22-ц/775/1360/2014(м)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3, на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради про
відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 21 липня 2014 року ОСОБА_2
відмовлено в задоволенні позову до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради про
відшкодування шкоди,завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення і неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явилися, про час
і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином
телефонограмами, тому суд відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув
справу без їх участі без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису згідно із ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
письмові матеріали справи та
обговоривши доводи скарги в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач в розумінні положень ст.ст.
1166, 1172 ЦК України не є заподіювачем
шкоди позивачці.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2
зазначала, що відповідачем Управлінням
праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради з 28
листопада 2010 року по 12 листопада 2013 їй
виплачувалася допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Вважала, що в порушення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» відповідач невірно
визначив розмір цієї допомоги та
виплачував її в меншому розмірі
внаслідок чого своїми неправомірними
діями завдав їй матеріальну шкоду на
загальну суму 24 044 грн. 02 коп., яку із
посиланням на ст.ст. 22, 23, 1166, ч. 1 ст. 1167, ч.
1 ст. 1168, ч. 2 ст. 1172-1175 ЦК України просила
стягнути на свою користь разом із 3 000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Статті 1173, 1174 ЦК України передбачає
спеціальні підстави та умови
відповідальності при завданні
фізичній або юридичній особі шкоди в
позадоговірних правовідносинах, які
відрізняють їх від інших норм, що
містять загальні правила
позадоговірної (деліктної)
відповідальності в цивільно-правових
правовідносинах і полягають у
спеціальному суб'єктному складі
відповідальних осіб, спеціальній сфері
діяльності цих суб'єктів та характері
їх них дій (владно-адміністративний,
юридично-обов'язковий, односторонній).

До суб'єктів відповідальності за цими
нормами належать створені відповідно
до Конституції, Конституції Автономної
Республіки Крим і правових актів ВР,
Президента, Кабінету Міністрів,
Верховної ради і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим органи
державної влади та управління, які
реалізують надані державою функції та
повноваження у сфері управління, а
також органи місцевого самоврядування,
створені на підставі Конституції,
Закону «Про місцеве самоврядування в
Україні», їх виконавчі органи та
посадові або службові особи вказаних
державних органів.

Сферою застосування зазначених норм є
правовідносини із заподіяння шкоди
фізичній чи юридичній особі у зв'язку з
прийняттям зазначеними суб'єктами
незаконних рішень, учинення ними
незаконних дій чи неправомірної
бездіяльності при здійсненні ними
своїх владних повноважень, визначених
Конституцією і законодавством України.

Таким чином обов'язковою умовою
застосування зазначених положень
закону є доведення позивачкою
незаконності рішення, дії чи
бездіяльності завдавача шкоди.

Між тим, спір з приводу визнання дій
управління праці та соціального
захисту населення щодо нарахування
державної соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відноситься до
категорії публічно-правових спорів і
тому не може розглядатися в порядку
цивільного судочинства.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 10 ЦПК України
доказів тому, що рішенням суду в
адміністративній справі встановлена
незаконність дій відповідача по
нарахуванню і виплаті позивачці
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 28 листопада 2010 року по 12
листопада 2013 останньою суду не надано.

Не надано таких доказів і апеляційному
суду.

Таким чином апеляційний суд вважає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення
із додержанням вимог закону, а доводи
апеляційної скарги не приводять
апеляційний суд до висновку про
необхідність скасування чи зміни
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
21 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді