Справа № 296/7452/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний
суд м.Житомира в складі :

головуючого-судді Бондарчука В.В.

секретаря
Воєвуцької І.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, та в обгрунтування своїх
позовних вимог зазначила, що з
відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі, від якого в них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3.
З грудня 2012 року сторони разом не
проживають, син проживає з позивачкою
та перебуває на її утриманні,
відповідач з 2012 року матеріальної
допомоги на утримання дитини не дає,
тому позивач просить винести рішення
про стягнення аліментів в розмірі 1/3
частини заробітку щомісячно на
утримання сина до досягнення ним
повноліття, починаючи з грудня 2012 року,
тобто, і за минулий час.

В судове засідання сторони не
з"явилися, надіслали заяви про розгляд
справи без їх участі, позивач позов
підтримала, а відповідач - визнав (а.с.
15-16).

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив, що відповідач ОСОБА_2 є
батьком неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с. 6).

Згідно частини другої статті 51
Конституції України та статті 180
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про охорону дитинства" кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом частини 1 статті 191 СК
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення аліментів за минулий час,
оскільки, в порушення ч.2 ст. 191 СК
України, позивач не довела суду
обставин та не надала належних доказів
того, що вона вживала заходів щодо
одержання аліментів з відповідача з
грудня 2012 року по день подачі позовної
заяви.

Таким чином суд приходить до висновку
про задоволення позову частково та
стягує з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання
неповнолітнього сина від дня
пред'явлення позову, тобто з 18 серпня 2014
року.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України,
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (податковий номер
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (податковий
номер НОМЕР_2) аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від
всіх видів заробітку, але не менше, ніж
30% від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно,
починаючи з 18 серпня 2014 року і до
досягнення сином

повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (податковий номер
НОМЕР_1) на користь держави 243 гривень 60
копійок судового збору.

В решті позову відмовити за
безпідставністю.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
В. В. Бондарчук