Справа № 446/191/14
Головуючий у 1 інстанції: Костюк
Провадження № 22-ц/783/4326/14
Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Кабаля І.І.

Суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.

При секретарі: Олексів О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою відділу
державної виконавчої служби
Кам'янка-Бузького районного управління
юстиції ГУЮ у Львівській області на
ухвалу Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 27 січня 2014
року у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кам'янка-Бузького
районного управління юстиції Зубик О.І.
про примусове входження до житла,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Кам'янка-Бузького районного управління
юстиції Зубик О.І. про примусове
входження до житла відмовлено.

Дану ухвалу оскаржив відділ
державної виконавчої служби
Кам'янка-Бузького районного управління
юстиції ГУЮ у Львівській області. В
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, при неповно
з'ясованих обставинах справи. Вказує,
що боржником постанову про відкриття
виконавчого провадження, яка винесена
27.08.2013 року отримано вчасно, а що
стосується того, що в матеріалах
справи відсутні докази отримання ним
такої, то у відповідності до норм
чинного законодавства документи
надсилаються адресату простою
кореспонденцією. Оскільки виклики
скеровувались неодноразово і
боржником отримано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, яка вказана у виконавчому
документі, тому у державного виконавця
були всі підстави вважати, що боржник
отримав виклик та був проінформований
про відкриття виконавчого провадження.
Крім того, апелянт зазначає, що ним було
здійснено виїзд за адресою боржника,
однак останнього там не виявлено, за
вказаною адресою знаходилась мама
боржника, яка відмовилась надати
доступ до житла про що було складено
відповідний акт. Просить ухвалу
скасувати та задовольнити подання
державного виконавця про надання
дозволу на примусову входження до
житла боржника ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи,
апелянт просив розгляд справи
проводити у його відсутності. Відтак,
колегія суддів вважає можливим
продовжувати розгляд справи у
відсутності сторін, що відповідає
вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК України .

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених
цьому законі, що спрямовані на
примусове виконання судових рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
які провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі рішення).

Згідно з частинами 1,3 ст. 6 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, в іншому випадку його
рішення, дії або бездіяльність можуть
бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження»
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі листи, що
видаються судами.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції
Закону від 04.11.2010 року) державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, на виконанні ВДВС
Кам'янка-Бузького районного управління
юстиції Львівської області перебуває
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа по справі №446/404/13-ц,
виданого 07.08.2013 року Кам'янка-Бузьким
районним судом Львівської області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ
«Агентство по збору боргів» боргу в
сумі 19 214 грн. 11 коп.

27.08.2013 року державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання даного виконавчого листа та
надано боржнику строк для
добровільного виконання до 03.09.2013 року.
Оскільки боржником судове рішення в
добровільному порядку не виконувалось
08.11.2013 року державним виконавцем
здійснювався вихід за місцем
реєстрації боржника, а саме: будинок 22
по вул. Незалежності у смт. Новий
Яричів, Камянка-Бузького району,
Львівської області з метою виявлення
майна, його опису, вилучення та
примусової реалізації для
забезпечення виконання рішення суду.
Однак, доступу до житла так і не
отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження", державний
виконавець при здійсненні виконавчого
провадження має право: безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, при необхідності примусово
відкривати їх в установленому порядку,
опечатувати ці приміщення і сховища;
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в порядку, встановленому
законодавством.

Згідно з ст. 5 вказаного Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії .

Вимогами п. 4.1.1 ст. 4.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, визначено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
вважається врученою боржнику за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі за умов, передбачених для
вручення судових повісток
(рекомендованим листом з повідомленням
про вручення). У разі, якщо копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником
несвоєчасно, внаслідок чого боржник
був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника при
підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій та поновлює
боржнику строк для добровільного
виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
всупереч вищезазначеним вимогам в
копії виконавчого провадження
відсутні докази вручення боржнику
постанов про відкриття виконавчого
провадження чи докази, які б
підтверджували отримання боржником
викликів державного виконавця.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази про наявність у власності
ОСОБА_3 майна, яке знаходиться у
вищевказаному будинку. Відтак, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що при вирішенні питання
надання дозволу на примусове входження
у будинок можуть бути порушені права
власності інших співвласників, які не є
боржниками за виконавчим листом.

Ухвала суду першої інстанції винесена
з дотриманням норм процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

А тому колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Кам'янка-Бузького
районного управління юстиції ГУЮ у
Львівській області відхилити.

Ухвалу Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 27 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення, може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Кабаль І.І.

Судді:
Копняк С.М.

Монастирецький
Д.І.