Справа № 129/2184/14-ц
Провадження по справі № 2/129/576/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2014 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого
О.В.,

розглянувши без участі сторін та їх
представників у місті Гайсині справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування,
-

Встановив:

07.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з
позовом про визнання договору
дарування недійсним, мотивуючи свої
вимоги тим, що 29.08.2011 р. приватним
нотаріусом Гайсинського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 було
посвідчено договір дарування
житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 за реєстровим № 3346, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; позивачка
вказала, що вона у зв'язку із старістю
потребує сторонньої допомоги, а тому
погодилась на пропозицію ОСОБА_2
укласти договір довічного утримання,
при цьому, вона була запевнена
відповідачкою, що укладає з нею договір
довічного утримання, а дарувати
житловий будинок з господарськими
будівлями вона не мала наміру, оскільки
це не відповідало її інтересам.

Позивачка та її представник в судове
засідання не з'явилися, письмово
позовні вимоги підтримали, просили
справу розглянути без їх участі, вимоги
позову задовільнити (а.с.а.с.38, 41).

Відповідачка в судове засідання не
з`явилася, письмово позовні вимоги
визнала повністю, вказала, що її мама у
зв'язку із старістю потребувала
сторонньої допомоги, яку вона
погодилась їй надавати шляхом
укладення договору довічного
утримання, але при укладенні цього
договору ОСОБА_1 їй повністю довірилася
і не перевіряла підготовлених
документів та підписала договір
дарування житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від
29.08.2011 р., укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Гайсинського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 3346, який насправді не мала
наміру укладати, оскільки це не
відповідало її інтересам, вона просила
справу розглянути без її участі (а.с.39).

З урахуванням позицій сторін та
досліджених доказів, суд визнає за
необхідне позовні вимоги задовольнити
повністю з таких міркувань.

Доведено, що ОСОБА_1 у зв'язку із
старістю потребувала сторонньої
допомоги, яку погодилась їй надавати
ОСОБА_2 шляхом укладення договору
довічного утримання, але при укладенні
цього договору ОСОБА_1 повністю
довіряла відповідачці і не перевірила
підготовлені документи та підписала
замість договору довічного утримання
договір дарування житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від
29.08.2011 р., укладений між нею та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Гайсинського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстровим № 3346, який
насправді не мала наміру укладати,
оскільки це не відповідало її
інтересам.

Зазначені правовідносини регулюються:

- ч.1 ст.60 ЦПК України згідно з кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу;

- ч.1. ст.61 ЦПК України, відповідно
до якої обставини визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню;

- ч.3 ст.215 ЦК України передбачено,
що правочин може бути визнаний судом
недійсним якщо його недійсність
заперечує одна із сторін правочину або
інша заінтересована особа;

- ст.229 ЦК України, відповідно до
якої, якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням;

- ст.230 ЦК України, за якою якщо одна
із сторін правочину навмисно ввела
другу сторону в оману щодо обставин,
які мають істотне значення (частина
перша статті 229 цього Кодексу), такий
правочин визнається судом недійсним;

- п. 19 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р.,
за яким обставини, щодо яких помилилася
сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають
існувати саме на момент вчинення
правочину. Особа на підтвердження
своїх вимог про визнання правочину
недійсним повинна довести, що така
помилка дійсно мала місце, а також, що
вона має істотне значення.

Оскільки ОСОБА_1 у зв'язку із старістю
потребувала сторонньої допомоги, яку
погодилась їй надавати ОСОБА_2 шляхом
укладення договору довічного
утримання, але при укладенні цього
договору ОСОБА_1 повністю довіряла
відповідачці і не перевірила
підготовлені документи та підписала
замість договору довічного утримання
договір дарування житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від
29.08.2011 р., укладений між нею та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Гайсинського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстровим № 3346, який
насправді не мала наміру укладати,
оскільки це не відповідало її
інтересам, то договір дарування
житлового будинку з господарськими
будівлями від 29.08.2011 р., посвідченого
приватним нотаріусом Гайсинського
нотаріального округу ОСОБА_3, за
реєстровим № 3346, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 необхідно визнати недійсним.

Висновки суду підтверджуються такими
доказами:

- копією договору дарування житлового
будинку з господарськими будівлями від
29.08.2011 р., посвідченого приватним
нотаріусом Гайсинського нотаріального
округу ОСОБА_3, за реєстровим № 3346,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.25);

- копією пенсійного посвідчення №
НОМЕР_1 від 02.09.1986 р. за яким ОСОБА_1 є
пенсіонеркою (а.с.27);

- копією посвідчення «Ветеран праці» №
НОМЕР_2 від 31.07.2002 р. за яким ОСОБА_1 є
ветераном праці (а.с.28);

- випискою із медичної картки
амбулаторного хворого від 14.05.2014 р. на
ім'я ОСОБА_1 (а.с.29);

- розрахунками за комунальні послуги,
які надані ОСОБА_1, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст.215, 216, 229, 230, 233, 717 ЦК
України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 208, 209, 213-215, 217-
218, 223, 224 ЦПК України, п.19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», суд,-

Вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування
житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 посвідчений приватним
нотаріусом Гайсинського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 29.08.2011 р. за
реєстровим №3346, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2.

Повернути у власність ОСОБА_1 житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів до апеляційного суду
Вінницької області.

Суддя: