АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7363/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Парфьонов Д. О. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев'янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до асоціації фермерів
«Агрокомплекс» про розірвання
договору оренди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

08 жовтня 2013 року ОСОБА_2, через свого
представника ОСОБА_3 звернулась із
зазначеним позовом, за яким просила
розірвати договір оренди землі,
укладений між сторонами, який
зареєстровано 14 травня 2010 року за №
04-10-126-01982. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає, що між нею та
відповідачем укладено договір оренди
земельної ділянки, який зареєстровано
14 травня 2010 року за № 04-10-126-01982, згідно
якого вона передала в оренду
відповідачу земельну ділянку, що
належить їй на праві приватної
власності, а відповідач зобов`язався
сплачувати орендну плату в сумі не
менше 3% грошової (кадастрової) оцінки
землі або по узгодженню з орендодавцем
сільгосппродукцією (а саме зерно - 1400
кг; насіння соняшнику - 200 кг; цукор - 50
кг; мука - 50 кг; солома - 1 тонна), наданням
послуг по оранці та культивації
присадибних ділянок за рахунок
орендної плати та матеріальної
допомоги на поховання. Відповідач не
виконує умови договору щодо своєчасної
сплати орендної плати, що є порушенням
умов договору, а тому позивач вимушена
звернутись із зазначеним позовом до
суду з метою розірвання зазначеного
договору оренди в односторонньому
порядку, вказуючи що несплата в повному
обсязі орендної плати є невиконанням
умов договору та підставою для
розірвання договору в односторонньому
порядку. Вважаючи свої права
порушеними, ОСОБА_2 звернулась до суду
із зазначеним позовом.

Заочним рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 липня 2014 року ухвалено: у
задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
через свого представника ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі та стягнути судові
витрати з відповідача, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серія І-ДП № 069446 належить земельна
ділянка площею 4,680 га, розташована на
території Орлівщинської сільської
ради Новомосковського району
Дніпропетровської області. 02 липня 2008
року між сторонами укладено договір
оренди вищезазначеної земельної
ділянки № 280, строком на 5 років,
зареєстрований 14 травня 2010 року за №
04-10-126-01982. П.9 вищезазначеного договору
передбачає сплату орендної плати в
сумі не менше 3% грошової (кадастрової)
оцінки землі або по узгодженню з
орендодавцем сільгосппродукцією (а
саме зерно - 1400 кг; насіння соняшнику - 200
кг; цукор - 50 кг; мука - 50 кг; солома - 1
тонна), наданням послуг по оранці та
культивації присадибних ділянок за
рахунок орендної плати та матеріальної
допомоги на поховання. У відповідності
до п.14 договору, у разі не внесення
орендної плати у строки, визначені цим
договором справляється пеня у розмірі
0,03% несплаченої суми за кожен день
прострочення.

Відмовляючи у задоволенні позову,
міськрайонний суд обґрунтовано
виходив з того, що позивач отримувала
передбачену спірним договором оренди
землі орендну плату відповідно до
відомостей про сплату позивачу
орендної плати відповідачем у вигляді
сільгосппродукції протягом 2012 - 2013
років. Зокрема, в 2013 році: цукор в
кількості 50 кг; соняшник в кількості 200
кг; пшеницю в кількості 700 кг; кукурудзу
в кількості 700 кг; В 2012 році: мука в
кількості 50 кг; цукор в кількості 50 кг;
соняшник в кількості 200 кг; пшеницю в
кількості 700 кг. Посилання на порушення
відповідачем умов договору в частині
неповної сплати орендної плати як на
підставу для одностороннього
розірвання договору оренди
міськрайонним судом не прийнято до
уваги, оскільки відповідно до пункту
«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для
припинення права користування
земельною ділянкою є систематична
несплата орендної плати. В матеріалах
справи відсутні докази систематичної
несплати орендної плати позивачу, а є
лише відомості отримання орендної
плати в меншому розмірі ніж в договорі,
яку позивач отримував щомісяця на
протязі спірного періоду, внаслідок
чого суд першої інстанції прийшов до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог. Крім того,
в матеріалах справи відсутня претензія
позивача, направлена на адресу
відповідача щодо несплати орендної
плати із попередженням про розірвання
договору оренди земельної ділянки
через невиконання умов договору.
Матеріали справи дійсно не містять
доказів на підтвердження факту виплати
позивачу частини орендної плати у
вигляді 700 кг зерна та 1 т. соломи за 2012
рік, однак доказів звернення позивача
до відповідача із вимогою про виплату
означеної заборгованості суду не
надано, що, крім іншого, не позбавляє
позивача права вимагати погашення
існуючої заборгованості у
встановленому законодавством порядку.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини виникли між
сторонами щодо розірвання договору
оренди земельної ділянки внаслідок
недотримання істотних умов договору
оренди землі у відповідності до вимог
статті 651 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про
оренду землі", який є спеціальним
законом і має пріоритет перед іншими
законами в застосуванні щодо даних
правовідносин, на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Орендар земельної ділянки має право
самостійно господарювати на землі з
дотриманням умов договору оренди землі
(частина перша статті 25 Закону України
"Про оренду землі"), а орендодавець
відповідно до частини першої статті 24
цього Закону має право вимагати від
орендаря безпосереднього використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором оренди
та своєчасного внесення орендної
плати.

Предметом доказування у справі є
наявність підстав для дострокового
розірвання договору на вимогу позивача
за рішенням суду внаслідок порушення
відповідачем умов договору, що
передбачено нормами ст. 651 ЦК України,
ст. 32 Закону України "Про оренду землі"
та договором оренди землі, укладеного
між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України
"Про оренду землі" розмір, форма та
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди землі та відповідно
до Податкового кодексу України.

Частиною 2 ст. 23 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у власності фізичних і
юридичних осіб, переглядається за
згодою сторін.

Згідно п.9 договору оренди земельної
ділянки, укладеного між сторонами у
справі 02 липня 2008 року, передбачена
сплата орендної плати в сумі не менше 3%
грошової (кадастрової) оцінки землі або
по узгодженню з орендодавцем
сільгосппродукцією (а саме зерно - 1400
кг; насіння соняшнику - 200 кг; цукор - 50
кг; мука - 50 кг; солома - 1 тонна), наданням
послуг по оранці та культивації
присадибних ділянок за рахунок
орендної плати та матеріальної
допомоги на поховання (а.с.44-47). Згідно
п.11 спірного договору оренди земельної
ділянки, орендна плата вноситься у такі
строки з 01 вересня по 31 грудня кожного
року.

Згідно позовної заяви позивач
зазначила, що обумовлену договором
оренди земельної ділянки орендну плату
вона отримувала із затримкою строку
зазначеного в спірному договорі.

З наданих доказів у справі вбачається,
що в 2012, 2013 роках позивач отримувала
обумовлену орендну плату згідно
відомостей про видачу цукру, соняшнику,
пшениці, кукурудзи, муки (а.с.51-74).

Належних та допустимих доказів, які
підтверджували несвоєчасну виплату
відповідачем позивачу орендну плату за
спірним договором оренди земельної
ділянки, - матеріали не містять.

У відповідності до вимог статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу
(підстави звільнення від доказування) -
ч.1; докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі - ч.2; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір - ч.3;
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях - ч.4.

Позивач не довела суду обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх позовних вимог, а суд не має змоги
відповідно до вимог чинного
законодавства задовольнити позов на
підставі припущень.

Несвоєчасність виплати вказаної
орендної плати судовою колегією не
встановлена.

Суд першої інстанції вірно встановив
відсутність наявності істотних
порушень умов договору оренди землі зі
сторони відповідача, які б могли бути
підставою для дострокового розірвання
договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що у відповідності до умов
спірного договору оренди земельної
ділянки № 280 від 02 липня 2008 року, не
встановлено порушень відповідача
зазначеної норми закону.

Підстав для розірвання договору оренди
земельної ділянки № 280 від 02 липня 2008
року, укладеного між сторонами у
справі, судова колегія не вбачає із
встановлених обставин справи та
наданих доказів, оскільки не
встановлено істотного порушення
відповідачем умов договору оренди
землі, яке спричинило позивачу шкоду.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду до їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції врахував всі
докази у справі і дав їм належну оцінку
у зв'язку з чим підстав для скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення, судова колегія не вбачає.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Черненкова Л.А.

Судді
Петешенкова М.Ю.

Дерев’янко О.Г