Справа № 369/6543/14-ц
Головуючий у І інстанції Дубас Т.
В.Провадження № 22-ц/780/5117/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 9
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
серпня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_2, заінтересована особа:
Горенська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області, Києво-Святошинська районна
державна нотаріальна контора
Київської області про встановлення
факту проживання однією сім»єю із
спадкодавцем без шлюбу.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із заявою про встановлення факту, що
має юридичне значення, а саме
проживання однією сім»єю із
спадкодавцем без шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його дружина
ОСОБА_3, з якою він проживав без
реєстрації шлюбу із 2009 року по день її
смерті, за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник зазначає, що з ОСОБА_3 він
проживав однією сім»єю більше п»яти
років, а тому відповідно до ст.1264 ЦК
України відноситься до спадкоємців
четвертої черги.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на будинок та земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємців після смерті ОСОБА_3, крім
нього, немає.

Заяву до нотаріальної контори про
прийняття спадщини заявник подав
своєчасно, однак нотаріус йому
роз'яснив, що право на спадщину у нього
виникне в разі доведеності факту
проживання із спадкодавцем однією
сім'єю, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований
в м. Києві.

ОСОБА_2 просив встановити факт його
проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 без
реєстрації шлюбу в період із 02 січня 2009
року по 06 травня 2014 року.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
01серпня 2014 року заява залишена без
розгляду з підстав ст. 235 ЦПК України
(наявний спір про право).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу скасувати, посилаючись на
порушення норм процесуального права. В
апеляційній скарзі зазначав, що інших
спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає,
а відтак спір про право відсутній, і суд
не врахував, що встановлення вказаного
факту йому необхідно для отримання
свідоцтва про право на спадщину.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту:

1) родинних відносин між фізичними
особами;

2) перебування фізичної особи на
утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу;

6)належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

2. У судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

4. Суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 57 від 30
травня 2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування Справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження з'ясується, що має
місце спір про право, суд на підставі
частини шостої статті 235 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК) залишає заяву без розгляду та
роз'яснює заявникові, що він має право
звернутися до суду з позовом на
загальних підставах.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 р. "Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення" у кожному разі
суддя зобов"язаний перевірити
підвідомчість даної заяви суду. Якщо за
законом заява не підлягає судовому
розгляду, суддя мотивованою ухвалою
відмовляє у прийнятті заяви на
підставі п.1 ст. 136 ЦПК України, а коли
справу вже порушено,- закриває
провадження в ній на підставі п.1 ст. 227
ЦПК України.

У тому разі, коли буде виявлено, що
встановлення підвідомчого судові
факту пов"язане з вирішенням спору про
право, суд відмовляє в прийнятті заяви
до розгляду справи в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено
під час розгляду справи, залишає заяву
без розгляду і роз"яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Як видно з тексту заяви та апеляційної
скарги ОСОБА_2, останній просить
встановити факт проживання однією
сім'єю із ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому зазначає,
що інших спадкоємців після її смерті
немає.

Суд першої інстанції, не встановивши,
чи дійсно є інші спадкоємці, чи наявний
між ними спір, оскільки справи про
спадкування розглядаються за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними, прийшов до
передчасного висновку про наявність
спору про право і залишення заяви без
розгляду.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи, що суд першої інстанції
дійшов передчасного висновку про
наявність спору про право, ухвала суду
підлягає скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 01 серпня 2014
року - скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: