АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/1583/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1694/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Кошельнику В.М.,

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору - управління державної
міграційної служби у Хмельницькій
області в особі Кам'янець -
Подільського відділення управління
державної міграційної служби у
Хмельницькій області про виселення з
квартири з апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 червня 2014 року, -

встановила:

В лютому 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 зі зменшеними під час
розгляду справи в суді позовними
вимогами про виселення з квартири
АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва, виданого 11.08.2011 року
державним нотаріусом Першої Кам'янець -
Подільської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№3-445, право власності на яку
зареєстровано Кам'янець - Подільським
міжміським БТІ 15.08.2011 року.

Однак відповідачі, які є попередніми
власниками квартири, добровільно не
знялися з реєстрації та не виселилися з
житлового приміщення, чим вчиняють
перешкоди в користуванні належним їй
нерухомим майном.

Рішенням Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 червня 2014 року позов було
задоволено.

Виселено відповідачів з квартири
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пропорційно
243,60 грн. судового збору.

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Лисюк
А.І.
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 43,44

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

На думку апелянта суд невірно
застосував до спірних правовідносин
норми матеріального права, які не
регулюють питання виселення, оскільки
спірні правовідносини слід регулювати
нормами ЖК України. Суд також не
звернув уваги на те, що втрата
власником житла права на це житло не
позбавляє членів його сім"ї, зокрема її,
на користування квартирою.

В судове засідання апелянт та
ОСОБА_5 не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 76 ЦПК України.

Представник позивача в суді проти
задоволення апеляційної скарги
заперечила та пояснила, що рішення суду
є законним та обґрунтованим.

Заслухавши представника позивача
та перевіривши матеріали справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Суд першої інстанції невірно вирішив
питання щодо розподілу судових витрат
між сторонами, тому в цій частині
рішення суду підлягає зміні.

Встановлено, що 15.06.2011 року ОСОБА_1 стала
переможцем на прилюдних торгах,
проведених Хмельницькою філією
„Торговий дім Укрспеціалізація" по
продажу арештованого майна - квартири
АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу по
зведеному виконавчому провадженню.

На підставі акту про прилюдні торги на
ім'я позивача було оформлено
нотаріально засвідчене свідоцтво про
право власності на майно, придбане з
прилюдних торгів від 11.08.2011 року.

Право власності ОСОБА_1 на квартиру
було зареєстровано Кам'янець -
Подільським міжміським БТІ 15.08.2011 року.

В спірному приміщенні до цього часу
зареєстровані та продовжують
проживати бувший власник квартири,
ОСОБА_3 та члени його сім"ї - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Задовольняючи позов суд прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позивач є єдиним законним власником
квартири АДРЕСА_1, однак не може
реалізувати свого права, проживати в
квартирі через вчинення перешкод в
цьому з боку відповідачів, які
добровільно виселитися та знятися з
реєстрації відмовляються.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК
України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Законних підстав для проживання
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в спірній
квартирі не вбачається.

Та обставина, що ОСОБА_3 раніше був
власником спірного житла не надає
відповідачам права користування ним на
теперішній час, оскільки в 2011 році на
законних підставах відбулася зміна
власника, що підтверджено рішенням
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15.01.2014 року.

При цьому між позивачем та
відповідачами відсутні будь-які
домовленості з приводу проживання
останніх в спірній квартирі.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

За таких обставин судом вірно
встановлено, що оскільки проживання
відповідачів в квартирі, яка належить
на праві приватної власності позивачу
перешкоджає останній в користуванні та
розпорядженні належним їй майном, тому
їх слід виселити без надання іншого
житлового приміщення.

В той же час, вирішуючи питання
розподілу судових витрат між сторонами
судом було порушено вимоги ст. 88 ЦПК
України.

Як вбачається з матеріалів справи при
подачі позовної заяви до суду ОСОБА_1
сплатила 243,60 грн. судового збору, що
відповідає вимогам п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4
Закону України „Про судовий збір".

Висновок суду про необхідність
стягнення 243,60 грн. пропорційно з
відповідачів на користь позивача не
відповідає процесуальному закону,
оскільки не встановлює порядок
стягнення судових витрат з
відповідачів, враховуючи їх кількість.

За таких обставин рішення суду в
частині розподілу судових витрат
підлягає зміні.

В решті рішення суду ухвалено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального закону, відповідає
обставинам справи, тому підстав для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 червня 2014 року в частині
стягнення судових витрат по сплаті
судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
на користь ОСОБА_1 по 81 грн. 20 коп.
судових витрат по сплаті судового
збору з кожного.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук