справа № 208/7213/14-ц
№ провадження 2/208/2192/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

30 вересня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: судді Похвалітої С.М.,
при секретарі Луценко Л.О.,

За участю:

- Представника позивача ОСОБА_1,

- Відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2; треті особи, які не
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, ТОВ «Стелла», Приватного
нотаріуса Дніпродзержинського
міського нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4,
ОСОБА_1, про усунення особи від права на
спадкування та визнання права
власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2 про усунення особи від
права на спадкування та визнання права
власності в порядку спадкування.

У своєму позові позивач ОСОБА_3
зазначила, що її син ОСОБА_5 проживав та
був зареєстрований у
м.Дніпродзержинську за адресою:
АДРЕСА_1. 28.11.1987 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, від
якого вони мають доньку ОСОБА_2, яка
народилась в листопаді 1988 року.
Починаючи з 25.01.1988 року по 01.08.1989 року
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. проживали однією
сім'єю, а після народження доньки -
разом із донькою ОСОБА_2 у с.Мусієвка
Нікопольського району
Дніпропетровської області. З 06.10.1997
року ОСОБА_5 остаточно проживав однією
сім'єю із своєю дружиною ОСОБА_6. та
донькою ОСОБА_2, переїхавши знову до
м.Дніпродзержинська, де набув статусу
безробітного з 06.10.1997 року по 25.05.1998 року
у Дніпропетровському міському центрі
зайнятості. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
був розірваний за рішенням суду у
Нікопольському районному відділу РАЦС.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер у лікарні у
комунальному закладі
м.Дніпродзержинську, лікарні швидкою
медичної Дніпропетровської обласної
ради. За час життя її старший син ОСОБА_5
не склав заповіту для розпорядження
своїм майном та іншими майновими
правами після своєї смерті, а тому
спадкування всіх його прав та
обов'язків здійснюється за Законом
спадкоємцями в порядку черговості.
Внаслідок того, що померлий офіційно
розірвав шлюб із своєю колишньою
дружиною ОСОБА_6 та більше не
знаходився у будь-якому
зареєстрованому шлюбі, спадкоємцями
спадщини ОСОБА_5 за законом є дитина
померлого - його донька ОСОБА_2, та
ОСОБА_3 - його матір. По смерті ОСОБА_5
вона 13.03.2014 року звернулась особисто до
Дніпродзержинського міського
приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою
про відкриття спадщини, внаслідок чого
спадщина була відкрита і вона
вважається такою, що прийняла спадщину.
У червні 2014 року відповідач ОСОБА_2
будучи обізнана щодо факту смерті
свого батька ОСОБА_5 у червні 2014 року
також звернулась особисто до
Дніпродзержинського міського
приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою
про відкриття спадщини, внаслідок чого
спадщина була відкрита і вона
вважається такою, що прийняла спадщину.
Вона вважає, що відповідачку ОСОБА_2, як
спадкоємця необхідно усунути від права
спадкування спадщини спадкодавця за
законом. ОСОБА_5 починаючи з часу
захворювання і по дату смерті постійно
скаржився на здоров'я, час від часу
перебував як на лікарняному так і в
лікарні, у зв'язку з чим йому була
присвоєна ІІ група інвалідності в
зв'язку із загальним захворюваннями з
можливістю праці у кабінетних умовах,
при неповному робочому дні, без
додаткових навантажень, без нічних
чергувань. Таким чином, у ОСОБА_5,
починаючи з 2006 року та по день смерті,
здоров'я з року в рік все більш
погіршувалось, виникало ряд інших
захворювань, постійно виникали
ускладнення від захворювань, що
змушувало його лікуватися самостійно,
амбулаторно та перебувати в лікарні на
стаціонарному лікуванні. Відповідачка
ОСОБА_2 є єдиною донькою спадкодавця та
за весь час, у тому числі і з2006 року по
день смерті спадкодавця, тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_3 не підтримувала будь-яких
стосунків із своїм батьком - ОСОБА_5, не
визнавала його за батька і майже не
спілкувалась із ним - вона жодного разу
не цікавилася його станом здоров'я,
жодного разу не запропонували своєї
допомоги, ніколи не приїжджала до свого
батька ОСОБА_5, щоб його провідати або
доглянути, не надавала жодної копійки
на його лікування та утримання, за все
життя всього лише декілька разів йому
телефонувала і просила подарувати їй
його частку квартири. Таким чином, від
надання допомоги ОСОБА_5 його єдина
повнолітня донька ОСОБА_2 ухилялася
надавати допомогу ОСОБА_5, як своєму
батькові, що отримав інвалідність
внаслідок тяжкої хвороби, приїхати і
провідати його хоча б один раз, однак і
цього не було зроблено.

Тому просить суд усунути ОСОБА_2 від
права на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, який помер ОСОБА_6;
визнати за нею право власності на все
спадкове майно її старшого сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги, посилався на обставини
викладені в позові, прохав суд усунути
ОСОБА_2 від права на спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за нею право
власності на все спадкове майно її
старшого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
стягнути судові витрати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
визнала позовні вимоги позивача, про що
надала суду заяву, щодо задоволення
позову не заперечувала.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В судове засідання представники третіх
осіб, які не заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, ТОВ «Стелла»,
Приватний нотаріус
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явились, надали
суду заяви, у яких просять розглянути
справу у їх відсутність.

Вислухавши представника позивача,
відповідача, вивчивши матеріали
цивільної справи, суд вважає вимоги
позивача такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 є сином позивачу ОСОБА_3, що
вбачається з наданого суду свідоцтва
про народження, яке видане
Дніпродзержинським міським РАГС від 24
жовтня 1960 року, актовий запис № 1499.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 проживав
та був зареєстрований у
м.Дніпродзержинську за адресою:
АДРЕСА_1.

28.11.1987 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був
зареєстрований шлюб, який 09 лютого 2000
року був розірваний, що вбачається зі
свідоцтва про укладення шлюбу від 28
листопада 1987 року та зі свідоцтва про
розірвання шлюбу, який виданий
відділом реєстрації актів цивільного
стану Нікопольського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області 06 липня 2005 року, актовий запис
№ 11.

Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають доньку
ОСОБА_2, яка народилась в листопаді 1988
року, що вбачається зі свідоцтва про
народження.

Судом встановлено, що починаючи з 25.01.1988
року по 01.08.1989 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
проживали однією сім'єю, а після
народження доньки - разом із донькою
ОСОБА_2 у с.Мусієвка Нікопольського
району Дніпропетровської області. З
06.10.1997 року ОСОБА_5 остаточно проживав
однією сім'єю із своєю дружиною ОСОБА_6.
та донькою ОСОБА_2, переїхавши знову до
м.Дніпродзержинська, де набув статусу
безробітного з 06.10.1997 року по 25.05.1998 року
у дніпропетровському міському центрі
зайнятості. Зазначені факти в судовому
засіданні не заперечувалися
відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що
вбачається зі свідоцтва про смерть, яке
видане Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного тану
реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровської області 22 лютого 2014
року, актовий запис № 270.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_5 починаючи з часу захворювання і
по дату смерті постійно скаржився на
здоров'я, час від часу перебував як на
лікарняному так і в лікарні, у зв'язку з
чим йому була присвоєна ІІ група
інвалідності в зв'язку із загальним
захворюваннями з можливістю праці у
кабінетних умовах, при неповному
робочому дні, без додаткових
навантажень, без нічних чергувань. У
ОСОБА_5, починаючи з 2006 року та по день
смерті, здоров'я з року в рік все більш
погіршувалось, виникало ряд інших
захворювань, постійно виникали
ускладнення від захворювань, що
змушувало його лікуватися самостійно,
амбулаторно та перебувати в лікарні на
стаціонарному лікуванні. Зазначені
факти в судовому засіданні не
оспорювала відповідач.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_2 також не заперечувала те, що за
весь час, у тому числі і з 2006 року по
день смерті спадкодавця, тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_3 не підтримувала будь-яких
стосунків із своїм батьком ОСОБА_5, не
визнавала його за батька і майже не
спілкувалась із ним, не цікавилася його
станом здоров'я, не провідати або
доглянути.

Відповідно до вимог ч.5,ч.6 ст.1224 ЦК
України, за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї
статті поширюються на всіх
спадкоємців, у тому числі й на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині, а також на осіб, на користь
яких зроблено заповідальний відказ.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що від надання допомоги
ОСОБА_5 його єдина донька ОСОБА_2
ухилялася надавати допомогу ОСОБА_5, як
своєму батькові, що отримав
інвалідність внаслідок тяжкої хвороби,
а тому позовні вимоги позивача про
усунення ОСОБА_2 від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог позивача про
визнання за нею право власності на все
спадкове майно ОСОБА_5 суд вважає
необхідним відмовити, у зв'язку з тим,
що відповідно до вимог ст.1269 ЦК України,
саме нотаріус здійснює оформлення
спадщини та видає свідоцтво про право
на спадщину.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати, а тому,
сплачені позивачем судові витрати
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 1224, 1269 ЦК України,
ст.ст. 3-6, 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2;
треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги на предмет спору, ТОВ
«Стелла», Приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4,
ОСОБА_1, про усунення особи від права на
спадкування та визнання права
власності в порядку спадкування,
задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від права
на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму судового збору в розмірі 243 грн. 60
коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання права власності
в порядку спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги з
дня його проголошення.

Суддя
Похваліта С. М.