Номер провадження: 22-ц/785/7097/14
Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Вадовської Л.М.,

суддів -
Ващенко Л.Г,

Плавич
Н.Д.,

при секретарі -
Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої
особи приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на квартиру за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 19 червня 2014 року ,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 10 лютого 2014
року до суду з вищеназваним позовом,
вказав, що ОСОБА_4 7 червня 2013 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
видано свідоцтво про належність на
праві власності на набутої в порядку
реалізації предмета іпотеки
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.
Посилаючись на видачу свідоцтва під
час дії ухвали суду про арешт квартири
в порядку забезпечення позову про
визнання результатів прилюдних торгів
недійсними, вважаючи продаж квартири з
прилюдних торгів, видачу свідоцтва про
належність придбаного з прилюдних
торгів майна на праві власності та
державну реєстрацію права власності
правочином, ОСОБА_3 на підставі частин
1-3,5,6 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК
України просив визнати недійсним
посвідчене 7 червня 2013 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
свідоцтво про належність ОСОБА_4 на
праві власності квартири АДРЕСА_1,
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_4 на квартиру (а.с.2-4).

Відповідач ОСОБА_4 в особі представника
позов не визнав.

Третя особа приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 пояснень, заперечень
не надала.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 19 червня 2014 року в позові
відмовлено (а.с.63).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт
мотивував порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, заслухавши пояснення,
дослідивши докази, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Згідно договору позики грошей,
укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
посвідченого 18 червня 2009 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за №1991,
ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 у власність
кошти в сумі 212160,00 грн., еквівалентних
27200,00 доларів США, на строк до 18 червня
2010 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за нотаріально посвідченим договором
позики грошей між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
укладено іпотечний договір,
посвідчений 18 червня 2009 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за №1992, за
яким передано в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 36,0 кв. м,
житловою площею 19,0 кв. м.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 29 листопада 2011 року з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто за
нотаріально посвідченим 18 червня 2009
року договором позики грошей
заборгованість в сумі 112992,18 грн. та
судові витрати.

Рішення приведено до примусового
виконання, в ході якого ОСОБА_4 як
іпотекодержатель подав 8 жовтня 2012 року
до другого Суворовського ВДВС
Одеського МУЮ заяву про звернення
стягнення по виконавчому листу №2-5635/11
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до протоколу №10/422/12/1
проведення прилюдних торгів,
затвердженого директором Одеської
філії ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» 14 грудня 2012 року, торги
проведено в присутності боржника
ОСОБА_3, переможцем таких визначено
ОСОБА_4 (він же іпотекодержатель). 29
грудня 2012 року другий Суворовський
ВДВС Одеського МУЮ отримав від
Одеської філії ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» пакет
документів згідно проведеним 14 грудня
2012 року прилюдним торгам за договором
№10/442/12/1 від 29 жовтня 2012 року. На
підставі пакету документів державним
виконавцем 29 грудня 2012 року складено
акт про реалізацію предмета іпотеки,
акт затверджено начальником другого
Суворовського ВДВС Одеського МУЮ.

Відповідно до статті 54 Закону України
«Про виконавче провадження» на
підставі акта державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 7 червня 2013
року видано свідоцтво, яким посвідчено
належність ОСОБА_4 на праві власності
квартири АДРЕСА_1. Державна реєстрація
права власності ОСОБА_4 на нерухоме
майно проведена 7 червня 2013 року (а.с.6-7,
31-46).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 13 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
21 листопада 2013 року, відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3 до другого
Суворовського ВДВС Одеського МУЮ,
Одеської філії ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», ОСОБА_4 про
визнання недійсними результатів
прилюдних торгів (а.с.49-51, 52-55).

Вимоги про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
квартиру, скасування державної
реєстрації речового права на придбане
з прилюдних торгів нерухоме майно
заявлено з підстав недодержання вимог
частин 1-3,5,6 статті 203, частини 1 статті 215
ЦК України, при цьому позивач виходить
з того, що купівля-продаж майна з
прилюдних торгів, видача нотаріусом
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів, державна реєстрація
речового права в цілому є правочином.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з
відсутності правових підстав для
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Видане нотаріусом свідоцтво, яким
посвідчено належність особі
придбаного з прилюдних торгів майна на
праві власності, саме по собі є не
правочином, а документом, що посвідчує
речове право, що набуто на підставі
правочину як то купівлі-продажу майна з
прилюдних торгів. Таким чином,
дійсність свідоцтва напряму залежить
від дійсності результатів прилюдних
торгів, а оскільки у визнанні
недійсними результатів прилюдних
торгів судовим рішенням відмовлено, то
й підстав вважати недійсним свідоцтво,
що посвідчує належність особі
придбаного з прилюдних торгів майна, не
має.

Суд першої інстанції встановив
обставини, що мають значення для
справи, його висновки відповідають
таким. Рішення ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права, ухвалено з
дотримання норм процесуального права,
правові підстави для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 19 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю
третьої особи приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
квартиру - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
Л.М.Вадовська

Судді
Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич