Справа № 369/9229/13-ц
Провадження № 2/369/2088/14
17.10.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору на виготовлення
виробів від 24 серпня 2012 року, стягнення
коштів, відшкодування моральної шкоди,
У вересні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання договору на виготовлення
виробів від 24 серпня 2012 року, стягнення
коштів, відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що 24 серпня 2012 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений
договір на виготовлення виробів.
Вказаний договір було укладено за
місцем знаходження будинку АДРЕСА_1, де
повинні бути виготовлені та
встановлені вироби за укладеним
Відповідно до умов вказаного
договору ОСОБА_2 зобов'язався
виготовити та встановити вироби, а
ОСОБА_1 здійснити оплату за виготовлені
та встановлені вироби. Відповідно до п.
2.4. Договору ОСОБА_2 повинен виконати
свої зобов'язання протягом 60 днів з
моменту набрання договором чинності, а
саме з моменту здійснення передплати.
За змістом п. 2.2.1. Договору
встановлено, що взаєморозрахунки
здійснюються у два етапи: перший етап -
передплата 70% від суми договору, а саме
14 000 грн. при підписанні договору;
другий етап - доплата решти 30% від суми
договору, а саме 6 000 грн. після здачі
встановлених виробів замовнику після
підписання акту прийому-передачі
ОСОБА_1 виконала свій обов'язок по
внесенню передплати, зокрема, сплатила
70% від суми договору, а саме 14 000 грн.,
про що свідчить напис ОСОБА_2 на тексті
договору: «Получена предоплата 14 000
грн. (підпис) ОСОБА_2 24.08.2012 г.»
В свою чергу, ОСОБА_2 своїх
обов'язків за договором не виконав,
станом на день звернення до суду вироби
Так, у зв'язку з порушенням ОСОБА_2
умов договору ОСОБА_1 було завдано
збитків у розмірі сплаченої передплати
Окрім того, п. 5.3. Договору за
несвоєчасне виконання робіт, послуг
виконавець виплачує неустойку у
розмірі 0,1% від суми договору за кожен
день прострочення. Сума договору
складає 20 000 грн., і свої обов'язки за
договором ОСОБА_2 повинен був виконати
до 24 жовтня 2012 року включно. Тому період
прострочення виконання обов'язків за
договором становить з 25 жовтня 2012 року
по 10 вересня 2013 року - 321 день. Таким
чином, неустойка, яку ОСОБА_2 має
сплатити відповідно до умов договору
складає 6 420 грн. 00 коп.
Окрім того, за період
прострочення виконання обов'язків за
договором ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити
інфляційні витрати в розмірі 70 грн. 00
коп., та 3% річних на суму 369,37 грн.
ОСОБА_1 зазначала, що внаслідок
невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за
договором на виготовлення виробів їй
було завдано моральної шкоди, яка
полягає у приниженні її честі та
гідності, тривалих хвилюваннях через
невиконані зобов'язання, витрачання
значних зусиль для врегулювання
ситуації, що виникла, і таку завдану
моральну шкоду вона оцінює у 5 000 грн.
Таким чином, загальна сума коштів,
яку ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2,
становить 25 859 грн. 37 коп.
Враховуючи викладене, позивач
ОСОБА_1 просила суд розірвати договір
на виготовлення виробів від 24 серпня 2012
року, укладений нею з ОСОБА_2, стягнути з
нього 25 859 грн. 37 коп. в рахунок
відшкодування шкоди, а також витрати по
сплаті судового збору у розмірі 258 грн.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав поданий
позов у повному обсязі та просив його
В судове засідання відповідач
ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки представник позивача у
судовому засіданні не заперечував
проти заочного розгляду справи, а
відповідач належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду справи, суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши думку учасників
процесу, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 серпня 2012
року ОСОБА_2 як виконавець, та ОСОБА_1 як
замовник, уклали договір на
виготовлення виробів. Загальна
вартість матеріалів та робіт за
вказаним договором становить 20 000 грн.,
і розрахунки за договором здійснюються
в два етапи: перший етап - передплата 70%
від суми договору, а саме 14 000 грн. під
час підписання договору, а другий етап -
залишок 30% від суми договору, а саме 6 000
грн. після передачі встановлених
виробів замовнику під час підписання
Акту прийому-передачі встановлених
Відповідно до п. 2.4. Договору виконавець
ОСОБА_2 зобов'язався виконати свої
обов'язки за договором протягом 60 днів
з моменту внесення передплати
Відповідно до п. 5.3. Договору за
несвоєчасне виконання своїх
зобов'язань виконавець ОСОБА_2 виплачує
неустойку 0,1% від суми договору за кожен
прострочений день виконання
зобов'язань за договором.
Відповідно до наявного в
матеріалах справи свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 26
травня 2011 року ОСОБА_3 є власником
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, і
вказане домоволодіння є місцем
виконання договору на виготовлення
ОСОБА_3, власник вказаного
домоволодіння, є чоловіком позивачки
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають на підставі договорів.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до вимог ст. 837 ЦК
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
Відповідно до положень ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Вимоги ст. 526 ЦК України
встановлюють, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. 839 ЦК
України підрядник зобов'язаний
виконати роботу, визначену договором
підряду, із свого матеріалу і своїми
засобами, якщо інше не встановлено
договором. Підрядник відповідає за
належну якість наданих ним матеріалу і
Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ст. 846 ЦК
України строки виконання роботи або її
окремих етапів встановлюються у
Відповідно до вимог ст. 610, 611 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
Відповідно до вимог ст. 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. У такому разі боржник
відповідає перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що настала після
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї зі сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 843 ЦК
України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Ціна роботи у договорі
підряду включає відшкодування витрат
підрядника та плату за виконану ним
Згідно з положеннями п. 2, 8, 9 ч. 2 ст.
16 ЦК України у якості способів захисту
цивільних прав та інтересів можуть
висупати визнання правочину недійсним,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної (немайнової)
Правила ч. 2 ст. 849 ЦК України
встановлюють право замовника
відмовитися від договору та вимагати
відшкодування збитків у разі, якщо
підрядник своєчасно не розпочав роботу
або виконує її настільки повільно, що
закінчення її у строк стає неможливим.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 852 ЦК України
за наявності у роботі істотних
відступів від умов договору підряду
або інших істотних недоліків замовник
має право вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10
Закону України «Про захист прав
споживачів» споживач має право
відмовитися від договору про виконання
робіт і вимагати відшкодування
збитків, якщо виконавець своєчасно не
приступив до виконання зобов'язань за
договором або виконує роботу так
повільно, що закінчити її у визначений
строк стає неможливим.
Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 серпня 2012
року уклали договір на виготовлення
виробів, що за своєю природою належить
до договорів підряду. При укладанні
вказаного договору сторонами було
дотримано всіх необхідних умов,
зокрема, щодо ціни договору, його
предмету та строків виконання. З тексту
договору суду зрозуміло, що на
виконання умов договору ОСОБА_1 як
замовник сплатила 14 000 грн. передплати,
та як наслідок, очікувала виконання
ОСОБА_2 його зобов'язань за договором.
Судом встановлено, що у
встановлений договором строк, а саме
протягом 60 днів, ОСОБА_2 не виконав
своїх зобов'язань за договором на
виготовлення виробів, чим істотно
порушив умови укладеного договору.
Відповідно до чинного законодавства
України та положень укладеного
договору ОСОБА_1 як замовник звернулася
до суду за захистом порушених ОСОБА_2
прав. Оскільки законодавством України
встановлений такий спосіб захисту, як
розірвання договору на вимогу
споживача у випадку істотного
порушення його умов з боку виконавця,
суд дійшов висновку про задоволення
вимоги позивача ОСОБА_1 про розірвання
договору на виготовлення виробів від 24
серпня 2012 року, укладного між нею та
Щодо вимоги позивача ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди за укладеним
договором, суд вважає, що така вимога не
підлягає до задоволення з наступних
На першій сторінці підписаного
сторонами договору про виготовлення
виробів наявна відмітка про те, що
ОСОБА_2 отримав передплату у сумі 14 000
грн., що підтверджується підписом
Правилами ст. 22 ЦК України
встановлено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
Згідно з правилами ч. 2 ст. 545 ЦК
України якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові.
Вимогами ст. 623 ЦК України
встановлено, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодовувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
На вимогу суду надати оригінал
договору на виготовлення виробів від 24
серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1
відмовився, посилаючись на те, що
витребування доказів у справі
відбувається за заявою однієї зі
сторін. Оскільки такої заяви не
надходило, отже факт укладення
договору та отримання коштів
відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється. Як
слідує з пояснень представника
позивача ОСОБА_1 суд не вправі
витребовувати оригінал договору.
Відповідно до чинного
законодавства Укарїни при виконанні
зобов'язання особа, яка надала кошти в
рахунок виконання договору, повертає
особі, яка отримала кошти, виданий
документ. Оскільки розписка ОСОБА_2 як
виконавця за договором та особи, яка
отримала кошти, наявна саме на
примірнику договору, суду необхідно
пересвідчитись в наявності у позивача
оригіналу договору на виготовлення
виробів з розпискою виконавця про
отримання коштів, як підтвердження
того, що отримані за договором кошти не
були повернуті ОСОБА_1, як замовнику за
Вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України
встановлений обов'язок сторони довести
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
шляхом надання письмових доказів
відповідно до вимог цивільного
процесуального законодавства.
Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Такі
дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Враховуючи викладене, суд
відмовляє позивачу ОСОБА_1 у
задоволенні вимог про відшкодування
грошових коштів за договором про
виготовлення виробів від 24 серпня 2012
року у зв'язку з недоведеністю вказаних
Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 5 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, суд
дійшов висновку про часткове її
задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22
Закону України «Про захист прав
споживачів» при задоволенні вимог
споживача суд одночасно вирішує
питання щодо відшкодування моральної
Відповідно до вимог п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
12 квітня 1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру, яких споживач зазнав
унаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ, що
настали через незаконні дії продавця,
виготівника, виконавця, або через їх
бездіяльність. Розмір відшкодування
моральної шкоди встановлюється судом і
визначення його не ставиться в
залежність від наявності матеріальної
шкоди, вартості товару (робіт, послуг),
суми неустойки, а має ґрунтуватися на
характері й обсязі моральних і
фізичних страждань, заподіяних
споживачеві в кожному конкретному
Відповідно до положень п. 3
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності, прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми,
настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (майнової)
шкоди» розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо) та з урахуванням
З матеріалів справи суду
зрозуміло, що позивач ОСОБА_1 зазнала
душевних переживань у зв'язку з
порушенням її законних прав як
споживача та замовника, через
неможливість використання замовлених
виробів у порядку та в строк,
встановлений договором, у зв'язку з
переживаннями щодо невиправдання
очікувань через порушення з боку
виготівника ОСОБА_2 умов укладеного
договору про виготовлення виробів від
24 серпня 2012 року, і тому суд дійшов
висновку про часткове задоволення
вимоги позивача ОСОБА_1 щодо
відшкодування моральної шкоди, та
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
1 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди. У решті вимог в цій
частині позову суд відмовляє у зв'язку
з їх недоведеністю позивачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
судові витрати по справі слід стягнути
з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 124 грн. 70
коп. на користь держави.
Керуючись п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 12
квітня 1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів», п.п. 3, 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (майнової)
шкоди», ч. 1 ст. 10, ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про захист прав споживачів», п. 1 ч. 2 ст.
11, п. 2, 8, 9 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 22, 23, 509, 525, 526, 530,
ч. 2 ст. 545, ст.ст. 610-612, 623, ч. 2 ст. 651, ст.ст.
837, 839, 843, 846, ч. 2 ст. 849, ч. 2 ст. 852
Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 10,
ст.ст. 57, 60, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 213, 215, 218, 224, 226
ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Розірвати Договір на
виготовлення виробів від 24 серпня 2012
року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.
У решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 124 грн. 70 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
потягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.