Справа № 683/2328/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський
районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді
Сагайдак І.М.

секретаря: Матвіюк О.В.

з участю:
позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів та
заборгованості по аліментах,

в с т а н о в
и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_3 і просить
стягнути на свою користь неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
в сумі 1397 грн. 34 коп. за період з січня 2013
року по серпень 2014 року, а також 3860 грн.
45 коп. заборгованості по аліментах, яка
утворилась станом на 01 серпня 2014 року.

В обґрунтування заявленого
позову вказує, що рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 11 вересня 2012 року ОСОБА_3
зобов»язано сплачувати на її користь
аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку. Однак,
відповідач належним чином та в повному
обсязі аліменти не сплачує, внаслідок
чого станом на 01 серпня 2014 року
утворилась заборгованість в сумі 3860
грн. 45 коп., яку просить стягнути із
відповідача.

Крім того, в порядку ст.196 СК України
просить стягнути з відповідача
неустойку за прострочення сплати
аліментів за період з 01 січня 2013 року по
01 серпня 2014 року, розмір якої визначила
у 1397 грн. 34 коп.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
підтримала заявлені позовні вимоги у
повному обсязі та наполягає на
стягненні із відповідача
заборгованості по аліментах та пені
саме у тому розмірі, який зазначено у
позовній заяві - 1397 грн. 34 коп.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, до суду не з»явився, причини
неявки суду не повідомив.

Протокольною ухвалою
Старокостянтинівського районного суду
від 15 жовтня 2014 року постановлено
провести по даній справі заочний
розгляд.

Заслухавши позивачку, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
з 09 жовтня 2010 року по 24 грудня 2012 року
перебували у зареєстрованому шлюбі, в
якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
донька ОСОБА_4.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 11 вересня 2012 року відповідача
зобов»язано сплачувати на користь
позивачки ОСОБА_2 аліменти на доньку
ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини із всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 20 серпня 2012 року і до
повноліття доньки.

На виконання вказаного судового
рішення 24 вересня 2012 року
Старокостянтинівським районним судом
видано виконавчий лист №2/2215/1000/2012, який
звернуто до примусового виконання.

Згідно довідки - розрахунку державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області Кравчука С.О., яка надана на
вимогу суду, вбачається, що відповідач
ухиляється від сплати аліментів у
присудженому судом розмірі, допускаючи
кожен місяць заборгованість. Станом на
01 серпня 2014 року заборгованість
відповідача по аліментах становить 2932
грн. 91 коп.

Відповідно до положень ст.180 СК України
батьки зобов»язані утримувати дитину.

Згідно із ч.1 ст.187 цього Кодексу один із
батьків може подати заяву за місцем
роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві.

За положеннями статті 194 СК України
аліменти можуть бути стягнуті за
виконавчим листом за минулий час, але
не більш як за три роки, що передували
пред»явленню виконавчого листа до
виконання. Якщо за виконавчим листом,
пред»явленим до виконання, аліменти не
стягувалися у зв»язку з розшуком
платника аліментів або у зв»язку з його
перебуванням за кордоном, вони мають
бути сплачені за весь минулий час.
Заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст.187 цього
Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягується за
рішенням суду.

Указана норма матеріального права
визначає порядок стягнення аліментів
за виконавчим листом за минулий час та
заборгованості за аліментами, що
утворилася при їх відрахуванні за
заявою платника, поданою відповідно до
ст.187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
ст.74 Закону України «Про виконавче
провадження» і відповідно до ч.7 цієї
статті суд вирішує питання
заборгованості по аліментах лише у
разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого
спору заборгованість стягується
державним виконавцем відповідно до
положень Закону, а не на підставі
рішення суду про стягнення
заборгованості. Повторне стягнення із
боржника суми, яка має бути ним
виплачена в порядку виконання рішення
суду про стягнення аліментів
недопустиме.

