Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6143/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого - судді Шаповал
Т.В.

при секретарі - Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтави справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» про стягнення суми
вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Київського
районного суду м. Полтави з позовом до
відповідача про стягнення суми вкладу,
посилаючись на те,що між ним та ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» укладено
договір про банківський строковий
вклад «Блискуча сімка» в доларах США
№331832/176554/07-14 від 08 вересня 2014 року,
відповідно до умов якого вніс на
депозитний рахунок кошти в сумі 38 000
доларів США. Строк договору закінчився
14 вересня 2014 року. 10 вересня він
направив письмову вимогу до
відповідача про отримання суми вкладу,
однак отримав відповідь, в якій
вказано, що банк не має права видавати
готівкою в іноземній валюті з
депозитних рахунків клієнтів більш ніж
15 000 грн. на добу на одного клієнта в
еквіваленті за офіційнии курсом НБУ,
керуючись п.9 Постанови НБУ від 29.08.2014
року №540. Відповідачем фактично
відмовлено йому в поверненні коштів.

Просив суд стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» користь ОСОБА_1 за
договором №331832/176554/07-14 від 08 вересня 2014
року суму депозитного вкладу - 38 000
доларів США.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, надавши
пояснення, аналогічні викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача, в судовому
засідання заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
вимоги постанови НБУ від 29 серпня 2014
року № 540.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між позивачем
та відповідачем 08 вересня 2014року
укладено договір про банківський
строковий вклад «Блискуча сімка» в
доларах США .

П.1.1 Договору визначено, що Клієнт
вносить, а Банк приймає грошові кошти в
доларах США на депозитний рахунок
3/2630.3.058320.037 у сумі 38 000 доларів США
на строки : з 08 вересня 2014 року по 14
вересня 2014 року ....

П.2.9 сторони визначили, що після
закінчення будь-якого із строків,
визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13 цього договору,
або настання інших обставин,
визначених чинним законодавством
України чи цим договором, кошти з
депозитного рахунку №3/2630.3.058320.037
повертаються клієнту за його письмовою
вимогою шляхом видачі готівки або
перерахування на його власний поточний
або інший депозитний рахунок, а дія
цього договору припиняється. Клієнт
зобов»язаний надати банку зазначену
письмову вимогу у випадку повенення
суми вкладу, що перевищує 6 000 доларів
США не пізніше ніж за два робочі дні до
дати закінчення того строку із числа
визначених п.п. 1.1.1.-1.1.13, після
закінчення якого клієнт письмово
вимагає повернення вклададу.

10 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до банку з вимогою повернути
банківський вклад.

Згідно листа ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», адресованого ОСОБА_1 від 15
вересня 2014 року, зазначено , що у
відповідності з положеннями
Постанови НБУ від 29.08.2014 року №540 «Про
введення додаткових механізмів для
стабілізації грошово-кредитного та
валютного ринків України»,
уповноважені банки зобов»язані
обмежити видачу готівкових коштів в
іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати в межах до 15 000 грн. на
добу на одного клієнта в еквіваленті за
офіційним курсом НБУ.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивачем на день розгляду
справи коштів в рахунок повернення
вкладу взагалі не отримував.

Даний факт не заперечував
представник відповідача. Крім того,
вказав, між позивачем та ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» укладено ще
декілька договорів, а оскільки згідно
Постанови НБУ від 29.08.2014 року №540
втановлено обмеження видачі
готівкових коштів в межах до 15 000 грн.
на добу на одного клієнта, тому
позивачу кошти по даному договору не
виплачуються взагалі.

Суд вважає, що в даному випадку
відповідач прийшов до помилкового
висновку про неможливість повернення
вкладу позивачу.

При цьому суд бере до уваги, що
правовідносини між сторонами виникли з
договору банківського вкладу та
регулюються його умовами.

Крім того, суд, вирішуючи даний спір,
керується та застосовує нормами
Цивільного кодексу України, оскільки
норми Цивільного кодексу України
порівняно з Постановою НБУ мають вищу
юридичну силу, .

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
вклад ( депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, як і
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначеного такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК
України, за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона, що
прийняла від другої сторони (
вкладника) або для неї грошову суму
(вклад), що надійшла, зобов»язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї або дохід в іншій формі
на умовах та в порядку , встановлених
договором. До відносин банку та
вкладника за рахунком, на який внесений
вклад, застосовуються положення про
договір банківського рахунка, якщо
інше не встановлено цією главою або не
випливає із суті договору банківського
вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України, договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу (
вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов»язаний видати вклад
або його частину на першу вимогу
вкладника, крім випадків зроблених
юридичними особами на інших умовах
повернення, як і встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов»язання повинне виконуватися
належним чином, згідно з умовами
договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов , визначених змістом зобов»язання.

Суд, враховуючи вищевикладені
обставини та приймаючи до уваги, що
відповідач не повернув позивачу суму
банківського вкладу, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з відповідача суми вкладу в
розмірі 38 000 доларів США підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» про
стягнення суми вкладу задовольнити:

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» користь ОСОБА_1 за
договором №331832/176554/07-14 від 08 вересня 2014
року суму депозитного вкладу - 38 000
доларів США,

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» на користь
держави 3 654 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня його
проголошення.

Головуючий

Т.В.Шаповал