Справа №705/5531/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2014 року Уманський
міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді
при секретарі Крисюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Умані справу за
заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа
Лебединська сільська рада
Шполянського району, Черкаської
області, про встановлення юридичного
факту належності особі
правовстановлюючого документу,
Заявниця звернулася до суду з заявою
про встановлення юридичного факту
належності особі правовстановлюючого
документу, посилаючись на те, що вона є
спадкоємицею першої черги після смерті
матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після її смерті відкрилась спадщина на
все належне їй майно, зокрема і на
належну спадкодавцю земельну ділянку
площею 3,27 га, яка знаходиться на
території Лебединської сільської ради
Шполянського р-ну Черкаської області
та призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Спадкова справа відкрита Уманською
районною державною нотаріальною
конторою (нотаріус - ОСОБА_3).
З метою оформлення спадщини після
смерті матері вона у встановлений
законом шестимісячний строк
звернулась до нотаріальної контори, де
їй пояснили, що оформити спадщину на
належну спадкодавцю земельну ділянку
не є можливим, оскільки у Державному
акті на право приватної власності на
землю серії I- ЧР № 025376 від 26 березня 2002
р, яким підтверджено право власності
спадкодавця, прізвище її матері
записане як «ОСОБА_2», в той час як у
Свідоцтві про смерть матері прізвище
записано як «ОСОБА_2».
Оскільки такі розбіжності мають місце,
це створює перешкоду для нотаріального
оформлення спадщини та отримання
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, на яку вона, як спадкоємець
першої черги, має право претендувати.
В зв?язку з цим виникла необхідність
для звернення до суду для встановлення
правовстановлюючих документів.
В судовому засіданні заявниця заяву
підтримала та просила задоволити,
встановити, що Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ЧР
№025376 від 26 березня 2002, виписаний на ім?я
ОСОБА_4, насправді належить ОСОБА_2.
Представник зацікавленої особи в
судове засідання не з?явився,
попередньо подавши заяву, згідно якої
вимоги заявниці визнає, просить
розглянути справу у його відсутність.
Вислухавши пояснення заявниці,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що заява
підлягає до задоволення, як
обґрунтована і документально
В судовому засіданні достовірно
встановлено, що заявниця позбавлена
можливості реалізувати своє право на
отримання свідоцтва про право на
спадщину після смерті її матері ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки
Державний акт на право приватної
власності на землю серії І-ЧР №025376 від
26 березня 2002, виписаний на ім?я ОСОБА_4, в
той час як у Свідоцтві про смерть
матері прізвище записано як «ОСОБА_2».
Зазначені розбіжності у вказаних
документах зумовлені фонематичними
особливостями російського та
українського варіантів звучання та
написання прізвища померлої
На підставі п.5 ст. 234, п.6 ст. 256 ЦПК
України, керуючись ст.ст.10, 60,208,209,212-215, 259
ЦПК України, суд, -
Встановити, що Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ЧР
№025376 від 26 березня 2002 року, виписаний
на ім?я ОСОБА_4, насправді належить
Рішення суду може бути оскаржено до
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області,
через Уманський міськрайонний суд,
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Головуючий
В.С. Прокулевич