Справа № 405/1317/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого-судді:
Плохотніченко Л.І.

при секретарі:
Іванову А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на
протиправні дії державного виконавця
та бездіяльність виконавчої служби
щодо невиконання судового рішення

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернуся в Ленінський
районний суд м. Кіровограда зі скаргою
на протиправні дії державного
виконавця та бездіяльність виконавчої
служби щодо невиконання судового
рішення зазначивши, що рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 25.03.2013 року з
публічного акціонерного товариства
«Банк» Таврика» на його користь
стягнуто 3 241 308, 20 грн. боргу за
договором банківського строкового
вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСГ (391) 9114
від 04 січня 2012 року. За вказаним
рішенням суду було виписано виконавчий
лист, який 25.04.2013 року стягувачем
звернено до виконання до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

30.04.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві ОСОБА_2 було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
копія якого направлена на адресу
боржника для виконання рішення суду в
добровільному порядку.

17.05.2013 року державним виконавцем Бялим
М.Г. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, яку ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області скасовано.

В обґрунтування скарги, заявником
вказується на недбале ставлення
державного виконавця Бялого М.Г. до
виконання своїх обов’язків, який
простою кореспонденцією на адресу
боржника відправив виконавчого листа,
котрого в подальшому було втрачено.

Після отримання стягувачем у
Ленінському районному суді м.
Кіровограда дубліката виконавчого
листа, вказаний виконавчий документ
було повторно направлено на виконання
до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

24.06.2014 року виконавче провадження,
згідно з отриманим стягувачем
повідомленням було зупинено з мотивів
відкликання постановою НБУ від 20.03.2013
року № 97 банківської ліцензії ПАТ
«Банк» «Таврика» та прийняттям рішення
про його ліквідацію, з чим стягувач не
погоджується, вважаючи, що держаним
виконавцем необґрунтовано не
виконується рішення суду.

Заявник у судове засідання з’явився,
скаргу, посилаючись на викладені в ній
обставини підтримав та просив
задовольнити.

Представники ПАТ «Банк Таврика» та
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві до суду надали письмові
заперечення, відповідно до яких
просили відмовити у задоволенні
скарги. Крім того, ПАТ «Банк Таврика» до
суду надало заяву про закриття
провадження у справі. У судове
засідання не з’явилися, проте були
належним чином повідомлені про день,
час та місце розгляду скарги.

З урахуванням вказаних вище обставин,
суд ухвалив розглянути справу за даної
явки на підставі пояснень заявника та
наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи та надавши
оцінку доказам у їх сукупності суд
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 25.03.2013 року з
публічного акціонерного товариства
«Банк» Таврика» на користь заявника
стягнуто 3 241 308, 20 грн. боргу за
договором банківського строкового
вкладу «Пенсійний» (391-550) № ПСГ (391) 9114
від 04 січня 2012 року. За вказаним
рішенням суду було виписано виконавчий
лист, який 25.04.2013 року стягувачем
звернено до виконання до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві.

30.04.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві ОСОБА_2 було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження,
копія якого направлена на адресу
боржника для виконання рішення суду в
добровільному порядку.

17.05.2013 року державним виконавцем Бялим
М.Г. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, яку ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області скасовано.

Після отримання стягувачем у
Ленінському районному суді м.
Кіровограда дубліката виконавчого
листа, вказаний виконавчий документ
було повторно направлено на виконання
до відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

24.06.2014 року виконавче провадження,
згідно з отриманим стягувачем
повідомленням було зупинено з мотивів
відкликання постановою НБУ від 20.03.2013
року № 97 банківської ліцензії ПАТ
«Банк» «Таврика» та прийняттям рішення
про його ліквідацію.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження», визначено
обставини, які зумовлюють обов’язкове
зупинення виконавчого провадження.
Так, п. 9 ч. 1 зазначеної статті
встановлено, що виконавче провадження
підлягає обов’язковому зупиненню в
разі здійснення тимчасової
адміністрації неплатоспроможного
банку або ліквідації банку, відповідно
до Закону України «про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
крім випадків, пов’язаних з виплатою
коштів за вкладами вкладників за
договорами, строк яких закінчився та за
договорами банківського рахунку
вкладників у межах суми відшкодування,
що гарантується Фондом; витрат
пов’язаних із забезпеченням
операційної діяльності такого банку;
виплати заробітної плати, авторської
винагороди, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров’я
працівників банку.

Верховною Радою України прийнято Закон
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
запобігання негативному впливу на
стабільність банківської системи, який
набрав чинності 11 липня 2014 року Цим
законом внесено зміни до Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: в пункті 9 частини 1 статті 37 слова
«крім випадків, пов’язаних з виплатою
коштів за вкладами вкладників за
договорами, строк яких закінчився та за
договорами банківського рахунку
вкладників у межах суми відшкодування,
що гарантується Фондом; витрат
пов’язаних із забезпеченням
операційної діяльності такого банку;
виплати заробітної плати, авторської
винагороди, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров’я
працівників банку» виключено.

Таким чином, у разі здійснення
тимчасової адміністрації
неплатоспроможного банку або
ліквідації банку, відповідно до Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» виконавче
провадження підлягає обов’язковому
зупиненню.

Так, згідно з пунктом 7 частини третьої
статті 46 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» з
дня призначення уповноваженої осби
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб у разу прийняття Національним
банком України рішення про ліквідацію
банку втрачають чинність публічні
обтяження чи обмеження на
розпорядження ( у тому числі арешти)
будь – яким майном (коштами) банку.
Накладення нових обтяжень чи обмежень
на майно банку не допускається.

При цьому, згідно з пунктом 3 частини
першої статті 49 Закону у разі
ліквідації юридичної особи – боржника,
якщо виконання їх обов’язків чи вимог
у виконавчому провадженні не допускає
правонаступництва, виконавче
провадження підлягає закінченню.

У відповідності до частини другої
статті 67 Закону у разі ліквідації
боржника – юридичної особи, виконавчий
документ надсилається ліквідаційній
комісії (ліквідатору) для вирішення
питання про подальший порядок
виконання рішення у встановленому
законом порядку. У разі надходження
виконавчого документа до
ліквідаційної комісії (ліквідатора)
арешт з майна боржника знімається за
постановою державного виконавця,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Суд також зазначає, що зазначені ПАТ
«Банк Таврика» обставини не є
підставою для закриття провадження у
справі, а тому суд вважає, що в
задоволенні заяви про закриття
провадження у справі слід відмовити.

Таким чином скарга на протиправні дії
державного виконавця та бездіяльність
виконавчої служби щодо невиконання
судового рішення задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст..ст. 383-388 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження»,

У Х В А Л
И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
протиправні дії державного виконавця
та бездіяльність виконавчої служби
щодо невиконання судового рішення, -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м.
Кіровограда

Л. І.
Плохотніченко