Оскільки стягнення заборгованості по
аліментах як самостійний предмет
позову при наявності виконавчого листа
про стягнення аліментів, що
знаходиться на виконанні у Державній
виконавчій службі, не передбачений
нормами матеріального права, а порядок
стягнення аліментів та заборгованості
за ними проводиться в порядку ст.ст.194-195
СК України та ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження», тому позовні
вимоги в частині стягнення із ОСОБА_3
заборгованості по аліментах
задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов»язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки ( пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Згідно роз»яснень, що містяться у п.22
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №3
від 15 травня 2006 року, передбачена ст.196
Сімейного кодексу України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв»язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно, тому за змістом
ст. 196 Сімейного кодексу України пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а на суму несплачених
аліментів за той місяць, у якому не
проводилося стягнення аліментів. Пеня
за прострочення сплати аліментів
починає нараховуватися з наступного
місяця за місяцем, у якому виникла
заборгованість.

Пеня за один місяць прострочення
сплати аліментів становить 1% від
простроченої суми аліментного платежу
за місяць та загальної кількості днів
прострочення. Загальний розмір пені за
прострочення сплати аліментів є сумою
пені, нарахованої за кожен місяць
періоду, у якому було допущено
прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що з 01 січня 2013 року
по 01 серпня 2014 року відповідач не в
повному обсязі сплачував присуджені з
нього аліменти.

Виходячи із цього, позивачка,
починаючи із 01 січня 2013 року по 01 серпня
2014 року визначила розмір неустойки на
загальну суму 1397 грн. 34 коп.

Однак, суд не може прийняти здійснений
позивачкою розрахунок, оскільки він
проведений без врахування
встановленого законом механізму
розрахунку.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
щомісячно, тому пеня нараховується не
на всю суму заборгованості, а її
нарахування обмежується лише сумою
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення. Це пов»язано з
тим, що відповідно до ст. 61 Конституції
України ніхто не може бути притягнутий
до юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення, а
за положеннями ч.2 ст.550 ЦК України
відсотки на неустойку (як повторна
пеня) не нараховуються. У зв»язку з цим,
сума заборгованості зі сплати
аліментів за попередні місяці не
додається за наступні, а кількість днів
прострочення обчислюється, виходячи з
того, скільки днів прострочено до
сплати певної суми заборгованості. При
цьому пеня нараховується із часу
невиконання рішення суду.

З урахуванням наведеного та суми
сплачених відповідачем аліментів, суд
приходить до висновку, що
заборгованість виникла з вини
відповідача, який є працездатним, однак
лише частково сплачує аліменти, і
позивачка, як одержувач аліментів, має
право на стягнення неустойки в розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожний день прострочення,
починаючи з 01 січня 2013 року по 01 серпня
2014 року і її розмір відповідно до
наведених нижче розрахунків становить
5888 грн. 92 коп.

Із наданої суду
довідки-розрахунку вбачається, що
заборгованість зі сплати аліментів
утворилась в межах заявлених позовних
вимог з 01 січня 2013 року, яку ОСОБА_3
станом на 01 серпня 2014 року не погасив.
Аліменти за січень 2013 року відповідач
зобов»язаний був сплатити в сумі 278 грн.
10 коп. в січні 2013 року, з лютого 2013 року
на них нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість зі сплати аліментів за
січень 2013 року в сумі 278 грн. 10 коп.
відповідач станом на 01 серпня 2014 року
не сплатив. Тому пеня вираховується з 01
лютого 2013 року до 01 серпня 2014 року,
тобто за 546 днів.

Отже, пеня, що підлягає стягненню з
ОСОБА_3 за прострочення сплати
аліментів становить:

- за січень 2013 року - 1518,43 грн. (278,10 грн. х
1% х 546 днів);

- за лютий 2013 року - 158,51 грн. ((278,10 грн. -
247,50 грн., які сплачено в цьому місяці =
30,6 грн.) х 1% х 518 днів);

- за березень 2013 року - 118,73 грн. ((278,10 грн.
- 253,72 грн., які сплачено в цьому місяці
=24,38 грн.) х 1% х 487 днів);

- за квітень 2013 року - 1270,92 грн. (278,10 грн. х
1% х 457 днів);

- за травень 2013 року - 0 грн., оскільки у
цьому місяці аліменти сплачено у
повному обсязі, а переплата в сумі 20,4
грн. зараховується в рахунок погашення
заборгованості за серпень 2012 року;

- за червень 2013 року - 111,28 грн. ((278,10 грн. -
250 грн., які сплачено у цьому місяці = 28,10
грн.) х 1% х 396 днів);

- за липень 2013 року - 467,57 грн. ((278,10 грн. -
150 грн., які сплачено у цьому місяці = 128,10
грн.) х 1% х 365 днів);

- за серпень 2013 року - 411,15 грн. ((278,10 грн. -
155 грн., які сплачено у цьому місяці = 123,10
грн.) х 1% х 334 дня);

- за вересень 2013 року - 389,42 грн. ((278,10 грн.
- 150 грн., які сплачено у цьому місяці =
128,10 грн.) х 1% х 304 дня);

- за жовтень 2013 року - 213,21 грн. ((278,10 грн. -
200 грн., які сплачено у цьому місяці = 78,10
грн.) х 1% х 273 дня);

- за листопад 2013 року - 68,28 грн. ((278,10 грн. -
250 грн., які сплачено у цьому місяці = 28,10
грн.) х 1% х 243 дня);

- за грудень 2013 року - 126,35 грн. ((309,60 грн. -
250 грн., які сплачено у цьому місяці = 59,60
грн.) х 1% х 212 днів);

- за січень 2014 року - 288,88 грн. ((309,60 грн. -
150 грн., які сплачено у цьому місяці = 159,60
грн.) х 1% х 181 день);

- за лютий 2014 року - 243,04 грн. ((309,60 грн. -
150,75 грн., які сплачено у цьому місяці =
158,85 грн.) х 1% х 153 дня);

- за березень 2014 року - 377,71 грн. (309,60 грн.
х 1% х 122 дня);

- за квітень 2014 року - 0 грн., оскільки у
цьому місяці аліменти сплачено у
повному обсязі, а переплата в сумі 30,40
грн. зараховується в рахунок погашення
заборгованості за серпень 2012 року;

- за травень 2014 року - 29,46 грн. ((309,60 грн. -
261,30 грн., які сплачено у цьому місяці =
48,30 грн.) х 1% х 61 день);

- за червень 2014 року - 95,98 грн. (309,60 грн. х
1% х 31 день).

- за липень 2014 року - 0 грн., оскільки
аліменти сплачено у цьому місяці
повністю, а переплата в сумі 44,85 грн.
зараховується в рахунок погашення
заборгованості за серпень 2012 року.

Таким чином, розмір неустойки
(пені) за прострочення ОСОБА_3 сплати
аліментів за період з 01 січня 2013 року по
01 серпня 2014 року становить 5888 грн. 92 коп.

Відповідно до принципу
диспозитивності, закладеного у ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні позивачка
наполягала на стягненні на свою
користь пені саме в сумі 1397 грн. 34 коп., а
тому виходячи із принципу
диспозитивності суд стягує з
відповідача на користь позивачки
неустойку за період з 01 січня 2013 року по
01 серпня 2014 року в сумі 1397 грн. 34 коп.

Оскільки при подачі даного позову
позивачка звільнялася від сплати
судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ
«Про судовий збір», тому судовий збір
підлягає стягненню з відповідача на
користь держави.

Керуючись ст. 10, 11, 88, 224-226 ЦПК
України, ст.ст.196 СК України, суд

в и р
і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 1397 грн. 34 коп. неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів за
період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014
року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

На рішення через суд першої
інстанції, який його ухвалив,
позивачкою може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Лише у разі залишення заяви
про перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя: