Справа № 360/2245/13-ц Головуючий у І
інстанції Додатко В.Д.Провадження №
22-ц/780/5506/14 Доповідач у 2 інстанції
ФінагєєвКатегорія 38
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Бородянського
районного суду Київської області від
06 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спадковому майні та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спадщини в натурі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом про стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спадковому майні. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що згідно
нотаріально посвідчених свідоцтв про
право на спадщину за законом від 15
лютого 2011 року позивачу на праві
власності належить 1/4 частина майна,
успадкованого після смерті батька
ОСОБА_3 Інші 3/4 частини успадкованого
майна належать на праві власності
відповідачці по справі. До складу
спадкового майна входить: житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами за АДРЕСА_1; приватизована
земельна ділянка, кадастровий номер
-:01:007:0071 площею 0.1104 га., яка
розташована на території с. Пилиповичі
і надана для ведення особистого
селянського господарства;
приватизована земельна ділянка
кадастровий номер - :01:002:0012 площею
0.1590 га . яка розташована по АДРЕСА_1;
легковий автомобіль марки «ГАЗ-24»
випуску 1985 року, кузов № НОМЕР_1, шасі №
НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_2,
зареєстрований в МРЕВ ДАІ смт. Макарів
Київської області 15 лютого 2001 року;
вантажний автомобіль марки «ЗІЛ- 130» ,
випуску 1967 року, двигун № НОМЕР_3, шасі
НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_4
, зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Ірпеня
Київської області 18 березня 1994 року.

З відповідачем по справі позивач мала
усну домовленість про сплату позивачу
протягом одного року вартості належної
частки в успадкованому майні. Однак,
відповідач не виконала домовленості та
одноосібно користується всім
спадковим майном, чим порушує право
позивача на користування своєю часткою
у спадковому майні. В зв'язку з
неможливістю виділу в натурі її частки
просила стягнути з відповідача ОСОБА_1
грошову компенсацію вартості частки на
суму 133472 грн. 61 коп.

В ході судового розгляду позивач
ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги і
просила стягнути з відповідача на її
користь грошову компенсацію вартості
її частки в успадкованому майні на
загальну суму 110341 грн. 88 коп. з
одночасним визнанням права власності
на цю частку за ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним
позовом про поділ спадщини в натурі та
просила виділити їй в натурі все
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності на
нього. Позивачу за первісним позовом
просила суд виділити земельну ділянку
площею 0,1104 га, розташовану в с.
Пилиповичі, легковий автомобіль,
вантажний автомобіль та стягнути з
відповідача за зустрічним позовом на
користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/4
частини зазначеного будинковолодіння
і присадибної земельної ділянки в
загальній сумі 35085 грн. 66 коп.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 06 серпня 2014 року
позовні вимоги задоволені. Стягнуто з
ОСОБА_1 на її користь грошову
компенсацію вартості 1/4 частини
успадкованого нею майна після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зокрема:
будинковолодіння в тому числі
житлового будинку, надвірних будівель,
господарських споруд і присадибної
земельної ділянки площею 0,1590 га,
розташованих по АДРЕСА_1 в сумі: - 107250
грн. Приватної земельної ділянки в с.
Пилиповичі кадастровий номер
-:01:007:0071площею 0,1104 га в сумі 80 грн.54
коп.; легковий автомобіль марки «ГАЗ-24»,
державний номерний знак НОМЕР_2 в сумі
1841 грн. 47 коп. та вантажного автомобіля
марки «ЗІЛ- 130», державний номерний знак
НОМЕР_4 в сумі 110341 грн. 88 коп., визначивши
одночасно право власності на її частку
у вищезазначеному спадковому майні за
відповідачкою ОСОБА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В зустрічному позові ОСОБА_1
відмовлено. Накладено арешт на ?
частину будинковолодіння,
розташованого по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції через порушення норм
процесуального права, неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги відповідач зазначає, що суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
заявленого нею зустрічного позову, а
тому оскаржує рішення суду першої
інстанції лише в частині задоволення
первісного позову щодо розміру
грошової компенсації за належну
позивачу ? частину у спадковому майні.
Зазначає про те, що суд першої
інстанції вирішуючи питання про розмір
грошової компенсації повинен був
виходити з дійсної вартості майна на
час розгляду справи. Крім того, судом
першої інстанції було безпідставно
накладено арешт на майно.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
відповідно до нотаріально посвідчених
свідоцтв про право на спадщину за
законом від 15 лютого 2011 року є
власницею 1/4 спадкового майна свого
померлого батька ОСОБА_3 ( а.с. 17-20). До
складу спадкового майна входить
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами за АДРЕСА_1;
приватизована земельна ділянка,
кадастровий номер -:01:007:0071 площею
0.1104 га., яка розташована на території с.
Пилиповичі і надана для ведення
особистого селянського господарства;
приватизована земельна ділянка
кадастровий номер - :01:002:0012 площею
0.1590 га . яка розташована по АДРЕСА_1;
легковий автомобіль марки «ГАЗ-24»
випуску 1985 року, кузов № НОМЕР_1, шасі №
НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_2,
зареєстрований в МРЕВ ДАІ смт. Макарів
Київської області 15 лютого 2001 року;
вантажний автомобіль марки «ЗІЛ- 130»,
випуску 1967 року, двигун № НОМЕР_3, шасі
НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_4
, зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Ірпеня
Київської області 18 березня 1994 року.

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтв про
право на спадщину за заповітом від 15
лютого 2011 року є власником ? спадкового
майна померлого ОСОБА_3 ( а.с. 75-78)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
зазначив, що обраний позивачкою за
первісним позовом спосіб захисту своїх
порушених прав та інтересів щодо
стягнення з відповідачки грошової
компенсації за вартість частки у
спадковому майні відповідає вимогам
ст. 16 ЦК України та узгоджується з
положеннями ст. 358 ЦК України.

Проте, колегія суддів не може повністю
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спірним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 -3 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Разом з тим, позивач за первісним
позовом, посилаючись на ч. 2 ст.1278 ЦК
України та звертаючись до суду з
вимогою про стягнення грошової
компенсації вартості його частки у
спадковому майні, повинен був у
відповідності до вимог ст.ст. 358, 364 ЦК
України надати докази на підтвердження
тих обставин, що користування чи
володіння спільним майном або виділ у
натурі належної йому частки із
спільного майна є неможливим.

Однак, позивачем всупереч вимогам
ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду
належних доказів неможливості
виділення в натурі частки позивача зі
спільного майна.

Наданий позивачем висновок КП
Бородянської районної ради
"Архітектурне проектно-планувальне
бюро" про неможливість зробити окремий
вхід-вихід з спірного житлового
будинку та рішення виконкому
сільської ради Бородянського району
Київської області про відмову у
наданні дозволу на перепланування
будинку не є належним доказом щодо
неможливості виділу належної позивачу
частки будинку у натурі. Оскільки по
справі взагалі не з'ясовані питання
можливість виділу частини будинку в
натурі і наявності чи відсутності
потреби в переплануванні чи
влаштуванні окремих входів до будинку.

Вирішення зазначених питань потребує
спеціальних знань, а відтак їх
вирішення можливе шляхом призначення
та проведення будівельно-технічної
експертизи, клопотання про призначення
якої сторони суду не заявляли.

Крім того вирішуючи питання про
стягнення компенсації на користь
відповідача за належну позивачу частку
в спільних автомобілях та земельній
ділянці, суд першої інстанції не
звернув уваги, що зазначене майно може
бути поділене в натурі між
співвласниками, а відтак не існує
передбачених законом підстав про
стягнення з позивача на користь
відповідача компенсації вартості
зазначеної частки.

На зазначені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув та дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав до задоволення позову.

Висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та не
ґрунтуються на наявних у справі
доказах, що у відповідності до вимог ст.
309 ЦПК України є підставою до
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення по суті вимог позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 06 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спадковому майні відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.