сімсот
сорок дев'ять) гривень 00 копійок (а.с.
7-11).

Таким чином, сукупність зібраних у
справі доказів, дають суду право
зробити висновок, що позовні вимоги
обґрунтовані і їх слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1268 ,1297 ЦК України, ст.
22 КпШтС УРСР, ст. 60 СК України, Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлового комунального
господарства України від 19.03.2013 року,
ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами і будівлями,
розташований по АДРЕСА_1 на ? частину в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в
м. Заставна, актовий запис про смерть
№12 та на ? частину в спільній сумісній
власності подружжя.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Стрілець Я.С.

Суддя: