Справа № 265/1719/14-ц
Провадження № 2/265/1175/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
третя особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду
із позовом до відповідача про
стягнення суми боргу за кредитним
договором, посилаючись на те, що 8
серпня 2008 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
966-0071002/ФК-08, за яким банк надав
позичальнику кредитні кошти у розмірі
199 500 грн. з розрахунку 18 % річних на весь
час фактичного користування кредитом
на термін з 8 серпня 2008 року по 7 серпня
2013 року. 30 червня 2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним Банком України було
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банк», на підставі чого позивач замінює
«Укрпромбанк» як кредитора у переданих
за договором зобов'язаннях. На підставі
переліченого ПАТ «Дельта Банк» набув
права вимоги за кредитним договором
від 8 серпня 2008 року, укладеним із
позичальником ОСОБА_2 Виконання
зазначеного кредитного договору
забезпечувалось договором поруки №
966-0071002/Zпорф-08 від 8 серпня 2008 року, який
був укладений між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_1, за яким
відповідач поручався нести солідарну
відповідальність за неналежне
виконання ОСОБА_2 умов кредитного
договору від 8 серпня 2008 року. В свою
чергу позичальником не виконуються
умови кредитного договору від 8 серпня
2008 року. Таким чином станом на 12 лютого
2014 року відповідач заборгував позивачу
141621,49 грн. На підставі переліченого
представник позивача просив суд
стягнути з відповідача борг в сумі 141
621,49 грн. та витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1416,21 грн.

Представник позивача, яка діє на
підставі довіреності, ОСОБА_5, у
судовому засіданні на задоволені
позову наполягала, надавши суду
пояснення аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві. Вказувала також, що
право вимоги за кредитним договором
від 8 серпня 2008 року було передано ПАТ
«Дельта Банк», внаслідок чого позивач
має законне право вимоги виконання
умов кредитного договору ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 Просила задовольнити позовні
вимоги повністю, оскільки у
позичальника існує заборгованість
перед ПАТ «Дельта Банк», солідарну
відповідальність за яку несе
відповідач.

Відповідач, ОСОБА_1, не з'явився до суду,
надавши суду заяву з проханням
вирішувати спір у його відсутність за
участі його представника, заперечуючи
при цьому проти задоволення заявлених
позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа, ОСОБА_2, до судового
засідання не з'явилась повторно, будучи
належним чином повідомленою про час та
місце розгляду справи.

Представник відповідача та 3-ї особи,
яка діє на підставі довіреностей,
ОСОБА_6, в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
заявлених вимог, посилаючись на
письмові заперечення, та вказуючи, що
боргу перед позивачем ані ОСОБА_2, ані
ОСОБА_1 не мають, тому відсутні підстави
для задоволення вимог банку.

Відповідно до наданих суду
представником відповідача, ОСОБА_6,
письмових заперечень вбачається, що, не
визнаючи заявлені ПАТ «Дельта Банк»
вимоги, представник ОСОБА_1 вказувала
на те, що ПАТ «Дельта Банк» не довело
існування у позивача права вимоги за
кредитним договором від 8 серпня 2008
року, укладеним із ОСОБА_2, бо не було
надано представниками банку
документів передання прав вимоги за
цим договором та не надано розрахунків
між ОСОБА_2 та ПАТ «Український
промисловий банк». Зазначала також, що
позичальник була позбавлена тривалий
час сплачувати кредит внаслідок
відкликання банківської ліцензії в
«Українського промислового банку».
Заперечувала також наявність
заборгованості перед банком у ОСОБА_2,
посилаючись на те, що представниками
позивача не було доведено розрахунками
існування такого боргу. Також не
погоджувалась про наявність підстав
для дострокового стягнення з
відповідача боргу за кредитним
договором від 8 серпня 2008 року.
Натомість зазначала, що ОСОБА_2 справна
сплачує за умовами кредитного договору
від 8 серпня 2008 року ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість по кредиту, відсотки за
його використання та комісію, що
підтверджується відповідними
платіжними документами. На підставі
переліченого просила відмовити у
задоволенні заявленого позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає заявлені до поручителя позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного вмотивування.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України (далі за текстом
рішення - ЦК) кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК заміна кредитора
у зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За ст. 517 ЦК первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно ст. 526 ЦК зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1049 ЦК позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику в строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Факт укладення кредитного договору від
8 серпня 2008 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2
підтверджується копією зазначеного
договору, за яким банк надав
позичальнику кредит у розмірі 199 500 грн.
на поточні потреби під 18 % річних з
терміном повернення до 7 серпня 2023 року
та зі сплатою комісії за управління
кредитом в розмірі 0,2 % від суми кредиту
щомісячно. За п. 2.4 договору повернення
кредиту здійснюється щомісячною
сплатою суми в розмірі не менше 1108,33
грн. до 20 числа кожного місяця.
Виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором серед іншого
забезпечувалось порукою ОСОБА_1, що
передбачено у п. 3.1 кредитного договору.
За п. 4.2.5 договору позичальник
зобов'язується повернути достроково
отриманий кредит, сплатити відсотки,
комісію та інші платежі протягом 30 днів
в разі неналежного виконання умов
кредитного договору при порушені
позичальником строків платежів за
договором (п. 6.2). За п. 6.3 в разі
невиконання позичальником вимоги
банку про повернення повної суми боргу
за кредитом банк має право вимагати
стягнення усією суми заборгованості з
позичальника (а. с. 5-10).

За договором поруки від 8 серпня 2008 року
№ 966-0071002/Zпорф-08, укладеним між ТОВ
«Український промисловий банк», ОСОБА_1
та ОСОБА_2, вбачається, що ОСОБА_1
поручався перед банком за виконання
ОСОБА_2 зобовязання за кредитним
договором від 8 серпня 2008 року щодо
повернення до 7 серпня 2023 року кредиту в
сумі 199 500 грн., сплати відсотків та
інших платежів за кредитним договором.
ОСОБА_1 при цьому несе солідарну
відповідальність перед банком на рівні
із боржником за неналежне виконання
умов кредитного договору від 8 серпня
2008 року. В разі невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором від
8 серпня 2008 року банк повідомляє
поручителя шляхом направляння вимоги
із зазначенням суми заборгованості (а.
с. 16).

На підставі витягу з договору від 30
червня 2010 року про передачу активів та
кредитних зобов'язань Укрпромбанку на
користь Дельта банку, посвідченого 30
червня 2010 року приватним нотаріусом,
реєстр № 2258, вбачається, що ПАТ «Дельта
Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та
Національний Банк України дійшли
згоди, за якою відбулась передача
активів Укрпромбанку з відступленням
прав вимоги на користь Дельта Банку (п.
2.1 договору). На підставі п. 4.5 вказаного
договору Укрпромбанк зобов'язався
передати Дельта Банку оригінали усіх
документів, що засвідчують право
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, факт
передання яких посвідчується
підписанням вказаними банками акту
прийому-передачі документів (а. с. 27-31).

Згідно до витягу з додатку № 2 до
договору про передання активів та
кредитних зобов'язань «Укрпромбанку»
на користь «Дельта Банк» від 30 червня
2010 року вбачається, що кредитний
договір № 966-0071002/ФК-08 від 8 серпня 2008
року, укладений із ОСОБА_2 на суму
кредиту в розмірі 199 500 грн. під 18%
терміном погашення до 7 серпня 2023 року
при наявному борзі в сумі 174403,21 грн.
станом на 1 червня 2010 року, був
переданий на користь Дельта Банку (а. с.
22).

Натомість у витязі з додатку № 2
мається посилання на договір поруки
від 8 серпня 2008 року, однак ані номер
договору, ані поручитель за договором
поруки не відповідають за змістом
договору поруки від 8 серпня 2008 року №
966-0071002/Zпорф-08, що був укладений між ТОВ
«Український промисловий банк» та
поручителем ОСОБА_1 (а. с. 22).

Однак відповідно до копії акту
приймання-передачі від 22 липня 2010 року
між «Укрпромбанк» та «Дельта Банк»
відбулась передача представникам
позивача на підставі договору від 30
червня 2010 року кредитного договору від
8 серпня 2008 року щодо позичальника,
ОСОБА_2, а також договору поруки від 8
серпня 2008 року № 966-0071002/Zпорф-08 до
вказаного кредитного договору (а. с. 146).

Таким чином суд не погоджується з
доводами представника ОСОБА_2, що
остання не була повідомлена про
перехід права вимоги від
«Укрпромбанку» до «Дельта Банку», бо
позичальник проводила починаючи з
липня 2010 року оплату кредиту на
виконання умов кредитного договору від
8 серпня 2008 року на користь позивача.

Також суд відхиляє посилання
представника відповідача та третьої
особи, ОСОБА_6, що доказів переходу
права вимоги представниками позивача
суду не було надано, бо вказане було
спростовано у судовому засіданні
оглянутими письмовими доказами.

Згідно до графіку платежів ОСОБА_2 за
кредитним договором від 8 серпня 2008
року, наданим представниками позивача,
вбачається, що за період з 20 серпня 2010
року по 7 серпня 2023 року позичальник
повинна була сплатити загалом боргу з
кредиту, з відсотків та комісії на
загальну суму 442546,99 грн. (а. с. 117-119).

Згідно довідки від 12 лютого 2014 року
«Дельта Банк» вбачається, що
прострочена заборгованість у ОСОБА_2 за
даними банку за кредитним договором
від 8 серпня 2008 року становить 0 грн. за
кредитом, за відсотками та комісією, а
поточна заборгованість становить 141621,49
грн., що також підтверджується
досудовою вимогою, адресованою ОСОБА_1
представниками банку від 14 лютого 2014
року (а. с. 18, 19, 20-21).

Відповідно до копій платіжних
документів, наданих представником
третьої особи, вбачається, що ОСОБА_2 на
виконання умов кредитного договору від
8 серпня 2008 року було сплачено на
користь «Укрпромбанку» борг з кредиту,
відсотків за користування кредитом та
комісії банку на загальну суму 27411,23
грн. (а. с. 62-82).

При цьому відповідно до копій
платіжних документів, наданих
представником третьої особи,
вбачається, що ОСОБА_2 на виконання умов
кредитного договору від 8 серпня 2008
року було сплачено вже на користь
«Дельта Банку» борг з кредиту, відсотки
за користування кредитом та комісію
банку на загальну суму 11600 грн. (а. с. 84-89).

Крім цього згідно до копій платіжних
документів також вбачається, що на
виконання умов кредитного договору від
8 серпня 2008 року ОСОБА_2 було сплачено
вже після дати подання позову до суду
12000 грн. на користь «Дельта Банк» (а. с.
154-158).

На підставі виписки з особового
рахунку по кредитному договору №
966-0071002/ФК-08 від 8 серпня 2008 року за
період з 3 липня 2010 року до 24 квітня 2013
року вбачається, що ОСОБА_2 було
сплачено загалом в рахунок погашення
кредиту, відсотків та комісій на
виконання умов кредитного договору 264
616,24 грн. (а. с. 90-107).

При цьому згідно до виписки з особового
рахунку по кредитному договору №
966-0071002/ФК-08 від 8 серпня 2008 року за
період з 16 травня 2013 року по 8 квітня 2014
року вбачається, що ОСОБА_2 було
сплачено в рахунок погашення кредиту,
відсотків та комісій на виконання умов
кредитного договору загалом вже 329 816,24
грн. (а. с. 108-112).

Однак з відповіді «Дельта Банк» від 27
травня 2013 року вбачається, що у ОСОБА_2
станом на 27 травня 2013 року існувала
прострочена заборгованість в сумі 17800,72
грн. за відсотками за користування
кредитом (а. с. 114).

Відповідно до наданих в судовому
засіданні представником позивача
розрахунків боргу за договором кредиту
від 8 серпня 2008 року № 966-0071002/ФК-08 за
період з 1 липня 2010 року по 24 вересня 2014
року, вбачається, що прострочена
заборгованість за кредитом відсутня, а
поточна складає 87175,72 грн.; відсотки на
прострочену заборгованість відсутні, а
відсотки нараховані на поточну суму
заборгованості становлять 109741,20 грн.;
борг з комісії також відсутній. В
довідці також зазначено, що сплачено
відсотків було за цей період на суму
65363,51 грн., тому зазначено, що борг з
відсотків у позичальника становить
44377,68 грн. Таким чином виведена загальна
заборгованість ОСОБА_2 на суму 131553,41
грн. (87175,72 + 44377,68) (а. с. 142-143).

