Номер провадження: 22-ц/785/7544/14
Головуючий у першій інстанції Плавич
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І.,
суддів А.М. Кварталової, О.М.
Таварткіладзе,

при секретарі судового засідання
Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

встановила:

09.01.2013 року ОСОБА_3 звернулась
до Малиновського районного суду м.
Одеси з позовною заявою про стягнення з
ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини від всіх видів його заробітку (
доходу), але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, встановленого на
відповідний період законом, щомісячно,
починаючи з 09 січня 2013 року й до
досягнення дитини повноліття.
Позивачка посилалась на те, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2. Від даного шлюбу у них
народилась донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З липня 2012 року ОСОБА_2 проживає окремо
від ОСОБА_3 та їх доньки. Відповідач
матеріальної допомоги на утримання
доньки не надає, в зв'язку з чим вона
вимушена була звернутися до суду.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2014
задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів.

21.05.2014 року до суду звернувся ОСОБА_2 із
заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 липня 2014 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 18 квітня 2014 року залишено без
задоволення.

15.07.2014 року ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення суду. В
обґрунтування апелянт посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права. Вважає рішення
першої інстанції незаконним та
необґрунтованим.

В обґрунтування своїх вимог
посилався на те, що участі в суді першої
інстанції при розгляді справи не
приймав, оскільки як вважає, не був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, що призвело до
порушення його права на обізнаність з
приводу обставин справи. При ухваленні
рішення, суд дійшов висновку, що
відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини у відповідності до вимог ст.181 СК
України у частці від доходу, а саме в
розмірі ? частки на доньку щомісяця до
досягнення нею повноліття. Але, як
вважає ОСОБА_2, судом першої інстанції
не перевірено та не враховано те, що на
утриманні у апелянта знаходяться його
мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, та той факт, що
у нього від першого шлюбу є син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на якого за усною
домовленістю зі своєю першою дружиною,
він сплачує аліменти. Крім того, як
стверджує апелянт, він має кредитні
зобов`язання та щомісячно здійснює
погашення боргу за кредитними
договорами. У зв`язку з чим просить
змінити заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 від
всіх видів доходу.

В судовому засіданні відповідач
апеляційну скаргу підтримав.
Представник позивачки проти
задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
скарги, пояснення учасників
провадження, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а заочне рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 18 квітня 2014 року змінити, виходячи з
наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою для
скасування рішення.

Приймаючи рішення по справі суд вірно
встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебували у шлюбі, який
зареєстрований 10 червня 2011 року,
актовий запис № 315, вчинений Першим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції (а.с.9). В шлюбі у них народилась
донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Надаючи кваліфікацію спірним
правовідносинам суд першої інстанції
вірно посилався на ст. 180 СК України,
згідно з якою батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Разом з тим, не встановивши
в повному обсязі обставини справи,
через заочний розгляд справи та
безпідставно відмовивши в перегляді
заочного рішення відповідачу, суд
першої інстанції не виконав в повному
обсязі рекомендацій п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», згідно з яким вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Так, перевіряючи доводи апеляційної
скарги, колегія суддів зауважує, що суд
першої інстанції не встановив
відомостей щодо місця роботи ОСОБА_2, а
також не запросив довідки з
відповідної податкової служби про
розмір його заробітку та не встановив
факт наявності у відповідача на
утриманні інших неповнолітніх дітей, у
зв`язку з чим дійшов неправильного
висновку, щодо стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
? частки від усіх видів доходів
(заробітку). Вказаної помилки можна
було запобігти виконав належним чином
вимоги ст.ст. 230-232 ЦПК України та
усунувши формальний підхід до стадії
перегляду заочного рішення суду. Так,
вже в заяві про перегляд заочного
рішення суду першої інстанції було
повідомлено про наявність іншої
дитини відповідача - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини, яке
видане Відділом реєстрації актів
громадянського стану Київського
районного управління юстиції м Одеси
від 22 січня 2002 року, (а.с. 37-38, 55), проте
вказана обставина взагалі не знайшла
свого відображення та належної
правової оцінки в ухвалі суд про
відмову в задоволенні заяви про
перегляд заочного рішення суду (а.с. 70).
Так само умови утримання вказаної
дитини не були встановлені судом
першої інстанції.

Усуваючи неповноту судового розгляду
судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідач надає
добровільно допомогу на утримання
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, мати якої надала
засвідчену заяву про розмір вказаної
допомоги 1/6 від всіх доходів (заробітку)
відповідача (а.с. 114) при цьому колегія
суддів не приймає до уваги посилання
представника позивача, що відповідач
повинен був надати тільки рішення суду
про стягнення з нього аліментів,
оскільки допомога на утримання дитини
може сплачуватись як добровільно, так і
стягуватись примусово. Розмір
аліментів, який сплачується
добровільно відповідає зазвичай
встановленому.

До матеріалів справи приєднанні
довідки з місць роботи, з яких
вбачається, що ОСОБА_6 з 01.07.2013 року по
11.02.2014 року, займаючи посаду керівника
відділу збуту у ТОВ «Фітоалтай»
отримав за шість місяців заробітну
плату у розмірі 9448,50 грн. (а.с.87); з 04.02.2013
року по 30.04.2013 року, займаючи посаду
начальника оптового відділу ТОВ
«Цитрус Трейд» отримав дохід 4 071
грн.(а.с. 88).

За встановлених обставин колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги знайшли своє часткове
підтвердження, а тому колегія суддів
змінює розмір аліментів присуджений
рішенням суду першої інстанції,
враховуючи усталену судову практику
щодо частин від доходу, на двох дітей
(одна дитина - ?, двоє дітей - 1/3, тобто 1/6
на кожного). При цьому колегія суддів
погоджується з критичною оцінкою
представника позивача щодо посилання
апелянта на наявність кредитних
зобов`язань (а.с.79-86), оскільки відсутні
докази, що вказані грошові кошти
витрачаються на утримання дітей.

Згідно п.п. 3, 4 ст.309 ЦПК України
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права
є підставою для зміни рішення суду та
всиновлення розміру аліментів на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 рівні 1/6
від всіх видів його заробітку (доходу),
але не менш 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
встановленого на відповідний період
законом,

Колегія суддів роз'яснює, що згідно зі
ст. 192 СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до ст.185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 18 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
задовольнити.

Заочне рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2014
року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1, який зареєстрований АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_2, яка зареєстрована АДРЕСА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі
1/6 частини від всіх видів його
заробітку (доходу), але не менш 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку,
встановленого на відповідний період
законом, щомісячно, починаючи з 09 січня
2013 року і до досягнення повноліття
ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.І. Дрішлюк

О.М. Таварткіладзе

А.М.Кварталова