РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11423/14-ц

пр. № 2/759/4298/14

10 жовтня 2014 року. Святошинський
районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді
Наборозняка М.І.

за участю секретаря
Д.юрич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
майном та вселення ,

встановив :

Позивач 02.07.2014 звернувся до суду із
зазначеним позовом , уточненим в ході
розгляду справи до відповідачів, в
якому просить :

- зобов*язати відповідачів не чинити
йому перешкод , у користуванні майном
- квартирою АДРЕСА_2 та зобов*язати
вказаних осіб надати йому дублікат
клічів від вхідних дверей зазначеної
квартири.АДРЕСА_2, вселити його у
вказану квартиру.

В позовній заяві посилається на те,
що він є співласником квартири з
відповідачами, має право власності на
1/9 її частину в порядку спадкування
після смерті його батька;

решта 8/9 її частини належить
відповідачам. Відповідачі є його
рідними: брат та мати. Тривалий час
вони не пускають його до квартири, він
немає від нею ключів, неодноразово
звертався до житлово-комунальних
органів, міліції з приводу перешкод
відповідачів, але позитивного
результату не досягнено і тому він
звертається до суду.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Пояснив,
що раніше він проживав у цій
квартирі, мав ключі, але відповідачі
після смерті батька в період, коли він
був співвласником квартири без його
згоди змінили замки у вхідних дверях і
цим також чинять йому перешкоди у
користуванні вказаним житлом,
оскільки ключі йому надано не було.

Відповідачі в судовому засіданні
позов не визнали, пояснили, що частка
позивача є набагато меншою, ніж їхні;
він має інше житло, тому не потребує
спірного житла, раніше він вчиняв
скандали, намагався проживати у
спірній квартирі з іншими особами.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що він
дійсно давав пояснення дільничному
міліціонеру влітку 2014 року з приводу
звернень ОСОБА_1 щодо перешкод йому у
користуванні вказаним житлом.

Одночасно, в подальшому відповідачі
та їх представник визнали факт
наявності у позивача права власності
на 1/ 9 частину спірного житла та
небажання , (заперечення) відповідачів
на користування ним позивача.

З огляду на такі їх пояснення суд,
керуючись ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
досліджує докази, щодо власності
позивача на вказану ним частину
квартири, вчинення йому перешкод у
користуванні нею ; вважає їх
встановленими достовірно.

Представник відповідачів також
просить застосувати правила позовної
давності та відхилити на підставі
пропуску строку позовної давності
позов, а також на підставі, що позивач
понад 6 місяців без поважних причин
був відсутнім у спірному житлі (
вказаній квартирі №425).

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, сторін,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню за такими підставами.

Суд розглядає справу відповідно до
ст.ст.10,11,60 ЦПК України (в межах наданих
сторонами доказів).

Зі змісту наявних у справі копій
документів, які не ос порені
учасниками розгляду справи позивач є
власником 1/9 спірної квартири.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд.

Ст. 391 цього Кодексу передбачає право
власника вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Тому суд вважає, що позивач має
право користуватись належною йому
часткою квартири на свій розсуд: може
в ній проживати, може не проживати,
але він повинен мати ключі від
вхідних дверей квартири, а
відповідачі не повинні чинити йому
перешкоди у користуванні вказаними
приміщеннями квартири.

Суд вважає пояснення позивача
переконливими, вони підтверджуються
копіями постанов міліції, в яких
чітко вказано про звернення позивача
і небажання відповідачів прийти до
міліції для надання пояснень,
заперечень з приводу його звернень.

Суд вважає, що відповідачі умисно
чинять перешкоди позивачу у
користуванні житлом, їх дії є
неправомірними.

Суд враховує, що всі відповідачі в
судовому засіданні пояснили, що та
позивач на період розгляду справи
квартирою не користується, ключів від
вхідних дверей квартири немає. Тобто,
фактично визнали вчинення перешкод
йому у користуванні житлом.

Суд вважає за необхідне зобов*язати
відповідачів надати дублікат ключів
від вхідних дверей спірної квартири на
підставі ст.ст. 356, 358, 391 ЦК України, в
яких зазначено про право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Оскільки відповідачі без згоди
позивача встановили у дверях інший
замок, у квартиру його не допускають,
то його право підлягає судовому
захисту в цій частині і має бути
поновленим (ст. 16 ЦК України), тобто,
відповідачі повинні надати позивачу
ключ (його дублікат) від вхідних дверей
спірної квартири.

Суд відповідно до ст.. 88 ЦПК України
покладає на відповідачів обов*язок
солідарно сплатити позивачу судові
витрати.

Керуючись ст. ст. 212-214 ЦПК України,суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, місце
проживання якого у квартирі АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_1, у квартиру АДРЕСА_2.

Зобов*язати ОСОБА_2, місце проживання
якого зареєстровано у квартирі
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, та ОСОБА_3, місце
проживання якої зареєстровано у
квартирі АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_3, не чинити
перешкод ОСОБА_1, місце проживання
якого - у квартирі АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1, у користуванні майном -
квартирою АДРЕСА_2 та зобов*язати
вказаних осіб надати ОСОБА_1 дублікат
клічів від вхідних дверей зазначеної
квартири.АДРЕСА_2

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 243 гн 60 коп,
сплачених ним в якості судового
збору.

Апеляційн скаргу на рішення суду
може бути подано протягом 10 днів з
дня його проголошення на адресу
Апеляційного суду м.Києва через
районний суд.

Суддя