При цьому, як вбачається з виписки з
особового рахунку за кредитним
договором № 966-0071002/ФК-08 від 8 серпня 2008
року за період з 1 листопада 2012 року по 1
лютого 2013 року ОСОБА_2 було сплачено
відсотків на користь банку в сумі 25256,80
грн. (а. с. 104-106).

Натомість у наданому представниками
позивача розрахунку від 24 вересня 2014
року за цей же період, тобто з листопада
2012 по лютий 2013 року, жодної оплати
відсотків за користування кредитом з
боку позичальника не вбачається.

Також суд зазначає, що з виписки по
кредитному договору № 966-0071002/ФК-08 від 8
серпня 2008 року за період з 1 травня 2013
року по 1 квітня 2014 року вбачається, що
ОСОБА_2 було сплачено в рахунок
погашення заборгованості за вказаним
договором (без врахування сум
сплаченої комісії) на користь «Дельта
Банк» загалом 59810 грн. (борг за кредитом
та відсотками) (а. с. 108-111).

Однак з розрахунку наданого банком від
24 вересня 2014 року вбачається, що за
період з травня 2012 року по квітень 2014
року ОСОБА_2 було сплачено 27211 грн. лише
в рахунок погашення боргу з кредиту, що
також не відповідає виписці з
особового рахунку за кредитним
договором від 8 серпня 2008 року, бо сума
сплаченої заборгованості
позичальником за кредитом та
відсотками за вказаний період в
розмірі 32599 грн. (59810 - 27211 = 32599) взагалі не
відображена у розрахунку від 24 вересня
2014 року, наданому представниками
«Дельта Банк».

Таким чином не врахована сума, що була
сплачена ОСОБА_2 на виконання умов
кредитного договору від 8 серпня 2008
року за період з листопада 2012 року по
квітень 2014 року за данними позивача
становить загалом суму в розмірі 57855,80
грн. (25256,80 + 32599 = 57855,80), та яка не була
врахована у розрахунку «Дельта Банк»
від 24 вересня 2014 року.

Оскільки представники позивача
наполягають на існуванні
заборгованості за нарахованими
відсотками за договором від 8 серпня 2008
року, що за розрахунком від 24 вересня 2014
року дорівнює 44377,69 грн., то, враховуючи
сплачену позичальником ОСОБА_2 та
невраховану в розрахунку «Дельта
Банку» суму в розмірі 57855,80 грн. в межах
заявленого представниками позивача
періоду (до березня 2014 року), можна
віднести суму в розмірі 57855,80 грн. в
рахунок оплати третьою особою суми
відсотків за користування вказаним
кредитом, яка в свою чергу буде
перевищувати заявлені вимоги банку
щодо існування прострочення оплати
нарахованих відсотків (57855,80 грн. > 44377,69
грн.).

Суд з огляду на перелічене прийшов до
переконання, що представниками «Дельта
Банк» не було надано в судовому
засіданні доказів існування
заборгованості у позичальника, ОСОБА_2,
за кредитним договором від 8 серпня 2008
року перед банком.

Таким чином вважати, що ОСОБА_2 було
порушено умови вказаного споживчого
кредиту підстав у суду немає, внаслідок
чого вимоги, заявлені «Дельта Банк» до
поручителя про стягнення суми боргу
станом на 12 лютого 2014 року в розмірі
141621,49 грн., не підлягають задоволенню за
відсутності порушень з боку
позичальника.

Також суд враховує, що ОСОБА_2 проводила
та проводить оплату боргу з кредиту,
відсотків та комісії на виконання умов
кредитного договору від 8 серпня 2008
року справна.

Суд зазначає, що у порушення ст. 517 ЦК
України представники «Дельта Банк» не
надали доказів відповідачу,
поручителю, про перехід до позивача
прав вимоги у зобов'язанні ОСОБА_2 від 8
серпня 2008 року, оскільки відомостей про
повідомлення поручителя про заміну
кредитора у зобов'язанні ОСОБА_2 суду не
було надано.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні
було спростовано існування
заборгованості у позичальника за
кредитним договором від 8 серпня 2008
року, право вимоги за яким має тепер
«Дельта Банк», то в задоволенні
заявлених позовних вимог до
поручителя, ОСОБА_1, представникам
позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, третя особа:
ОСОБА_2, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя