АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/6947/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1827/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю: секретаря Сацюк Г.О.,

представника апелянта ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 березня 2014
року у справі за позовом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк),
звертаючись до суду з вказаним позовом,
зазначило, що 07 травня 2008 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №
014/2755/73/739, згідно умов якого останньому
наданий кредит у розмірі 34007 доларів
США на строк до 06 травня 2015 року із
сплатою 12,95% річних за користування
кредитними коштами. Позичальник
зобов'язався погашати кредит і
проценти рівними щомісячними
платежами у розмірі згідно з графіком
(п. 5.1 договору), а в разі прострочення -
сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення (п. 14.3 договору). Крім того,
ОСОБА_3 зобов'язався достроково
погасити кредит на вимогу кредитора (п.
7.3 договору). Позичальник належним
чином взяті на себе зобов'язання не
виконує, достроково на вимогу кредит не
повернув. Тому позивач просив стягнути
з відповідача заборгованість за
кредитним договором у сумі 21524,57
доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 172045 грн. 89 коп., у тім
числі: 14958,60 доларів США -
заборгованість за кредитом, 2274,29
доларів США - заборгованість за
відсотками, 4291,68 доларів США - пеня за
прострочення сплати кредиту і
відсотків.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 березня 2014
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» заборгованість за
кредитним договором № 014/2755/73/739 від 07
травня 2008 року у сумі 21524,57 доларів США,
що за курсом НБУ еквівалентно 172045,89
грн., у тім числі: заборгованість за
кредитом - 14958,60 доларів США, що
еквівалентно 119564 грн. 09 коп.,
заборгованість за відсотками - 2274,29
доларів США, що еквівалентно 18178 грн. 40
коп., пеня за прострочення сплати
кредиту та відсотків - 4291,68 доларів США,
що еквівалентно 34303 грн. 40 коп. та судові
витрати.

ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, в апеляційній скарзі
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у позові.
Посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Суд неналежно оцінив докази по справі.
Кредит надавався на придбання
транспортного засобу і кошти
перераховувались ПП - автоцентр
«ЛИГА-ІІ» у сумі 161535 грн. Кредитні кошти
у доларах США не отримував, відповідно
повертатися кредит має у національній
валюті. Банківські документи оформлені
з порушенням вимог діючого
законодавства. При вирішенні вимог про
стягнення пені не застосовано позовну
давність.

У засіданні апеляційного суду
представник апелянта ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала.
Представник позивача визнав її не
обґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 07 травня 2008 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффвйзеп Банк Аваль», і ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №
014/2755/73/739, згідно умов якого останньому
наданий кредит у розмірі 34007 доларів
США на строк до 06 травня 2015 року із
сплатою 12,95% річних за користування
кредитними коштами. Позичальник
зобов'язався погашати кредит і
проценти рівними щомісячними
платежами у розмірі згідно з графіком
(п. 5.1 договору). За прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за цим договором
позичальник сплачує кредитору пеню у
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення (п.
14.3 договору). Згідно п. 7.3 договору
ОСОБА_3 зобов'язався достроково
погасити кредит на вимогу кредитора.
Взяті на себе зобов'язання позичальник
належним чином не виконує, достроково
на вимогу кредит не повернув. Станом на
09 вересня 2013 року заборгованість
складає 21524,57 доларів США, що за курсом
НБУ еквівалентно 172045 грн. 89 коп., у тім
числі: 14958,60 доларів США -
заборгованість за кредитом, що
еквівалентно 119564 грн. 09 коп.; 2274,29
доларів США - заборгованість за
відсотками, що еквівлентно 18178 грн. 40
коп.; 4291,68 доларів США - пеня за
прострочення сплати кредиту і
відсотків, що еквівалентно 34303 грн. 40
коп.

Наведене підтверджується матеріалами
справи, а саме копіями кредитного
договору № 014/2755/73/739 від 07 травня 2008
року з додатками (т.1, а.с.11-17), вимоги про
дострокове погашення грошових
зобов'язань за кредитним договором (т.1,
а.с. 20), договору купівлі-продажу
транспортного засобу (т.1, а.с.35),
договору № НОМЕР_2 на відкриття та
ведення поточного рахунку (т.1, а.с.5),
договору № 29 на відкриття та
ведення поточного рахунку «Для виплат»
(т.1, а.с.56), меморіального валютного
ордера № ОМНІ65145 від 07
травня 2008 року (т.1, а.с.57), заяви на
видачу готівки від 07 травня 2008 року (т.1,
а.с.58), квитанції № 25 від 07 травня 2008
року про здійснення валютно-обмінної
операції (т.1, а.с.59), квитанції № 00ZР67946
від 07 травня 2008 року (т.1, ас.60),
розпорядження ОСОБА_3 від 07 травня 2008
року про перерахування коштів з
поточного рахунку НОМЕР_2 у сумі 161535
грн. на рахунок НОМЕР_3 ПП - автоцентр
«ЛИГА-ІІ» (т.1, а.с.61), платіжного
доручення № 1 від 07 травня 2008 року (т.1,
а.с.62).

Задовольняючи позов, суд обґрунтовано
виходив з того, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. У разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. За умовами
кредитного договору Банк вправі
достроково вимагати повернення
кредиту.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
вимогам закону, на які посилався суд
при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору
позичальник здійснює погашення
кредиту та процентів рівними
щомісячними платежами в розмірі згідно
з графіком погашення кредиту та інших
платежів, який є додатком 1 до цього
договору.

Пунктом 14.3 кредитного договору
передбачено, що за прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за цим договором
позичальник сплачує кредитору пеню у
розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу за кожен календарний день
прострочення.

На підставі п.п. 7.1, 7.3 у разі невиконання
або неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором кредитор має право
вимагати дострокового погашення
кредиту у повному обсязі разом зі
сплатою всіх сум, належних до сплати на
дату пред'явлення вимоги, включаючи
проценти за кредитом (в тому числі,
прострочені проценти), пеню відповідно
до цього договору; позичальник
зобов'язаний виконати вимогу кредитора
про дострокове погашення грошових
зобов'язань за цим договором протягом
не більш ніж 30 календарних днів з
моменту її пред'явлення.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Доводи апеляційної скарги про
отримання кредиту на придбання
транспортного засобу не у доларах США,
а у гривні (161535 грн.) і відповідно
необхідність його повернення у
національній валюті спростовуються
приєднаними до матеріалів справи і
дослідженими судом доказами.

У п/п 1.1.1 п. 1 укладеного між сторонами
кредитного договору зазначено суму і
валюту кредиту - 34007 доларів США.

Відповідно до п. 1.1.6 договору Банк
відкрив позичальнику позичковий
рахунок № НОМЕР_1 та рахунок для
погашення заборгованості по кредиту та
нарахованим відсоткам № 29. 07
травня 2008 року позивач відкрив ОСОБА_3
на підставі договору № 29
поточний рахунок № 29
«Для виплат» у валюті USD для
зарахування готівкових коштів,
отриманих в кредит і згідно договору
№ НОМЕР_2 поточний рахунок № НОМЕР_2
для виконання операції з
кредитними коштами згідно з
розпорядженням Клієнта щодо руху
коштів у відповідності з чинним
законодавством України.

Згідно меморіального ордера №
ОМН165145 від 07 травня 2008 року Банк з
рахунку № НОМЕР_1 (позичковий рахунок
(п. 1.1.6 кредитного договору) перерахував
на рахунок № 29 34007 доларів США, що
за курсом НБУ еквівалентно 171735 грн. 35
коп.

Відповідно до квитанції № 25 про
здійснення валютно-обмінної операції
від 07 травня 2008 року відповідач обміняв
34007 доларів США за курсом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» станом на 07
травня 2008 року на 161533 грн. 25 коп.
Зазначені кошти перераховані на
рахунок № НОМЕР_2 на підставі квитанції
№ 00ZB67946 від 07 травня 2008 року і за
розпорядженням ОСОБА_3 перераховані ПП
- автоцентр «ЛИГА-ІІ».

Посилання апелянта на пропущення
позовної давності до вимог про
стягнення пені не можуть бути прийняті
до уваги з таких підстав.

Із п. 14.7 кредитного договору
вбачається, що сторони домовились про
те, що до всіх правовідносин,
пов'язаних з укладенням та виконанням
цього договору застосовується строк
позовної давності у три роки.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено,
що позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін.

Що стосується твердження апелянта про
порушення вимог діючого законодавства
при оформленні банківських документів,
то наявність таких порушень не
звільняє від виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо
неналежної оцінки доказів не
ґрунтуються на законі.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Результати оцінки доказів відображені
у рішенні відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК
України.

Інші доводи апеляційної скарги на
законність рішення суду не впливають і
його висновки не спростовують.

Процесуальних порушень, які були би
підставою для скасування судового
рішення не встановлено.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на повно, всебічно
досліджених матеріалах справи,
ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав в межах доводів апеляційної
скарги для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Швець
О.Д. Провадження: №
22-ц/792/1827/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: 19, 27