Справа № 464/7062/14-ц
пр.№ 2/464/1594/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2014 Сихівський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.,

при секретарі Токар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення
розміру частки квартири, що
знаходиться у спільній сумісній
власності, -

в с т а н о в и в:

позивачі звернулися до суду з позовом
про визначення часток успільному
сумісному з відповідачем майні,
посилаючись на те, що їм та відповідачу
на праві спільної сумісної власності
належить квартира, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1. У квартирі на даний
момент проживають вони та відповідач
ОСОБА_4, який є колишнім чоловіком
ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3 Вони спільно
проживають у даній квартирі, яка
складається з трьох кімнат. Згідно
свідоцтва про право власності на
квартиру №Г-08232 від 12.08.1996 року вони з
відповідачем є співвласниками.
Оскільки між ними немає згоди щодо
порядку користування спільною
власністю, вони вирішили відчужити
свої частки у квартирі на користь
доньки ОСОБА_5. Однак частки у спільному
майні є невизначеними, тому змушені
звенутись до суду з позовом.

Позивачка ОСОБА_1 та представник
позивачів в судове засідання не
з'явились, надали заяву, якою позов
підтримали, просили вимоги
задовольнити в повному обсязі та
розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, якою позов
визнав, проти його задоволення не
заперечив та просив розглядати справу
за його відсутності.

З урахуванням наведеного, суд вважає за
можливе на підставі ст. 169 ЦПК України
провести розгляд справи за відсутності
сторін на підставі наявних доказів.

З'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Зазначене підтверджується копією
свідоцтва про право власності на
квартиру від 12.08.1996 року.

Згідно з технічним паспортом від 05.07.1996
року спірна квартира розташована на 8
поверсі 9-типоверхового будинку,
складається з трьох кімнат житловою
площею 42,3 кв.м. (1 кімната 20.0 кв.м., 2
кімната - 10.0 кв.м., 3 кімната - 12.3 кв.м.),
кухні площею 10.1 кв.м., ванної кімнати
площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м.,
коридору 7,6,2.8 кв.м., вбудованої шафи 0.5+0.3
кв.м., загальною площею 71.1 кв.м.

З довідки ЛКП «Житловик-С від 17.07.2013
року № 2415 вбачається, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб: ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4

У відповідності до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України
майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними.

У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦК України,
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Судом встановлено, що в добровільному
порядку домовленості між сторонами
щодо визначення частки кожного з них у
праві спільної сумісної власності на
спірну квартиру не досягнуто. Вказана
обставина обмежує право позивачів на
розпорядження належною їм часткою
майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Враховуючи те, що право власності на
спірну квартиру оформлено на чотирьох
співвласників, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 належить по 1/4 частині квартири
АДРЕСА_1.

Частиною 3 ст. 372 ЦК України визначено,
що у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

За наведених обставин, враховуючи
обґрунтованість вимог позивача щодо
поділу майна, що перебуває у спільній
сумісній власності та визначення
часток кожного з співвласників спірної
квартири, право спільної сумісної
власності на дану квартиру слід
припинити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
319, 321, 355, 356, 358, 368, 369, 372 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визначення розміру частки
квартири, що знаходиться у спільній
сумісній власності - задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в праві спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1 - рівними, тобто, по 1/4 частині
за кожним.

Право спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 - припинити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або отримання
його копії.

Суддя: