БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Дело № 2/408/247/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
смт.Біловодськ

Біловодський районний суд
Луганської області у складі :

головуючого - судді Карягіної В.А..

при секретарі-
Сахаровій О.В.

розглянувши в судовому засіданні в
залі судового засідання смт.Біловодськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Семікозівської сільської
ради Біловодського району Луганській
області про встановлення факту, який
має юридичне значення, та визнання
права власності на бужинок,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом
, в якому просять встановити факт
належності свідоцтва про право
власності на будинок АДРЕСА_1 саме
ОСОБА_3, в якому невірно вказане її ім.*я,
встановити факт прийняття спадку
ОСОБА_4 після смерті свого батька,
ОСОБА_5, та визнати право власності на
спірний будинок по 12 частці за ОСОБА_1
та ОСОБА_2

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_2- ОСОБА_6, підтримавши
уточнені та доповнені позовні вимоги
вказав , що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належав
житловий будинок АДРЕСА_1, що
підтверджувалося свідоцтвом про право
власності від 19.05.1980 року, але у
свідоцтві допущена помилка в імені
власниці будинку, а саме,замість
«ОСОБА_3» ім*я вказано як «ОСОБА_3», так,
як її називали по-домашньому. Саме це і
стало в подальшому підставою для
відмови в реєстрації даного будинку,
як спадкового майна, саме за
спадкоємцями - позивачами у справі, які
на час смерті батьків проживали разом з
ними за даною адресою, прийняли
спадщину відповідно до вимог
законодавства України.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в
повному обсязі, підтвердивши пояснення
представника ОСОБА_2- ОСОБА_6

Представник відповідача - секретар
Семикозівської сільської ради
Біловодського району Луганської
області до суду не з*явилася, надала
заяву про розгляд справи у її
відсутності, рішення просить прийняти
відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_8 пояснила в суді, що вона
була дружиною ОСОБА_4, після реєстрації
шлюбу вона з ним проживали в будинку
його батьків- ОСОБА_5 та ОСОБА_3.
Свекруху всі називали лише ОСОБА_3, про
її дійсне ім.*я ніхто не знав до часу її
смерті. Після покупки власного будинку
її родина перейшла жити до нього, а
після розлучення її чоловік
повернувся проживати в будинок своїх
батьків по вул. Клубна,3 в с.Семикозівка,
де проживав до часу своєї смерті. Разом
з ним проживав і їх спільний син,
позивач у справі.

Свідок ОСОБА_10 пояснила в суді, що була
рідною сестрою ОСОБА_3, як завжди всі
називали сестру. Лише пізніше зі слів
матері вона узнала, що ім*я сестри за
документами «ОСОБА_3».Разом з
чоловіком сестра збудували будинок
АДРЕСА_1, там народилися діти, які і
проживали разом з ними до їх смерті.
ОСОБА_2 також проживав разом зі своїм
батьком, ОСОБА_4, до 2009 року, лише після
смерті батька ОСОБА_11 перейшов жити до
матері.

Вислухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_10, дослідивши письмові
докази, суд вважає за можливе позов
задовольнити в повному обсязі на
підставі наступного.

Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та
інші особи, які приймають участь у
справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
перекон-ливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Суд розглядає справу в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

В суді встановлено, що 15 листопада 1958
року був укладений шлюб між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 , яка після реєстрації шлюбу
прийняла прізвище чоловіка- ОСОБА_2 (
арк..спр.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в родині ОСОБА_5 народилася
донька, ОСОБА_13, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1
від 11.08.1959року, а ІНФОРМАЦІЯ_2- син,
ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з
державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження серія UA № 334242 від
26.05.2014року, де батьками дітей записані
: батько- ОСОБА_5, мати- ОСОБА_2 ОСОБА_14 (
арк..спр.7,8 ).

Згідно протоколу №5 від 22.03.1979 року
виконавчий комітет Біловодської
селищної ради народних депутатів
прийняв рішення про прийняття до
експлуатації самовільно побудованих
веранду, літню кухню,тамбур, сарай,
будинок з порушенням проекту по вул.
Клубна,3 та видачі свідоцтва про право
власності на ім.*я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (
аркю.спр.12).

19 травня 1980 року виконавчий комітет
Біловодської селищної ради народних
депутатів видав родині ОСОБА_3
свідоцтво про право власності на
домоволодіння по ву.Клубна,3, яким
засвідчив належність даного будинку на
праві власності за ОСОБА_5 та
ОСОБА_3(арк..спр.11).В матеріалах справи
наявна копія свідоцтва , яка видана з
матеріалів КЗ « Біловодське БТІ».
Виправити допущену в імені власника
помилку або засвідчити печаткою дане
свідоцтво в Біловодській
селищній раді позивачам відмовили у
зв*язку із відсутністю оригіналу (
арк..спр.31)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, реєстрація
факту смерті засвідчена свідоцтвом про
смерть серія НОМЕР_2. На час смерті в
спірному будинку разом з нею проживали
чоловік та діти - позивачка та батько
позивача у справі. З заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
спадкоємці до нотаріальної контори не
зверталися, відповідно до ст..549 ЦК
України (1960р) фактично вступили в
управління або володіння спадковим
майном.

13 квітня 2004 року помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від ІНФОРМАЦІЯ_4 серія НОМЕР_3(
арк..спр.14). Оскільки на час смерті
ОСОБА_5 його діти залишалися проживати
в спірному будинку, але з заявою про
прийняття спадщини після смерті батька
спадкоємці до нотаріальної контори не
зверталися, вони на підставі вимог
ст..1268 ЦК України ( 2004р), вважаються
такими, що прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4( арк..спр.17), за
заявою спадкоємця, ОСОБА_2, була
заведена спадкова справа №32/2009.Як
пояснив позивач ОСОБА_2, він отримав
свідоцтво про право на спадок у
вигляді земельної ділянки, що
належалоа батьку, ОСОБА_4

Постановами державного нотаріуса
Біловодської державної нотаріальної
контори №256/02-31 та №258/02-31 від 18.04.2014року
позивачам було відмовлено в оформлені
права на спадок у вигляді будинку
АДРЕСА_1 у зв*язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
вказаний житловий будинок.

За вищевказаних обставинах суд
вважає за можливе встановити той факт,
що свідоцтво про право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 належав саме
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, оскільки даний факт
знайшов своє підтвердження в судовому
засіданні.

Встановлення даного факту , який має
юридичне значення, необхідне для
виключення розбіжностей в імені
матері позивачки , що стає перепоною
для подальшого вирішення питання щодо
спадкового майна.

Враховуючи також те, що ОСОБА_4
фактично прийняв спадщину після смерті
своїх батьків, суд вважає за можливе
вважати його таким, що він мав право
на спадок у вигляді 1/2 частки в
житловому будинку АДРЕСА_1 та визнати
за позивачами їх право власності на
спадкове майно у вигляді по ? частці
вищевказаного житлового будинку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10,11,60, 212-215, 256-258 ЦПК України, ст..549
ЦК України ( 1960р), ст..1228 ЦК України (2004р)
суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Встановити факт належності
свідоцтва про право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 від 19 травня
1980 року саме ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Встановити факт , що ОСОБА_4,1962
року народження, мав право на спадщину
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом на ?
частку спадкового майна у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які настали
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на ?
частку спадкового майна у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4 ,яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Біловодський райсуд Луганської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з часу
оголошення рішення суду

Суддя

В.А.Карягіна