Справа № 283/2202/14-ц
провадження №2/283/643/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2014 року

Малинський районний суд Житомирської
області в складі: під головуванням
судді Ярмоленка В.В., з секретарем
судових засідань Пух Н.М., з участю
прокурора Яричевської Н.М., сторін по
справі, розглянувши на відкритому
судовому засіданні в м. Малині цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди,
завданої внаслідок ушкодження здоров'я
в дорожньо-транспортній пригоді та
відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної відповідачем внаслідок
порушення ним правил дорожнього руху 02
травня 2014 року близько 21-ї години 30
хвилин. В цей час, ОСОБА_5 керуючи
автомобілем ГАЗ-3110 д.н.з. НОМЕР_3 в стані
алкогольного сп'яніння рухаючись по
вулиці Винниченка в м. Малині при
переїзді перехрестя з вулицею Шевченка
проявив неуважність, не впевнився у
відсутності перешкоди для руху, скоїв
наїзд на пішоходів, а саме: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
переходили проїзну частину по
пішохідному переходу. В результаті ДТП
її діти отримали тілесні ушкодження.

Постановою апеляційного суду
Житомирської області від 15 серпня 2014
року ОСОБА_5 був визнаний винним в
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Позивач по справі є матір'ю
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Внаслідок наїзду її дітям завдано
моральної та матеріальної шкоди, яку
відповідач і не намагався
відшкодувати, розмір якої вона
збільшила в судовому засідання та
просила стягнути 1050 грн. матеріальних
збитків, пов'язаних з придбанням ліків,
а також по 8 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди кожному.

В судовому засіданні підтримала
позовні вимоги, просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав,
показавши, що безпосередньою причиною
зіткнення 02 травня 2014 року автомобіля
під його керуванням з дітьми, було
недотримання останніми правил
дорожнього руху при переході ними
дороги. При цьому, діти відразу почали
вимагати від нього відшкодування
пошкодженої гітари, будь-яких скарг на
ушкоджений стан здоров'я від них не
поступало. 06 травня 2014 року він віддав
ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4
6000 грн. в рахунок пошкодження майна, а
саме гітари. Крім того, вони написали
розписки про відсутність до нього
матеріальних та моральних претензій.

Вислухавши сторони по справі,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовна
заява підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Постановою апеляційного суду
Житомирської області від 15 серпня 2014
року визнано ОСОБА_5 винуватим у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, за те, що він 02 травня 2014 року о 21
годині 55 хвилин керував автомобілем
Винниченка в м. Малині, який був
технічно несправним, під час
засліплення зустрічним автомобілем
проявив неуважність і здійснив наїзд
на пішоходів, які переходили проїзну
частину на пішохідному переході. В
результаті ДТП,скоєного внаслідок
порушення ОСОБА_5 вимог п.п. 31.1, 2.3, 1.10
ПДР, автомобіль отримав механічні
пошкодження.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення,
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
особи, стосовно якої ухвалено
постанову з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

З свідоцтва про народження ОСОБА_3
(НОМЕР_1) ОСОБА_4 (НОМЕР_2) вбачається, що
їх матір'ю є ОСОБА_2, позивач по справі.

Правовідносини відшкодування шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою регулюються нормами ст.ст. 22,
23, 1166,1167, 1187 ЦК України.

Згідно з цими статтями майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Заявляючи вимогу про відшкодування їй
1050 грн. витрат, пов'язаних з придбанням
ліків, ОСОБА_2 надала накладну №242 від
26.09.2014 року та фіскальний чек про
придбання нею ноофену, гилоби.

Допитані свідки лікарі Малинського
МРТМО педіатр ОСОБА_8, невропатолог
ОСОБА_9 підтвердили обставину
звернення за медичною допомогою в
травні - червні 2014 року ОСОБА_4 з скаргою
на забій колінного суглобу та втрату
пам'яті. Разом з тим, позивачем не
доведено факт причинного зв'язку між
ДТП 02 травня 2014 року та придбанням в
вересні 2014 року медичних препаратів,
оскільки наслідків травмування ОСОБА_4
лікарями не виявлено, а судом не
встановлено.

Таким чином, безпідставною є вимога про
відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. При
визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Оцінюючи завдану потерпілим моральну
шкоду, суд також враховує роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України в
постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» і бере до уваги характер та
обсяг душевних страждань, яких зазнали
неповнолітні потерпілі, їх глибину,
характер немайнових втрат та наявність
самого факту дорожньо-транспортної
події 02 травня 2014 року з їх участю, що
само по собі породжує наслідки
немайнового характеру.

Враховуючи всі вищевказані
обставини та виходячи з засад
розумності і справедливості суд
вважає, що визначений позивачем розмір
моральної шкоди є завищеним і вважає,
що співмірним розміром моральної
шкоди, яка підлягає стягненню на
користь позивача в інтересах ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, буде сума 2 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 3,10, 11,60,88, 209, 212, 215
ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166- 1168, 1187 ЦК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою 02 травня 2014 року 1000 (одну
тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування моральної шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою 02 травня 2014 року 1000 (одну
тисячу) гривень.

В решті вимог позову відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Малинський
районний суд, а особами, які не були
присутні під час проголошення рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: В. В. Ярмоленко