Справа № 146/1373/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" жовтня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючго судді
Скаковської І.В.,
за участю секретаря
Лазник І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Томашпіль справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування квартирою та зняття з
реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1, звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування квартирою та зняття з
реєстрації, посилаючись на те, що вона є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
що належить їй згідно свідоцтва про
право на спадщину, виданого
Томашпільською державною нотаріальною
конторою 23 грудня 2008 року, номер за
реєстром 3544.

У будинку, який належить ОСОБА_1
зареєстрований ОСОБА_2, який був її
зятем та проживав з 31 жовтня 2012 року у
належному позивачу будинку після
одруження з її дочкою.

Згодом відповідач залишив вказане
місце проживання та починаючи із січня
2014 року не проживає у будинку позивача,
що підтверджується довідкою
Височанської сільської ради.

Позивач також зазначила, що між нею та
відповідачем не було будь-яких
домовленостей щодо користування
належним їй будинком, відповідач не
проживає у будинку позивача з власної
ініціативи та не має наміру там
проживати.

Враховуючи вищевикладене позивач
просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування будинком
АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві
власності згідно свідоцтва про право
на спадщину, виданого Томашпільською
державною нотаріальною конторою, та
зобов'язати службу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Томашпільського РВ УМВС
України у Вінницькій області зняти з
реєстрації ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1, що
належить позивачу на праві власності
згідно свідоцтва про право на спадщину,
виданого Томашпільською державною
нотаріальною конторою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, однак надіслала до суду
заяву у якій просить справу розглянути
у її відсутність, позовні вимоги
підтримує, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно та належним чином, про причини
неявки не повідомив, заяву про розгляд
справи за його відсутності не надіслав.

Так як відповідач, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності в судове засідання не
з'явився, суд вважає ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, позивач не заперечує проти
винесення заочного рішення.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось,
оскільки сторони не з'явилися в судове
засідання.

Вивчивши матеріали справи у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позову.

Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" встановлено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Зовнішнім проявом реалізації права
користування квартирою, як місцем
проживання, є реєстрація фізичної
особи за адресою мешкання.

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 12.04.1985
року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», на
ствердження вибуття суд може брати до
уваги будь-які фактичні дані, які
свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання (утворення
сім'ї в іншому місці, перевезення майна
в інше жиле приміщення, виїзд в інший
населений пункт, укладення трудового
договору на невизначений строк тощо).

Судом встановлено, що позивач по справі
є власником житлового будинку, який
розташований за адресою АДРЕСА_1.
Підставою виникнення права власності є
свідоцтво про право на спадщину
реєстраційний номер 3544 від 23 грудня 2008
року, виданого Томашпільською
державною нотаріальною конторою (а.с.4).

Згідно довідки про реєстрацію місця
проживання/перебування особи № 537 від 1
жовтня 2014 року, виданої Томашпільським
РС УДМС України у Вінницькій області
вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31
жовтня 2012 року зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).

Як вбачається із довідки №256 від 15
липня 2014 року, виданої виконкомом
Височанської сільської ради
Томашпільського району Вінницької
області ОСОБА_2, який зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 протягом семи місяців
за даною адресою не проживає (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Разом з тим, згідно ст.ст. 71,72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
внаслідок відсутності цієї особи понад
шість місяців без поважних причин
провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою,
свідоцтва про смерть.

Тобто на підставі вказаної норми,
зняття з реєстрації місця проживання
може бути здійснено на підставі
рішення суду виключно про: позбавлення
права власності на житлове приміщення;
позбавлення права користування
житловим приміщенням; визнання особи
безвісно відсутньою; оголошення
фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11 грудня 2003р. є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, та положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Тому, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із зазначених вимог, зокрема про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

За таких обставин у цій частині позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача в
частині зобов'язання служби у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Томашпільського РВ УМВС
України у Вінницькій області зняти з
реєстрації ОСОБА_2, суд вважає її
безпідставною, оскільки в позовній
заяві Томашпільський РС УДМС України у
Вінницькій області не зазначено у
якості відповідача.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. ст. 16, 29, 405 ЦК України, ст.
ст. 71, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88,
130, 209, 212, 213-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право
користування житловим будинком, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня
проголошення, а позивачем у цей же
строк з часу отримання копії рішення,
до Апеляційного суду Вінницької
області через Томашпільський районний
суд.

Суддя: І. В. Скаковська