Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/985/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
житлово-комунального господарства та з
питань надзвичайних ситуацій
виконавчого комітету Бердичівської
міської ради, Управління державної
міграційної служби України в
Житомирській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання розпорядження та
свідоцтва про право власності на житло
частково недійсними, визнання права
власності на квартиру та зняття з
реєстраційного обліку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 08 вересня 2014
року, -

встановила:

У лютому 2104 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просив
визнати частково недійсними
розпорядження органу приватизації та
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_2,
ОСОБА_3, визнати за ним право власності
на квартиру і зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
реєстрації. В обґрунтування позову
зазначив, що у травні 2006 року отримав
спірну квартиру на одного себе через
Бердичівську спілку ветеранів
Афганської війни як учасник бойових
дій, в подальшому зареєстрував у
квартирі дружину ОСОБА_2 та її сина, а
05.11.2008 року вони разом приватизували це
житло. Вважає, що оскільки у лютому 2008
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватизували
квартиру АДРЕСА_2, то вони незаконно
безоплатно приватизували частину
належної йому квартири.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду від 08 вересня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог. Апелянт
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права.
Вказує на те, що наявні у ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 невикористані житлові чеки не
давали їм права на участь у безоплатній
приватизації його квартири.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням виконкому
Бердичівської міської ради №230 від
04.05.2006 року ОСОБА_1 надана однокімнатна
квартира АДРЕСА_1. З 02.12.2006 року по 20.08.2010
року ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2
30 вересня 2008 року ОСОБА_2 із
неповнолітнім сином була
зареєстрована у спірній квартирі.

ОСОБА_1 02.10.2008 р. звернувся до органу
приватизації (Управління
житлово-комунального господарства та з
питань надзвичайних ситуацій
виконавчого комітету Бердичівської
міської ради) із заявою про передачу у
приватну спільну власність у рівних
долях квартири, яку займає разом з
членами сім'ї на умовах найму. Заява
підписана ним та ОСОБА_2 (а.с.20).

На підставі розпорядження Управлінням
житлово-комунального господарства та з
питань надзвичайних ситуацій
виконавчого комітету Бердичівської
міської ради від 20.10.2008 р. № 19607 05.11.2008р.
видано свідоцтво про право власності
на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8, 23). 24 грудня 2008
року з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1
зареєстроване право власності на
вказану квартиру по 1/3 частину за
кожним (а.с.9).

Разом з тим, у лютому 2008 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вже приватизували на двох
квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 35,8
кв.м.(а.с.16-19).

Відповідно до п.5ст.5 Закону України
„Про приватизацію державного
житлового фонду" кожен громадянин має
право приватизувати займане ним житло
безоплатно в межах номінальної
вартості житлових чеків або з
частковою доплатою. Безоплатна
передача житла здійснюється в
розрахунку 21 кв.м. загальної площі на
кожного наймача та додатково 10 м. на
сім'ю.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при приватизації
квартири АДРЕСА_4 не використали 16,2
кв.м. площі ( 21х 2 +10 - 35,8). Тобто, у кожного
з них залишилось право на приватизацію
ще по 8.1 кв.м. за кожним, що не є
повторною приватизацією у сенсі
рішення Конституційного Суду України
від 10 червня 2012 року.

Проте, квартира АДРЕСА_5 приватизована
на трьох осіб у рівних частках - по 10,9
кв.м. кожним наймачем. В результаті
такої приватизації ОСОБА_2 та ОСОБА_3
без будь-яких правових підстав
безоплатно приватизували по 2,8 кв.м.
площі кожний, а частка ОСОБА_1
зменшилась на 5,6 кв.м. Доказів на
підтвердження проведення доплати за
приватизацію надлишкової площі
відповідачі не надали. Як передбачено
ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Висновок суду першої інстанції про
законність приватизації не відповідає
обставинам справи і суперечить нормам
матеріального права. Розпорядження
органу приватизації є незаконним, а
свідоцтво про право власності
недійсним.

Однак, вимога про визнання за позивачем
права власності на квартиру не може
бути задоволена, оскільки право
власності на квартири державного
житлового фонду може бути набуте лише у
порядку, визначеному Закону України
„Про приватизацію державного
житлового фонду".

Також не може бути задоволена вимога
про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням із зняттям їх з реєстрації.
Відповідно до ст.9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав та у порядку,
передбачених законом. ОСОБА_1 не
зазначив та не довів наявності
обставин, які згідно житлового та
цивільного закону можуть бути
підставами для визнання осіб такими що
втратили право користування житлом.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
причин відмови у решті позовних вимог,
а тому скасовує рішення в повному
обсязі і ухвалює нове рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 08 вересня 2014
року і ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову.

Визнати незаконним і скасувати
розпорядження Управління
житлово-комунального господарства та з
питань надзвичайних ситуацій
виконавчого комітету Бердичівської
міської ради від 20.10.2008 року № 19607.
Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло від 05 листопада 2008
року, видане Управлінням
житлово-комунального господарства та з
питань надзвичайних ситуацій
виконавчого комітету Бердичівської
міської ради, яке посвідчує право
приватної часткової власності ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_6.

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: Судді: