У х в а л а

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Сумського національного аграрного
університету, Роменського коледжу
Сумського національного аграрного
університету, директора Роменського
коледжу Сумського національного
аграрного університету Шевченка Олега
Івановича про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 25 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи уточнив та
остаточно просив поновити його на
посаді двірника Роменського коледжу
СНАУ з 15 квітня 2014 року; зобов'язати
відповідача внести відповідні зміни до
трудової книжки, виключивши запис про
його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП
України; стягнути з відповідача 2 062 грн
55 коп. середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу і 1 500 грн на
відшкодування моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що він не
допускав відсутності на роботі без
поважних причин, а звільнивши його за
прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України, відповідач у наказі не вказав
коли саме його не було на роботі та не
відібрав пояснення з цього приводу.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 25
червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 22 липня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
всупереч трудового розпорядку та на
порушення трудових обов'язків позивач
11 квітня 2014 року без поважних причин
був відсутнім на робочому місці з 11.00
годин до 16.30. години, а тому
роботодавець на законних підставах,
передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України,
звільнив його за прогул, при цьому
процедура звільнення була проведена з
дотриманням вимог чинного трудового
законодавства.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази,
правильно встановив обставини справи,
в результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 25
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 22
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик