Справа №2/337/1742/2014.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

09.10.2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді
Котляр А.М.

при секретарі
Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,
процентів за користування грошовими
коштами та процентів річних за
договором позики внаслідок
невиконання грошового зобов'язання.

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики від 01.08.2013 року в сумі 359000
гривень, яку він зобов'язався повернути
до 15.05.2014 року. Також просить стягнути
процент за користування грошовими
коштами у розмірі 71800 грн., три процента
річних у розмірі 1354грн., інфляційні
збитки у розмірі 10631,03 грн. Загальна
сума боргу складає 442785,18 гривень.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

У судове засідання відповідач
ОСОБА_2 не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи була повідомлена
в установленому законом порядку, про
причини неявки суду не повідомила, заяв
з проханням розглянути справу за її
відсутністю або клопотань, які б
перешкоджали розгляду справи від
відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, надані
докази, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв`язок у
сукупності суд вважає, що позов
підлягає задоволенню .

Згідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд
розглядає справу у межах вимог,
заперечень, та доказів наданих
сторонами. Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України.

Згідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів; на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника, що посвідчує передання
йому позикодавцем грошової суми.

Судом встановлено, що 01.08.2013 року
ОСОБА_1 передав у борг ОСОБА_2 грошові
кошти в розмірі 359000 грн. Відповідач
зобов'язався повернути отримані
грошові кошти не пізніше 15.05.2014 року та
сплатити процент за користування ними.

В письмовій формі Договір позики не
укладався, а був оформлений в

порядку передбаченому ч. 2 ст. 1047
Цивільного кодексу України
підписанням

відповідної розписки, яка була
оформлена і підписана 21.08. 2013 року.

За змістом ст. 205, 639 ЦК України
правочини можуть вчинятись у будь -якій
формі (усна, письмова). Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
вимоги щодо форми правочину не
встановлені законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК
України).

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Статтями 1046, 1047 ЦК України передбачена
письмова форма договору позики, а також
зазначені обов'язкові його умови,
зокрема, взяття на себе позичальником
обов'язку повернути предмет позики.

Факт отримання 01.08.2013 року ОСОБА_2 359000
грн. у борг підтверджується копією
письмової розписки.(а.с.13)

Згідно до ст. 526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок. Відповідно до ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання, визначених змістом
зобов'язання.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалась, на його банківський
рахунок.

Згідно до ч.2 ст. 545 ЦК України належним
підтвердженням виконання грошового
зобов'язання є наявність боргового
документу у боржника, а у разі
неможливості його повернення -
письмова розписка кредитора про
повернення боргу, яку він надає
боржнику.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Також ст. 526 Цивільного
кодекс України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язується сплачувати
проценти.

Так, розпискою передбачено, що
Відповідач поверне суму боргу з
урахуванням 2% винагороди від суми
боргу щомісячно, яка повинна бути
сплачена за весь період користування
грошовими коштами.

Отже окрім основного боргу також
підлягають стягненню проценти за
користування грошовими коштами.

Період користування грошовими коштами
позивача обліковується у період з
01.08.2013 року по 01.07.2014 року та складає 10
місяців, з урахуванням того, що
Відповідач повинен сплачувати 2% від
суми боргу, щомісячно.

Так загальна сума заборгованості за
договором позики станом на 01.07.2014 року
складає 442785, 18 грн., з них : сума
основного боргу- 359000грн; проценти за
користування грошима- 71800грн.; 3% річних-
1354,15грн.; інфляційних збитків -10631,03 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Крім того на підставі ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.23, 202, 258, 264, 526, 527, 533, 545, 610, 625, 638, 639, 1046,
1047, 1049 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 224-226
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_2) борг у
розмірі 442785(чотириста сорок дві тисячі
сімсот вісімдесят п'ять) гривень
18(вісімнадцять)копійок, з них : сума
основного боргу-359000грн; проценти за
користування грошима-71800грн.;
3%річних-1354,15грн.; інфляційних збитків
-10631,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (код ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_2) суму
судового збору у розмірі 3654(три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне
рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
А.М. Котляр