Справа № 473/4054/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої судді -
Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

За участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики в сумі 6 678 952,98
грн., з урахуванням 1% річних за весь
період користування грошовими коштами
в сумі 13828,069 грн., та пені за час
прострочення платежу основної суми
522318,92 грн. Обґрунтовуючи позовні
вимоги, позивач зазначив, що згідно
договору позики, укладеного в
письмовій формі 21 грудня 2012 року він
передав відповідачу 846400 гривень, що на
час укладення договору було
еквівалентно 105800 дол. США . Відповідно
до умов договору відповідач
зобов'язався повернути всю суму позики
на протязі дії даного договору до 01
серпня 2013 року. Посилаючись на те, що
відповідач ухиляється від виконання
умов договору позики, позивач просив
стягнути борг в сумі 1382806 грн., один
відсоток річних в сумі 13828,06 грн. та пеню
, що передбачена умовами договору у
розмірі 1% від невиконаної суми
зобов'язання в сумі 5282318,92 грн., а також
судові витрати.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
підтримали позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідача в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце слухання справи, що
стверджується відмітками в журналі
реєстрації вихідної кореспонденції та
повідомлення про вручення поштового
відправлення з відміткою про особисте
вручення. Заперечень на позовну заяву
відповідачем до суду подано не було, а
тому оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для розгляду справи
без його участі, позивач не заперечує
проти заочного розгляду справи, суд у
відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК
України вважає за можливе заслухати
справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що 21 грудня 2012 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, був укладений договір
позики. Відповідно до п.1 сума позики
становила 846400 гривень, що еквівалентно
105800 дол. США. В свою чергу відповідач
зобов`язався повернути всю суму позики
та сплатити проценти за користування
грошовими коштами до 01.08.2013 року. Крім
того сторони домовилися, що у випадку
девальвації протягом строку дії даного
договору національної грошової валюти
України, відповідач зобов'язався
повернути суму грошей у гривнях
еквівалентно 105800 дол. США по
середньоринковому курсу, що
складається на день платежу.

Відповідно до п.4 договору позики
відповідач зобов'язався виплачувати 1%
за весь час фактичного користування
грошовими коштами.

У разі невиконання або
неналежного виконання відповідачем
умов договору , він зобов'язався
сплатити неустойку у розмірі 1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочки.

В судовому засіданні було
встановлено, що позивачем сума позики
була передана відповідачу, що
підтверджується розпискою, яка була
підписана відповідачем 21 грудня 2012
року. Проте відповідач порушив взяті
на себе зобов`язання, оскільки жодного
разу з моменту підписання договору не
здійснив повернення грошових коштів,
що були обумовлені договором.

У відповідності до ст. 1046 ЦК
України за договором позики, який
згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був
укладений в письмові формі, одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно положень ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, встановлені договором. В
даному випадку сторони обумовили строк
повернення боргу, а саме до 01.08.2013 року.

З пояснень позивача, суд
приходить до висновку, що договір
позики був вчинений відповідно до умов
чинного законодавства та між сторонами
виникли відносини позики. Дані
обставини підтвердилися в судовому
засіданні письмовим договором та
розпискою.

Згідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позивальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України, яка передбачає, що боржник
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно до ст.533 ЦК України грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

З урахуванням викладеного суд
вважає, що позовні вимоги про стягнення
суми боргу по договору позики
еквівалентної 105800 дол. США по
середньоринковому курсу, що
складатиметься на день платежу
обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК
України підлягають задоволенню.

Підлягають також задоволенню і
позовні вимоги про стягнення 1% річних
за весь період користування грошовими
коштами та пені на час прострочення
платежу основної суми боргу. При цьому
суд бере до уваги розрахунок, який
наданий позивачем, а саме

- сума боргу складає 1 382 806 грн. (105800
дол. США х 13,07 грн. за 1 дол. США -
офіційний курс гривні до долара США
станом на 18 серпня 2014 року (а.с.9);

- 1% річних за весь період
користування грошовими коштами
складає 13 828,06 грн. (1 382 806 грн. Х 1% );

- пеня за час прострочення платежу
основної суми боргу за період з 01.08.2013
по 18.08.2014 р., що становить 382 дні складає
5 282 318,92 грн. (1382 806 грн. х 1% х 382).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати, таким
чином з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судовий
збір в сумі 3654 грн. та витрати по оплаті
правової допомоги в розмірі 600 гривні.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209,212, 213,214,215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором
позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 борг за договором
позики в сумі 1 382 806 гривень, відсотки
за користування грошовими коштами в
сумі 13 828,06 гривень, пеню в сумі 5 282 318,92
грн. та судові витрати в сумі: судовий
збір - 3 654 грн., витрати по оплаті
правової допомоги - 600 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які не були присутні під час
оголошення рішення, мають право
оскаржити рішення протягом 10 днів з
моменту отримання копії рішення .

Заочне рішення може бути
переглянуто Вознесенським
міськрайонним судом за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
М.М. Ротар