У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 13 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 25 вересня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «Укргазбанк» (далі -
ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду
із вищезазначеним позовом, у якому
просило у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 111-р від 17 серпня 2007 року, укладеним із
ОСОБА_4 в сумі 58 596,88 доларів США
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_3 на праві приватної власності
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною для подальшої
реалізації 353 000 грн; виселити без
надання іншого жилого приміщення
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та зняти їх з
реєстраційного обліку.

Позов обґрунтований тим, що 17 серпня 2007
року між ВАТ АБ «Укргазбанк»,
правонаступником якого є ПАТ АБ
«Укргазбанк», та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № 111-р, за умовами
якого останній отримав кредит в сумі 44
700 доларів США строком до 16 серпня 2019
року зі сплатою за користування
кредитом 12,5 % річних.
У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 17 серпня 2007
року з між позивачем та ОСОБА_3 укладено
договір іпотеки, предметом якого є
квартира, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, яка оцінена сторонами в 353 000
грн. Оскільки ОСОБА_4 зобов'язання за
кредитним договором систематично не
виконував, банк звертався до суду з
вимогою про стягнення заборгованості у
розмірі 58 596,88 доларів США, і 10 червня 2011
року заочним рішенням Личаківського
районного суду м. Львова позов було
задоволено. На підставі отриманого
виконавчого листа виконавчою службою
було відкрито виконавче провадження,
однак рішення суду виконаним не було,
встановлено, що нерухоме чи рухоме
майно за боржником не зареєстровані,
грошові кошти відсутні, у зв'язку з чим
виконавчий документ було повернуто
стягувачеві без виконання. Оскільки
умови кредитного договору
позичальником не виконані, а
виконавчий лист про стягнення
заборгованості повернуто без
виконання, позивач змушений звернутись
до суду з вимогою про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення відповідачів.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 13 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 25 вересня 2014 року, позов задоволено.
У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 111-р від 17 серпня
2007 року, укладеного між ВАТ
«Укргазбанк» та ОСОБА_4 в сумі 58 596,88
доларів США, в тому числі 40043,70 доларів
США - заборгованість за кредитом,
10 760,59 доларів США - заборгованість за
відсотками, 3 861,02 доларів США - пені за
несвоєчасне повернення кредиту, 3 931,57
доларів США - пені за несвоєчасну
сплату відсотків, звернуто стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною для подальшої
реалізації 353 000 грн.

Виселено без надання іншого жилого
приміщення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 із
квартири АДРЕСА_1 та знято їх із
реєстраційного обліку. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з доведеності
позову та наявності передбачених ст.
ст. 526, 527, 530, 611, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,
ст. ст. 6, 11, 33, 38-39 Закону України «Про
іпотеку», підстав для звернення
стягнення заборгованості за кредитним
договором на предмет іпотеки та
наявності передбачених ст. 109 ЖК
Української РСР підстав для виселення
відповідачів з житлового будинку,
оскільки, як встановив суд, ОСОБА_4 не
виконав належним чином взятих за
кредитним договором зобов'язань, що
призвело до утворення заборгованості.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
«Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації, за касаційною скаргою на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 13 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 25 вересня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак