АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретар: Данилко О.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - орган
опіки та піклування Кіцманської РДА
Чернівецької області, відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Кіцманського РУЮ Чернівецької області
про визнання батьківства та стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 21 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 в лютому 2014 року звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи -
орган опіки та піклування Кіцманської
РДА та відділ державної реєстрації
актів цивільного стану Кіцманського
РУЮ, про визнання батьківства та
стягнення аліментів.

Вказувала на те, що відповідач
являється батьком неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак в
добровільному порядку не надає кошти
на утримання дитини, хоча має таку
можливість, оскільки інших
непрацездатних утриманців в нього
немає, а тому просила стягнути з
відповідача аліменти на її користь в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходів) щомісячно до
повноліття дитини, та на своє утримання
- 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходів) щомісячно до досягнення
дитиною трирічного віку.

Рішенням Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 21 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Визнано батьківство ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,

________________________________________________________________________
_______________

22-ц/794/1386/14 р.
Головуючий у 1-й інстанції
Мізюк М.В.

Категорія: 48
Доповідач Литвинюк І.М.

відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виключено з актового запису про
народження № 15 від 10 липня 2013 року,
вчиненого виконкомом Неполоковецької
селищної ради Кіцманського району
Чернівецької області, відомості про
батька дитини "ОСОБА_4".

Зобов'язано відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Кіцманського районного управління
юстиції Чернівецької області внести
зміни в актовий запис № 15 від 01 липня 2013
року про народження ОСОБА_3 відомості
про батька, видавши нове свідоцтво про
народження, вказавши у графі "батько" -
ОСОБА_2, громадянин України, змінивши
прізвище дитини з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3",
по-батькові з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3", ім'я,
дату та місце народження залишити без
змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частини
всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно до повноліття дитини,
починаючи стягнення з 04 лютого 2014 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
звернуто до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

На рішення Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 21 серпня 2014 року позивач ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу в частині
відмови про стягнення аліментів на її
утримання до досягнення дитиною
трьохрічного віку та просить
задовольнити в цій частині позовні
вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню.

Посилається на те, що відповідач має
можливість надавати матеріальну
допомогу на її утримання до досягнення
дитиною трьохрічного віку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про частково
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
відповідно до висновку судово-медичної
молекулярно-генетичної експертизи № 88
від 25 липня 2014 року є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язаний
утримувати свою дитину до досягнення
нею повноліття. Відмовляючи в частині
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною
трьохрічного віку, суд виходив з того,
що в судовому засіданні не встановлено
та не доведено, що відповідач може
надавати таку матеріальну допомогу.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

Судом першої інстанції та матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на
утриманні позивачки.

Відповідно до ч. ч. 2, 4. ст.84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років. Право на утримання вагітна
дружина, а також дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

З аналізу даної норми слідує, що
наявність у чоловіка можливості
сплачувати аліменти є обов'язковою
умовою для їх стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка
та чоловік, які не перебувають у шлюбі
між собою, мають право на утримання в
разі проживання з нею, ним їхньої
дитини, відповідно до частини другої -
четвертої ст.84 та ст.ст. 86, 88 цього
Кодексу.

Оскільки батьком малолітньої
ОСОБА_3 є відповідач ОСОБА_2, дитина
проживає з позивачем ОСОБА_1, остання, в
силу положень ч.2 ст.82, ч.2 ст. 91 має право
на утримання від відповідача як батька
дитини до досягнення дитиною 3-річного
віку незалежно від того, чи перебувають
сторони у зареєстрованому шлюбі і чи
отримує позивач соціальну державну
допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи
та пояснень відповідача, він має
постійну роботу з регулярним
щомісячним доходом, загальна сума
доходу відповідача з квітня 2014 року по
вересень 2014 року становить 23 107, 92 грн.,
таким чином, його середньомісячний
дохід близько 3850 грн., що
підтверджується змістом довідки про
доходи № 73 ВП «Вокзал станції
Чернівці» ДТГО «Львівська залізниця».

Отже, можливість ОСОБА_2 надати
дружині матеріальну допомогу
підтверджено матеріалами справи,
оформлення кредиту на побутові
потреби, на що посилається відповідач в
своїх поясненнях, не може бути
підставою для відмови в задоволенні
позову про стягнення аліментів на
утримання ОСОБА_1.

Згідно з вимогами ст.182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів на утримання позивача, суд
враховує, що відповідно до положень п.18
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 15 травня 2006 року "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", щодо
максимального розміру аліментів, які
стягуються з боржника, то відповідно до
ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999
р. № 606-XIV "Про виконавче провадження"
він не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи.

З урахуванням вищевказаних
обставин, колегія суддів приходить до
висновку, що аліменти на утримання
дружини, враховуючи визначені рішенням
суду аліментні зобов'язання перед
дитиною у розмірі 1/4 частини від всіх
видів доходу відповідача, мають
становити при ухваленні нового рішення
за наслідками апеляційного
провадження - 1/5 частину від всіх видів
заробітку (доходу) відповідача, чим
будуть забезпечені права позивачки.
Присуджений розмір аліментів в такій
частці в сукупності зі стягнутими
аліментами на утримання дитини не буде
перевищувати 50% розміру від доходів
відповідача, що буде узгоджуватись з
положеннями ст.70 Закону України «Про
виконавче провадження».

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
не було застосовано вимоги ст. 84 СК
України щодо права позивачки на
утримання від чоловіка, колегія суддів
вважає такими, що заслуговують на
увагу, і з наведених вище підстав
вважає за необхідне частково
задовольнити позовні вимоги.

Таким чином, враховуючи, що при
постановленні рішення судом першої
інстанції було допущено порушення норм
матеріального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
в частині відмови в позові про
стягнення аліментів на утримання
ОСОБА_1 -скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 21 серпня
2014 року в частині відмови в задоволенні
позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліментів на її
утримання скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на її утримання задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_1, аліменти на її
утримання в розмірі 1/5 частини усіх
видів щомісячного доходу (заробітку)
відповідача, починаючи з 04 лютого 2014
року і до досягнення дитиною
трьохрічного віку.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: