21 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
заступника прокурора м. Києва - І.Хомич
на заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 17 квітня 2014
року у справі за позовом прокурора
Святошинського району м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, відновлення становища, яке
існувало раніше, визнання права
власності на земельну ділянку за
Київською міською радою, зобов'язання
повернути земельну ділянку, -

встановила:

У липні 2013 року прокурора
Святошинського району м. Києва
звернулася до суду з позовом до
Київської міської ради, ОСОБА_2 про:

визнання незаконним та скасування
рішення КМР № 867/1923 від 09.072009 «Про
передачу громадянину ОСОБА_2 в приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1»;

визнання недійсним державного акту
серії ЯЖ № 912774 на право власності на
земельну ділянку, виданого ОСОБА_2
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (КМДА)
18.06.2010 року та зареєстрованого у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди № 05-7-03786;

відновлення становища, яке існувало до
порушення, шляхом визнання права
власності на земельну ділянку площею 0,1
га за кадастровим номером :75:670:0273
вартістю 358 040,75 грн. за територіальною
громадою м. Києва в особі КМР;

зобов'язання ОСОБА_2 повернути на
користь КМР земельну ділянку площею 0,1
га за кадастровим номером :75:670:0273
вартістю 358 040,75 грн.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 17 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Справа 759/10588/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/9395/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Наборозняк
М.І.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.В апеляційній
скарзі заступник прокурора м. Києва -
І.Хомич просить суд скасувати рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 квітня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позов прокурора
задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне та необ'єктивне дослідження
наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Київської міської ради № 867/1923
від 09.07.2009 «Про передачу громадянину
ОСОБА_2 у приватну власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1» затверджено проект
землеустрою та ОСОБА_2 надано у
приватну власність зазначену земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.
18-19).

Із Державного акту на право власності
на земельну ділянку Серії ЯЖ № 912774 від
18.06.2010 вбачається, що Державний акт на
право власності на земельну ділянку
видано ОСОБА_2 на підставі рішення
Київської міської ради № 867/1923 від
09.07.2009 і він є власником земельної
ділянки площею 0,1000 га, яка розташована
АДРЕСА_1, цільове призначення земельної
ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (а.с. 16).

Із листа Управління охорони
навколишнього природного середовища №
071/04-4-22/2834 від 29.05.2009 вбачається, що
Управління охорони навколишнього
природного середовища погоджує проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки громадянину ОСОБА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 72-74).

Згідно реєстраційного листа
документації з землеустрою Головного
управління земельних ресурсів,
погодженого у 2008 році, цільовим
призначенням земельної ділянки
орієнтовною площею 0,10 га по АДРЕСА_1 є
будівництво та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (а.с. 103).

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви та апеляційної скарги, вказана
земельна ділянка відведена ОСОБА_2 з
порушенням вимог законодавства, а саме,
в порушення вимог ст. 118 Земельного
кодексу України проект землеустрою не
погоджено природоохоронним органом.
Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу
України спірна земельна ділянка на
момент прийняття КМР рішення ради №
867/1923 від 09.07.2009 відносилася до земель
рекреаційного призначення, а після
прийняття зазначеного рішення спірна
земельна ділянка віднесена до земель
житлової та громадської забудови,
проте питання про зміну цільового
призначення спірної земельної ділянки
висновками контролюючих органів не
погоджувалося, тому рішенням № 867/1923
від 09.07.2009 КМР незаконно змінено
функціональне призначення оспорюваної
земельної ділянки.

Враховуючи викладене, колегією суддів
встановлено, що зазначені доводи
апеляційної скарги не заслуговують на
увагу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 21 ЗК України порушення
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель є
підставою для, зокрема, визнання
недійсними угод щодо земельних
ділянок.

З огляду на обставини справи та докази
у справі, колегією суддів встановлено,
що позовні вимоги та вимоги
апеляційної скарги є безпідставними,
оскільки не доведені належними та
допустимими доказами, зокрема, в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази того, що в даному випадку
відбулася зміна цільового призначення
спірної земельної ділянки всупереч
вимогам закону, а тому, як наслідок,
підстави для визнання рішення КМР №
867/1923 від 09.07.2009 та Державного акту на
право власності на земельну ділянку
Серії ЯЖ № 912774 від 18.06.2010 відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки підстави та
докази для визнання незаконними
рішення КМР № 867/1923 від 09.07.2009 та
Державного акту на право власності на
земельну ділянку Серії ЯЖ № 912774 від
18.06.2010 відсутні, а інші заявлені вимоги
є похідними від вимог про визнання
незаконним рішення КМР № 867/1923 від
09.07.2009 та визнання недійсним Державного
акту на право власності на земельну
ділянку Серії ЯЖ № 912774 від 18.06.2010, тому і
інші позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, відповідає обставинам справи та
доказам у справі, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора м. Києва - І.Хомич відхилити.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 17 квітня 2014
року у справі за позовом прокурора
Святошинського району м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, відновлення становища, яке
існувало раніше, визнання права
власності на земельну ділянку за
Київською міською радою, зобов'язання
повернути земельну ділянку залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: