справа № 361/5220/14-ц
провадження № 2/361/2095/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,при
секретарі Павловій О.С.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Відділу державної
виконавчої служби Броварського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, третя особа:
Публічне акціонерне товариство
"Всеукраїнський акціонерний банк" про
звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом, у якому
зазначали, що згідно із договором
купівлі-продажу квартири від 25 серпня
2005 року позивач ОСОБА_3 і відповідач
ОСОБА_5 були власниками кожний по ?
частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

06 серпня 2007 року між відповідачем
ОСОБА_5 і третьою особою: Публічним
акціонерним товариством
"Всеукраїнський акціонерний банк" (далі
- ПАТ "ВіЕйБі Банк", Банк) був укладений
кредитний договір № 74-15, за умовами
якого Банк надав відповідачу ОСОБА_5
кредит у розмірі 80000 доларів США, що за
курсом Національного банку України на
момент укладення договору складало 404000
грн.

Також цього дня, 06 серпня 2007 року, з
метою забезпечення належного
виконання зобов'язань по погашенню
кредиту відповідач ОСОБА_5 уклала із
Банком іпотечний договір, який
посвідчений нотаріусом Броварської
міської державної нотаріальної
контори Київської області ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 1-4068.

При посвідченні цього іпотечного
договору нотаріусом було накладено
заборону на відчуження вказаної
квартири, співвласниками якої тоді
були ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 10 червня 2013
року, яке набрало законної сили,
іпотечний договір від 06 серпня 2007 року
визнаний недійсним.

Цим же рішенням суду за ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 за кожним визнано право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.
Інша ? частка цієї квартири так і
належить ОСОБА_3

Виконати рішення суду та зареєструвати
право власності за кожним із них на ?
частку квартири неможливо, оскільки
крім заборони на відчуження квартири,
накладеної нотаріусом,

Відділом державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
(далі - Відділ ДВС) 10 грудня 2008 року
винесено постанову про арешт вказаної
квартири та заборону її відчуження.

14 жовтня 2009 року Відділом ДВС
супровідною 275-дв7 б/н зазначену
постанову про арешт майна боржника
направлено для реєстрації.

16 жовтня 2009 року на підставі постанови
Відділу ДВС реєстратором Київської
обласної філії Державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України арешт
квартири зареєстрований, про що до
Єдиного державного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
було внесено запис за № 9157090.

09 вересня 2014 року нотаріусом
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області ОСОБА_7 обтяження: іпотеку та
заборону на відчуження квартири
припинено.

У знятті іншого обтяження (арешту) щодо
належної їм на праві спільної
часткової власності квартири АДРЕСА_1
листом за № 13150 від 16 квітня 2014 року
Відділом ДВС їм відмовлено із
посиланням на те, що згідно із ч. ч. 1, 2
ст. 60 Закону України "Про виконавче
провадження" арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна. Оскільки
відповідне рішення суду до Відділу ДВС
ними не надано, зняти арешт із вказаної
квартири неможливо.

Також у листі зазначається, що арешт на
квартиру Відділом ДВС накладено у
зв'язку із перебуванням у нього на
виконанні виконавчого напису № 2226 від
05 вересня 2008 року, виданого приватним
нотаріусом Київської міської
нотаріальної контори ОСОБА_8, про
стягнення з відповідача ОСОБА_5 на
користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" боргу за
кредитним договором.

Оскільки договір іпотеки квартири
визнаний недійсним, квартира АДРЕСА_1
не є тим майном, за рахунок якого
боржник ОСОБА_5 може погасити свій борг
перед Банком, так як одноособово
квартира їй не належить. Наявність
арешту на квартиру порушує їхні права
та перешкоджає реєстрації права
власності на квартиру у визначених
судом частках.

Враховуючи зменшення та уточнення
позовних вимог, просили скасувати
арешт нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1, зареєстрований в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 16 жовтня 2009 року за №
9157090, підстава обтяження: постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
супровідна 275-д, б/н від 14 жовтня 2009 року,
ВДВС Броварського МРУЮ.

Представник позивачів ОСОБА_9 у суді
позов підтримав, дав пояснення,
аналогічні викладеному, просив суд
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечувала.

Відповідач Відділ ДВС у суд не з'явився,
подав до суду заяву, якій просив
розглянути справу за відсутності
їхнього представника.

Третя особа: ПАТ "ВіЕйБі Банк" у судове
засідання теж не з'явилося, направило
до суду клопотання про розгляд справи
за його відсутності, проти задоволення
позову заперечує, оскільки станом на 17
вересня 2014 року ОСОБА_5 має
заборгованість за кредитним договором
№ 74-15 від 06 серпня 2007 року. Арешт на
квартиру є забезпеченням реального
виконання нею свого зобов'язання.
Підстави для зняття арешту відсутні. У
разі зняття з майна

арешту Банк буде позбавлений наданого
законом права щодо задоволення своїх
вимог шляхом звернення стягнення на
майно боржника. Просило у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти і відповідні їм
правовідносини та дійшов наступних
висновків.

18 жовтня 2005 року на підставі договору
купівлі-продажу від 25 серпня 2005 року за
позивачем ОСОБА_3 і відповідачем ОСОБА_5
було зареєстровано за кожним право
власності на ? частку трикімнатної
квартири АДРЕСА_1.

06 серпня 2007 року третя особа: ПАТ
"ВіЕйБі Банк" і відповідач ОСОБА_5
уклали кредитний договір № 74-15, за
умовами якого останній строком до 04
серпня 2017 року Банк надав кредит у
розмірі 80000 доларів США, що на момент
укладення договору за курсом
Національного банку України складало
404000 грн.

Цього ж дня між ПАТ "ВіЕйБі Банк" і
ОСОБА_5, яка діяла у своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
був укладений іпотечний договір,
відповідно до п. 2.1 якого з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання за кредитним договором
зазначена вище квартира була передана
в іпотеку Банку.

Відомості про іпотеку нотаріусом
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області ОСОБА_7, яка посвідчувала
іпотечний договір, 06 серпня 2007 року
булі внесені до Державного реєстру
іпотек, реєстраційний номер обтяження:
5431588.

Також цією нотаріальною конторою 07
серпня 2007 року на підставі вказаного
вище іпотечного договору у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна зареєстровано
заборону на дане нерухоме майно,
реєстраційний номер: 5440527.

05 вересня 2008 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 видано виконавчий напис
№ 2226 про стягнення з відповідача
ОСОБА_5 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк"
боргу в сумі 440614 грн. 89 коп., відповідно
до якого в рахунок погашення боргу
необхідно звернути стягнення на
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

10 грудня 2008 року під час примусового
виконання даного виконавчого
документа державним виконавцем
Відділу ДВС було винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

16 жовтня 2009 року на підставі цієї
постанови Відділу ДВС, супровідного
275-дв7, б/н, відомості про заборону на
нерухоме майно реєстратором Київської
обласної філії державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України були
внесенні до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
реєстраційний номер: 9157090.

10 червня 2013 року рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області,
залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 19 грудня 2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2014 року, за ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 визнано право власності за
кожним на ? частку квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 64,4 м2, житловою площею
39,3 м2.

Цим же рішенням суду першої інстанції
від 10 червня 2013 року визнано недійсним
іпотечний договір, укладений 06 серпня
2007 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" і ОСОБА_5,
посвідчений нотаріусом Броварської
міської державної нотаріальної
контори Київської області ОСОБА_7,
зареєстрований в реєстрі за № 1-4069.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

09 вересня 2014 року державним нотаріусом
Броварської міської державної
нотаріальної контори Київської
області ОСОБА_7 внесено відповідно до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іпотеки
та до Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно про реєстрацію
обтяження відомості про припинення
іпотеки (реєстраційний номер: 5431588 від 06
серпня 2007 року) та припинення обтяження
- заборони на нерухоме майно
(реєстраційний номер: 5440527 від 07 серпня
2007 року).

У знятті арешту із квартири АДРЕСА_1,
який накладений 16 жовтня 2009 року на
підставі постанови Відділу ДВС,
позивачам відмовлено, оскільки до
Відділу ДВС ними не надано відповідне
рішення суду, що підтверджується
листом від 16 квітня 2014 року за вих. №
13150.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У ст. 41 Конституції України
встановлено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 316 , ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд встановив, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 25 серпня
2005 року та рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 10 червня 2013 року на даний час
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності трьом особам: ОСОБА_3 (?
частка), ОСОБА_4 (? частка) та ОСОБА_5 (?
частка).

Зареєструвати своє право власності на ?
частку вказаного нерухомого майна
позивач ОСОБА_4 не має можливості через
наявність у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
обтяження - арешту на зазначену
квартиру (реєстраційний номер
обтяження: 9157090), зареєстрованого 16
жовтня 2009 року на підставі постанови
відповідача Відділу ДВС.

Наявність арешту на належне позивачам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 майно порушує їхні
законні права та інтереси, будь-яких
зобов'язань перед третьою особою: ПАТ
"ВіЕйБі Банк" вони не мають.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що у всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Оцінивши досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ґрунтуються на вимогах закону
та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Припинити обтяження та зняти арешт із
квартири АДРЕСА_1, накладений
постановою державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області
від 10 грудня 2008 року, зареєстрований в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна 16 жовтня 2009
року, реєстраційний номер обтяження: №
9157090, тип обтяження: арешт нерухомого
майна, підстава обтяження: постанова
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
супровідна 275-дв7, б/н, 14.10.2009, ВДВС
Броварського МРУЮ.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Броварський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Дутчак І. М.