АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 04 червня 2014 року у справі за
поданням старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
Святецького Д.В. про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Лафорт» про стягнення шкоди,

в с т а н о в и л а :

05.05.2014 року старший державний
виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві СвятецькийД.В. звернувся до суду
з поданням про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України для боржника - ОСОБА_3
посилаючись на те, що на виконанні ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві
знаходиться зведене виконавче
провадження про стягнення з останньої
492 121,13 грн.. Боржник на виклики
державного виконавця не з`являється, за
місцем реєстрації не проживає,
нерухомого майна у власності не має,
грошових коштів на рахунках у
банківських установах також не має.

Справа № 2608/17016/12 Апеляційне
провадження № 22-ц-796/11514/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Чала А.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Ухвалою
Святошинського районного суду м. Києва
від 04.06.2014 року в задоволенні подання
відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову про задоволення
подання. Посилається на неправильне
застосування норм процесуального
права. А саме, доказом того, що боржник
ухиляється від виконання рішення суду
є те, що виконавче провадження було
відкрито ще 07.08.2013 року, але за цілий рік
ОСОБА_3 жодного разу до відділу
виконавчої служби не з`являлася та будь
- яких грошових коштів не повернула.
Крім того, божник перебуває в Америці
зі своїм сином та лише інколи
приїжджає до України.

Сторони у судове засідання вдруге не
з`явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, причини неявки не
повідомили, у зв`язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розгляд
справи у їх відсутності, за правилами ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Оскільки сторони не повідомляли суд
про зміну свого місця проживання
судові повістки відповідно до ч. 1 ст. 77
ЦПК України вважаються такими, що
доставлені.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
доказів ухилення боржника від
виконання рішення суду не надано.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, якщо він ухиляється від
виконання зобов`язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов`язань, а відповідно до
ч. 2 цієї статті громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1- 9
частини першої цієї статті.

Згідно із частиною 1 ст. 377-1 ЦГІК
України, питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 14.03.2013 року стягнуто з
ПрАТ «Лафорт» на користь ОСОБА_1 12 354,48
грн. страхового відшкодування, 2 550 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди та 149,04 грн. судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 31
592, 60 грн. матеріальної шкоди та 315,93 грн.
судових витрат.

Відповідно до постанови старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві від 07.08.2013
року відкрито виконавче провадження
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 31 098,53 грн.

Оскільки були відкриті виконавчі
провадження про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_6 415 450,72 грн., на користь СК
«Столиця» - 10 746,57 гр., на користь ПАТ
«Просто-Страхування» - 34 825,31 грн.
виконавчі провадження були зведені в
одне та загальна сума стягнення склала
492 931,13 грн.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.
7 постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
рішення суду.

Матеріали справи не містять даних про
вручення боржнику постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві від 05.06.2012
року накладено арешт на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику
ОСОБА_3

Виходячи з відсутності даних про
вручення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
враховуючи ту обставину, що існує
можливість задоволення вимог
стягувачів за рахунок майна боржника
суд першої інстанції дійшов правильних
висновків про відсутність правових
підстав для тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Доводи апеляційної скарги таких
висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і не може бути
скасована з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 04 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді