У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя у складі
головуючого судді Галущенко Ю.А.,при
секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1,зацікавлена особа ОСОБА_2,на
бездіяльність головного державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3(далі державний
виконавець),-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 р. ОСОБА_1звернулася до
суду зі скаргою на бездіяльність
головного державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_4

В обгрунтування скарги зазначає,що
17.12.2013 р. Шевченківським районним судом
м.Запоріжжя був виданий виконавчий
лист № 336/4762/13-ц про стягнення з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суми боргу 7695
гр.45 коп.та судового збору у сумі 229 гр.40
коп.

23.01.2014 р.за заявою стягувача було
відкрито виконавче провадження ВП №
4168850 про примусове виконання вказаного
вище виконавчого листа.

28.03.2014 р. була винесена постанова
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошена заборона його
відчуження.

25.04.2014 р.була винесена постанова
державного виконавця про повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження».

11.06.2014 р. уповноважений представник
стягувача повторно звернувся до ВДВС
Шевченківського району з заявою про
відкриття виконавчого провадження на
підставі вказаного виконавчого
документу.

16.06.2014 р. державним виконавцем була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43697661 про
примусове виконання виданого 17.12.2013 р.
Шевченківським районним судом
м.Запоріжжя виконавчого листа №
336/4762/13-ц про стягнення з ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1суми боргу 7695 гр.45 коп.та
судового збору у сумі 229 гр.40 коп.

Посилаючись на те,що державний
виконавець своєю бездіяльністю,яка
полягає у не проведенні виконавчих
дій,направлених на примусове виконання
судового рішення,не встановив
наявності(відсутності)у боржника
доходів,на які можливо звернути
стягнення,іншого рухомого майна,яке
можливо вилучити у боржника,не звернув
стягнення на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1,що належить боржнику,чим
порушує права стягувача,просить суд
визнати незаконною бездіяльність
головного державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
стягувача за довіреністю ОСОБА_5доводи
скарги щодо незаконності
бездіяльності державного виконавця
підтримала та просила її задовольнити.

Пояснила,що в процесі примусового
виконання виконавчого листа № 336/4762/13-ц
,виданого 17.12.2013 р.Шевченківським
районним судом м.Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1суми боргу 7695 гр.45 коп.та
судового збору у сумі 229 гр.40
коп.,державний виконавець не направила
запитів про наявність
(відсутність)доходів у виді заробітної
плати,пенсії боржника,не направила
запитів про наявність (відсутність) у
боржника транспортних засобів,не
зробила запиту до Держкомзему про
наявність (відсутність)у боржника
земельних ділянок,не встановила
наявності у боржника іншого рухомого
майна,яке можливо вилучити. Вважає,що
за таких обставин порушується право
стягувача отримати грошові кошти за
судовим рішенням у повному обсязі.

Головний державний виконавець
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_3Г.в
судовому засіданні просила суд
відмовити в задоволенні
скарги,оскільки в процесі примусового
виконання виконавчого листа № 336/4762/13-ц
,виданого 17.12.2013 р.Шевченківським
районним судом м.Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1суми боргу 7695 гр.45 коп.та
судового збору у сумі 229 гр.40 коп. нею у
межах повноважень,наданих Законом
України «Про виконавче
провадження»,були вчинені всі можливі
передбачені законом дії,спрямовані на
виконання судового рішення,внаслідок
чого сума судового збору з боржника
стягнута на користь стягувача
повністю, частково стягнута сума
боргу,у боржника відсутнє майно,на яке
можливо звернути стягнення,джерело
доходів боржника не встановлено. Строк
примусового виконання судового
рішення не закінчився,до закінчення
виконавчого провадження державним
виконавцем заплановано проведення
перевірки майнового стану боржника за
місцем його проживання.Законом України
«Про виконавче провадження» визначено
перелік виконавчих дій,які
зобов*язаний здійснювати державний
виконавець в межах виконавчого
провадження,проте порядок та строки їх
вчинення визначається державним
виконавцем самостійно.

Зацікавлена особа боржник ОСОБА_2В.в
судове засідання не
з*явилася,викликалися належним чином
шляхом направлення судової
повістки,яка повернулася до суду за
закінченням терміну зберігання,що не
перешкоджає розгляду скарги по суті.

Всебічно вивчивши обставин
справи,заслухавши пояснення учасників
процесу,оцінивши в сукупності письмові
докази,суд встановив,що скарга не
підлягає задоволенню,виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою,якщо
вважають,що рішенням,дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення,ухваленого
відповідно до цього Кодексу,порушено
їх права чи свободи.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що сторони виконавчого провадження
мають право оскаржувати рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця з питань виконавчого
провадження у порядку,встановленим цим
Законом.

У відповідності до ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець при виконанні рішень судів
(інших органів) здійснює необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.12.2013 р. Шевченківським районним судом
м.Запоріжжя був виданий виконавчий
лист № 336/4762/13-ц про стягнення з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суми боргу 7695
гр.45 коп.та судового збору у сумі 229 гр.40
коп.

11.06.2014 р. стягувач звернувся до ВДВС
Шевченківського району з заявою про
відкриття виконавчого провадження на
підставі вказаного виконавчого
документу.

Заява про відкриття виконавчого
провадження була зареєстрована у
Шевченківському ВДВС 13.06.2014 р.та
передана головному державному
виконавцю Харченко О.С.16.06.2014
р.,заведено виконавче провадження №
623/11 номер за ЄДРВП 43697661.

Як передбачено ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження»,державний
виконавець зобов*язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче
провадження,якщо,зокрема,не закінчився
строк пред*явлення такого документа до
виконання,про що протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
відповідну постанову.

16.06.2014 р.державним виконавцем була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження,копія якої
16.06.2014 р.за вих.№1817/14 направлена
сторонам виконавчого провадження.

Боржника письмово було повідомлено про
необхідність самостійного виконання
рішення у строк до 20.06.2014 р.та про
обов*язок сторін виконавчого
провадження письмово повідомляти
державного виконавця відносно
обставин,які є істотними для
виконавчого провадження.

Одночасно з відкриттям виконавчого
провадження,16.06.2014 р.державним
виконавцем були направлені електронні
запити з метою перевірки
наявності(відсутності)у боржника
ОСОБА_2доходів ,у тому числі у виді
пенсії,за цивільно-правовими
договорами,рахунків в установах банків
та інших фінансових установах,
відповіді на які долучені до
матеріалів виконавчого провадження.

До сектору адресно-довідкової роботи
УДМС та користувачу бази даних АІС
«Автомобіль» були направлені запити по
реєстрацію місця проживання боржника
та наявності зареєстрованих за нею
прав власності на автомобілі,відповіді
на які долучені до матеріалів
виконавчого провадження.

Як передбачено статтею 27 Закону
України «Про виконавче провадження»,у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.32 цього ж
Закону,заходами примусового виконання
рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток),доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 30 цього ж Закону встановлені
строки здійснення виконавчого
провадження,зокрема частиною другою
визначено,що державний виконавець
провадить виконавчі дії з виконання
рішення до завершення виконавчого
провадження у встановленому цим
Законом порядку і зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк,який
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Статтею 52 цього ж Закону визначено
порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника.

1.Звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

2.Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах.

3.Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

4.На кошти та інші цінності боржника,
що знаходяться на рахунках,вкладах та
на зберіганні у банках чи інших
фінансових установах,накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках,які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

5.У разі відсутності у боржника коштів
та інших цінностей,достатніх для
задоволення вимог стягувача,стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

6.Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

7.У разі якщо сума, що підлягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

Державним виконавцем не виявлено
наявності у боржника рахунків в
установах банків,джерел отримання
доходів,заробітної плати або
пенсії,тому звернути стягнення на
кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника ,на доходи боржника,як то
передбачено ч.2,3,4 вказаної статті,
неможливо.

Державним виконавцем не виявлено
наявності у боржника рухомого
майна,зокрема,автомобілю,тому звернути
стягнення на належне боржнику рухоме
майно неможливо.

На підставі отриманих відомостей про
наявність у власності боржника 1/4
частини квартири АДРЕСА_2,державним
виконавцем була винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошена
заборона його відчуження,про що наявна
довідка з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Враховуючи,що сума,що підлягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника ,яким є 1/4 частини квартири
АДРЕСА_2,не здійснюється.

Відповідно до платіжних доручень від
08.07.2014 р.,08.09.2014 р.Шевченківським ВДВС на
користь стягувача перераховані суми
грошового стягнення з ОСОБА_2170 гр.та 270
гр.відповідно.

З наведеного суд встановив,що
державний виконавець вживає всіх
можливих заходів для заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

На час звернення стягувача із даною
скаргою ,строк здійснення виконавчого
провадження не закінчився,що дає право
державному виконавцю в межах
виконавчого провадження до його
закінчення самостійно визначити
строки проведення перевірки майнового
стану боржника за місцем його
проживання.

Таким чином,порушення прав
заявника,які він визначив у скарзі, не
знайшли свого підтвердження,а з
матеріалів справи суд встановив,що дії
державного виконавця були вчинені у
відповідності до Закону та не призвели
до порушень прав заявника.

За змістом роз*ясень п.3 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р.»Про
практику розгляду судами скарг на
рішення,дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах»,при
розгляді скарг на рішення,дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суди повинні
враховувати ,що Закон «Про виконавче
провадження» передбачає заборону на
зловживання процесуальними правами
під час здійснення виконавчого
провадження. Так,державний виконавець
зобов*язаний вживати передбачені
Законом «Про виконавче провадження»
заходи примусового виконання
рішень,неупереджено,своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі
дії(ч.1 ст.11),а особи,які беруть участь у
виконавчому провадженні,зобов*язані
сумлінно користуватись усіма наданими
їм правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій(ч.7 ст.12)

Як пояснила в судовому засіданні
представник заявника,поданням даної
скарги вона стимулює державного
виконавця до більш активних дій та
розраховує на періодичне повторення
запитів до відповідних установ щодо
перевірки доходів та майна боржника.

Суд оцінює таку позицію заявника не
ґрунтованою на законі як зловживання
наданими стороні виконавчого
провадження правами, оскільки
представник,за її ж поясненнями в
суді,знайомився з матеріалами
виконавчого провадження та був
обізнаний про викладені вище
обставини.

Відповідно до ст.387 ЦПК України,якщо за
результатами розгляду скарги на
рішення,дії чи бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд встановить,що рішення,дії чи
бездіяльність було прийнято або
вчинено відповідно до закону,у межах
повноважень суб*єкта оскарження і
права чи свободи заявника не було
порушено,суд постановляє ухвалу про
відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного вище суд
встановив підстави відмовити в
задоволенні скарги,оскільки
бездіяльності державного
виконавця,яку за змістом скарги
визначив заявник,не встановлено .

На підставі ст.383,387 ЦПК
України,ст.11,12,25,27,30,32,52 Закону України
«Про виконавче провадження»,суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність головного державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3 Григорівни-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Запорізької області
протягом п*яти днів після її оголошення
шляхом подання апеляційної скарги, а
особами, які беруть участь у справі, але
не були присутні в залі судового
засідання під час проголошення ухвали,
- в той же строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Ю.А.Галущенко