АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Букіна О.М.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 09 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» про
визнання договору частково недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» та просив
визнати недійсним п. 4 ч. 8 договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АВ/121950 від 20.06.2012 року в частині
зазначення слова «НІ» напроти напису
до керування застрахованим ТЗ осіб з
водійським стажем менше 3-х років та/або
водійський стаж страхувальника менше
3-х років та вважати, що в п. 4 ч. 8
договору навпроти напису до керування
застрахованим ТЗ осіб з водійським
стажем менше 3 років та /або водійський
стаж страхувальника менше 3-х років
зазначено «ТАК».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20
червня 2012 року між ним та ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
власників наземних транспортних
засобів АВ/121950. Вважає, що п. 4 ч. 8 полісу
має бути визнаний недійсним в порядку
ст.ст. 203, 215 ЦК України, так як його
водійський стаж на момент укладення
договору був менше 3-х років. У даному
пункті замість слова «НI» мало бути
зазначено «ТАК». Разом з тим, при
укладанні даного полісу, уповноважена
особа ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» зазначила
невірні відомості щодо водійського
стажу, що призвело до порушення його
прав. Після виплати страхового
відшкодування по даному полісу і ПрАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» заявлено позов в порядку
регресу про стягнення 50 % виплаченого
страхового їм відшкодування. На думку
позивача, укладений поліс в цій частині
суперечить суті та меті страхування та
вимогам чинного законодавства.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 09 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

21 липня 2014 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову. В
обґрунтування заявлених вимог апелянт
вказав, що поліс було укладено на
умовах, що порушують мету страхування і
права ОСОБА_1, водійський стаж якого на
момент страхування складав менше трьох
років, у той час як у полісі зазначено,
що до керування транспортним засобом
допущені особи, страховий стаж яких
більше трьох років.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити.

Представник ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» у судове
засідання не з'явився, був належним
чином повідомлений про день, часта
місце апеляційного розгляду, надіслав
до суду клопотання, у якому просив
апеляційну скаргу відхилити та
розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника позивача,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів прийшла до
наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 20 червня 2012 року між
ПрАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» та ОСОБА_1 був укладений
поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (серія АВ №129150) .

У полісі напроти напису «до керування
застрахованим ТЗ осіб з водійським
стажем менше 3-х років та /або
водійський стаж страхувальника менше
3-х років» було зазначено «ні».

Водійські права ОСОБА_1 отримав 22
вересня 2010 року.

27 червня 2012 року з вини ОСОБА_1 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» було
виплачено потерпілій особі страхове
відшкодування у розмірі 28 237, 06 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ч. 1 ст. 16, п. 1
ч. 2 ст. 21 Закону України «Про
страхування», п. 2.1. ст. 2, п.1.4 ст. 1, ст. 4
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 203, 205 ЦК
України та правильно виходив з того, що
підписавши вищевказаний поліс та
сплативши страховий платіж ОСОБА_1
погодився з умовами страхування, на
виконання своїх зобов'язань за
вказаним полісом ПрАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» сплатила
страхове відшкодування потерпілій
особі.

Посилання апелянта на те, що
оспорюваний пункт договору не
спрямований на захист майнових
інтересів страхувальника, тобто
суперечить Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», колегія суддів до уваги не
приймає, так як страховиком було
виплачено страхове відшкодування.
Також колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги в тій
частині, що правочин не спрямований не
реальне настання правових наслідків,
оскільки страхувальник отримує лише
частковий захист, так як передбачене
ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» стягнення зі
страхувальника 50 % сплаченого
страхового відшкодування є його
відповідальність за порушення умов
страхування.

Отже, позов ОСОБА_1 із заявлених ним
підстав не може бути задоволений.

З огляду на викладене, рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 09 липня 2014 року є законним і
обґрунтованим, а тому підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, на законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 09 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий Судді