Справа № 309/3658/14-ц
Провадження № 2/309/1617/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд
Закарпатської області

в складі:
головуючого-судді Орос Я. В.

при секретарі
Форкош Д. З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_1 до Стеблівської
сільської ради про визнання права
власності на майно колишнього
колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Стеблівської сільської ради про
визнання права власності на майно
колишнього колгоспного двору.

Позовні вимоги позивачем вмотивовані
тим, що його мати - ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.
Батько ОСОБА_3 помер раніше -
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті матері залишилося
спадкове майно, яке складається з
житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок був
побудований його батьками у період з 1964
до 1968 року. Як вбачається зі свідоцтва
на забудову садиби у сільських
населених пунктах Української РСР,
виданого його батькові ОСОБА_3
виконавчим комітетом Хустської
районної Ради депутатів трудящих,
забудова земельної ділянки, виділеної
з земель колгоспу «Дружба» на підставі
рішення виконкому Стеблівської
сільської Ради від 02 грудня 1964 року,
дозволена рішенням виконкому
Хустської районної Ради депутатів
трудящих від 25 грудня 1964 року № 405.

За час життя ОСОБА_2 склала заповіт,
відповідно до якого все своє майно
заповіла йому. Заповіт було посвідчено
01 квітня 2005 року у Стеблівській
сільській раді та зареєстрований в
реєстрі за № 29.

Оскільки він та його батьки були
колгоспниками колгоспу «Дружба», 22
березня 1989 року виконкомом Хустської
районної Ради народних депутатів було
видано свідоцтво на право власності, в
якому зазначено, що житловий будинок
належить на праві власності
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_2 Житловий будинок зареєстровано
в Хустському БТІ 22 березня 1989 року за
реєстровим № 265 в реєстровій книзі № 2
стор. 253.

Звернувшись до нотаріальної контори
для оформлення спадщини йому було
відмовлено у вчиненні таких дій та
роз'яснено, що свідоцтво на право
власності на жилий будинок колгоспного
двору має бути переоформлене на
фізичних осіб - членів колгоспного
двору, так як колгоспні двори припинили
своє існування у зв'язку із прийняттям
Закону Української РСР «Про власність»
від 7 лютого 1991 року.

Однак, переоформити свідоцтво на право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами і будівлями
на ім'я покійної матері неможливо,
оскільки відповідно до п. 4 ст. 25
Цивільного кодексу України цивільна
правоздатність особи припиняється в
момент смерті.

Крім того, у свідоцтві про право
власності на жилий будинок зазначене
прізвище та ім'я матері як «ОСОБА_2, що
не відповідає зазначеному в паспорті
та у свідоцтві про смерть - «ОСОБА_2».

Факт, що свідоцтво від 22 березня 1989 року
про право власності колгоспного двору
на житловий будинок, який розташований
у АДРЕСА_1 видане саме його матері
ОСОБА_2, як голові двору, стверджується
також відміткою у її паспорті про
реєстрацію постійного місця
проживання 15 червня 1989 року за адресою
АДРЕСА_1, тобто у цьому будинку, на який
видано свідоцтво про право власності,
відміткою про реєстрацію його місця
проживання у тому ж будинку 21 червня 1989
року та довідкою виконкому
Стеблівської сільської ради від 02.04.2013
р. № 482.

Оскільки право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано у
встановленому порядку відповідно до
діючого на той час законодавства як
власність колгоспного двору, членами
якого на момент припинення існування
колгоспних дворів були він та його мати
ОСОБА_2, тому відповідно до ст.ст. 120, 123
ЦК УРСР вони набули право власності на
будинок за адресою АДРЕСА_1 як члени
колгоспного двору в рівних частках.

У зв'язку з тим, що його мати ОСОБА_2 на
час своєї смерті була власником
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, розташованого
за адресою АДРЕСА_1 в 1/2 частині, після
її смерті відкрилась спадщина на 1/2
частину житлового будинку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву, в якій
просила розглядати справу у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Представник Стеблівської сільської
ради в судове засідання не з'явився. На
адресу суду надійшов лист від
Стеблівського сільського голови
ОСОБА_5 в якому зазначено, що виконавчий
комітет Стеблівської сільської ради
просить розглянути справу у
відсутності уповноваженого
представника, не заперечує проти
задоволення позову.

Дослідивши докази по справі, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7
"Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", право власності на жилий
будинок, збудований громадянином на
відведеній в установленому порядку
земельній ділянці і прийнятий в
експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла
до 16.12.1993 року, двір може мати статус
колгоспного за умови, якщо члени двору
працюють у колгоспі.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
р. № 20 "Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності" право власності на майно,
яке належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 р. не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років поспіль
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (у цей строк не
включаються час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, а також хвороба).
Розмір частки члена двору
визначається, виходячи з рівності усіх
його членів.

На витребування частки з майна
колишнього колгоспного двору, що
збереглося на 15 квітня 1991 року,
поширюється загальний трирічний строк
позовної давності. Розгляд позову про
право на майно колишнього колгоспного
двору не залежить від вирішення питань
землекористування.

У зв'язку з тим, що право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 було
зареєстровано у встановленому порядку
відповідно до діючого на той час
законодавства за колгоспним двором,
членами якого на момент припинення
існування колгоспних дворів були
позивач та його мати, відтак на
підставі закону кожен з них став
власником 1/2 частки цього будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п.
211 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5,
позивач ОСОБА_1 вважаєся таким, що
прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_2,
яка на час своєї смерті була власником
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами, розташованого
за адресою АДРЕСА_1 в 1/2 частині, тобто
її право власності на дане майно
перейшло у порядку спадкування до
свого сина - позивача ОСОБА_1

Житловий будинок будинок був
побудований батьками позивача у період
з 1964 до 1968 року. Згідно свідоцтва на
забудову садиби у сільських населених
пунктах Української РСР, виданого
батькові позивача ОСОБА_3 виконавчим
комітетом Хустської районної Ради
депутатів трудящих, забудова земельної
ділянки, виділеної з земель колгоспу
«Дружба» на підставі рішення виконкому
Стеблівської сільської Ради від 02
грудня 1964 року, дозволена рішенням
виконкому Хустської районної Ради
депутатів трудящих від 25 грудня 1964 року
№ 405.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).

За таких підстав позовні вимоги
підлягають до задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 61, 158, 174,
209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, ст. 120 ЦК
України в редакції 1963 року, ст.ст. 1216, 1268
ЦК України, с у д -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу -
свідоцтва на право власності на
житловий будинок колгоспного двору
розташований в АДРЕСА_1 , виданого
виконкомом Хустської районної ради
народних депутатів 22 березня 1989 року на
майно колгоспного двору, головою якого
являється ОСОБА_2 - колгоспному двору
головою якого є ОСОБА_2.

Визнати таким, що втратило чинність, у
зв'язку з припиненням колгоспних
дворів свідоцтво про право власності
на жилий будинок , розташований в
АДРЕСА_1 виданого виконкомом Хустської
районної ради народних депутатів 22
березня 1989 року на майно колгоспного
двору , головою якого являється ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_4
виданий Хустським РВ УМВС України в
Закарпатській області 4 лютого 1997 року
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право
власності вцілому на житловий будинок
з господарськими будівлями і спорудами
( жилий будинок літ А, літня кухня літ .
Б, сарай літ .В, гараж літ. Г., вбиральня
літ Д., навіс літ Ж., сарай літ. З., ворота
№ 1, огорода № 2,№ 3, колодязь трубчатий
№ 4, мостіння бетоноване за адресою
АДРЕСА_1.

Визнати Рішення може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис
Орос Я.В.

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Орос Я.В.