Справа № 495/5495/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 жовтня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха
В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в м.
Білгород-Дністровському Одеської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_4 неустойку (пеню) по
заборгованості, щодо сплати аліментів
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5 в розмірі 15074 грн. 82 коп., яка
утворилася за період з 31.01.2014 року по
23.07.2014 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначає, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області,
яке набрало чинності від 31.10.2013 року
відповідачу біло збільшено розмір
аліментів, які він повинен сплачувати
на утримання доньки, у твердій грошовій
сумі, в розмірі 3000 грн., щомісячно. Але у
зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не виконує
вказане рішення, утворилася
заборгованість по сплаті
вищезазначених аліментів, у зв'язку з
чим вважає що позов має бути
задоволено.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали,
просили його задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, просив відмовити у його
задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Так судом встановлено, рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 31.10.2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10.12.2013 року відповідачу
збільшено розмір аліментів на користь
позивача, на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_5, у розмірі 3000 грн.,
щомісячно. (а.с.4, 5-8)

20.01.2014 року по вказаному рішенню
виданий виконавчий лист. (а.с.9)

Позивачка просить стягнути з
відповідача неустойку (пеню) по
заборгованості, щодо сплати аліментів
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5 в розмірі 15074 грн. 82 коп., яка
утворилася за період з 31.01.2014 року по
23.07.2014 року, при цьому посилаючись на
розрахунки заборгованості, які видані
державним виконавцем. (а.с.10-13)

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного
Кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства, та
стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року
передбачена ст. 196 СК
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках
стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір
неустойки з врахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів, а за передбачених
ст. 197 СК умов - повністю або частково
звільнити його від сплати
заборгованості.

При розгляді справ про стягнення
аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10
ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх
відповідальність за прострочення
сплати.

Задля повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи судом
було витребувано з ВДВС
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
копії матеріалів виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа №495/3014/13-ц, з яких вбачається що
станом на 31.07.2014 року заборгованість по
аліментах відповідача - відсутня.
(а.с.47)

Крім того в матеріалах вказаного
виконавчого провадження знаходяться
письмові заяви позивачки на ім'я
державного виконавця: від 19.02.2014 року,
28.03.2014 року, 28.04.2014 року, 23.05.2014року, 24.06.2014
року, 15.07.2014 року, 24.07.2014 року, в яких вона
зазначає, що відповідач сплачує за
вказані періоди: 700 грн., 700 грн., 1400 грн.,
900 грн.,700 грн., 5000 грн., 11600 грн.
відповідно.

Також слід зазначити, позивач в
судовому засіданні пояснила, що
відповідач працює моряком, і їй відомо
про те, що у період з квітня 2014 року по
серпень 2014 року він знаходився у
закордонному рейсі. (а.с.49-55)

Таким чином під час розгляд справи
встановлено, що станом на 31.07.2014 року
заборгованості по сплаті аліментів у
відповідача відсутні, у період який
зазначено позивачем у позові
відповідач знаходився на роботі у
закордонному рейсі, незважаючи на це
частково сплачував аліменти, що в
сукупності, на думку суду свідчить про
те, що вини відповідача у несвоєчасній
сплаті аліментів немає.

З урахуванням викладених обставин,
суд дійшов до висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 214-215, 218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя