Справа № 352/1573/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2254/2014
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого: Мелінишин Г.П.

суддів: Шалаути
Г.І., Шишка А.І.

секретаря: Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тисменицького районного суду від 24
вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вони
з відповідачами є батьками сина ОСОБА_4,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На
даний час на розгляді у суді перебуває
справа про розірвання шлюбу.
Відповідач у добровільному порядку
допомоги на утримання дитини не надає.
Посилаючись на зазначені обставини
просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітнього сина в
розмірі 1 500,00 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду
від 24 вересня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивача аліменти в розмірі 500,00 грн.
щомісячно на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 21 липня 2014
року до досягнення дитиною повноліття.
Також вирішено питання розподілу
судових витрат.

На дане рішення ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом вимог матеріального
та процесуального права. При вирішенні
питання розміру аліментів суд першої
інстанції не врахував стан здоров'я
відповідача, відсутність в нього інших
дітей та інші обставини, що мають
істотне значення. При цьому не прийняв
до уваги, що відповідач працює
неофіційно на будівництві, а отже
спроможний сплачувати аліменти у
більшому розмірі.

Поза увагою суду залишилась і та
обставина, що утримання сина потребує
додаткових витрат, а саме витрат на
харчування, одяг, взуття, ліки тощо. А
тому сума аліментів в розмірі 500,00 грн. є
недостатньою для утримання дитини.

Посилаючись на зазначені обставини та
обов'язок обох батьків утримувати
дитину просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта доводи скарги
підтримав з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явився будучи належним чином
повідомленим про день та місце
розгляду справи, що не перешкоджає
розглядові справи у його відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі (ст. 181 СК
України).

Як вбачається з матеріалів справи
сторони є батьками малолітньої дитини -
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
з матір'ю, знаходиться на її утриманні
та вихованні (а.с.6).

Встановлено, що відповідач
матеріальної допомоги в добровільному
порядку на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст.ст.184, 188 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що ОСОБА_2 маючи на утриманні
малолітнього сина, вправі вимагати від
відповідача (батька дитини) аліменти на
його утримання. Не заперечував цього
обов'язку і відповідач, не погоджуючись
лише з розміром аліментів.

Згідно ст. 182 СК при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина та інші обставини,
що мають істотне значення.

Разом з тим, при визначенні розміру
аліментів в сумі 500,00 грн. щомісячно суд
в достатній мірі не врахував, що
відповідач є працездатним, фізично
здоровим, інших осіб на утриманні не
має. За таких обставин колегія вважає,
що ОСОБА_3 спроможний щомісячно
сплачувати аліменти у розмірі 900,00 грн.

З врахуванням наведених обставин
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення місцевого суду в частині
визначення розміру аліментів слід
змінити, збільшити розмір аліментів до
900,00 грн. щомісячно.

Разом з тим, колегія суддів не приймає
до уваги посилання апелянта на
визначення розміру аліментів в сумі
1500,00 грн., що обумовлено в тому числі і
необхідністю додаткових витрат на
дитину. Будь-яких доказів потреби
додаткових витрат на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо), як це
передбачено ст. 185 СК України, позивачем
суду не представлено.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Тисменицького районного суду
від 24 вересня 2014 року змінити,
збільшити розмір аліментів до 900,00 грн.
щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Г.П. Мелінишин

Судді:
Г.І. Шалаута

А.І. Шишко