Номер провадження: 22-ц/785/5136/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 березня 2014року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про
стягнення боргу, -

встановила:

11 листопада 2013р. ОСОБА_3 звернулася з
позовом про стягнення боргу,
посилаючись на те, що відповідачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 отримали від неї в борг
гроші:

- 07 вересня 2007р. в сумі 150000грн. з
виплатою 2% в місяць;

- 04 квітня 2008р. в сумі 50000грн. з
виплатою 2% в місяць;

- 11 листопада 2008р. в сумі 50000грн. з
виплатою 2% в місяць.

Позивач ОСОБА_3 стверджувала, що з 01
січня 2011р. відповідачі перестали
виконувати свої зобов'язання, та на 01
січня 2012р. сума боргу складає 317000грн. і
по несплаті відсотків в сумі 6349грн., що
відповідачі визнавала, але борг
добровільно не повернули. Позивач
просила стягнути солідарно з
відповідачів борг в сумі 317000грн. і за 22
місяця відсотки в сумі 139480грн., а всього
456480грн. і судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 визнала позов
частково, вказав, що вона дійсно
отримала від позивачки гроші в борг в
сумі 250000грн, з яких повернула 175420грн.,
та не заперечувала повернути залишок
боргу в сумі 74580грн., оскільки вона
отримувала гроші в борг особисто, а
ОСОБА_4 є неналежним відповідачем
(а.с.106-107).

Рішенням суду від 27 березня 2014р. позов
ОСОБА_3 задоволено частково (а.с.141-143).

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму боргу у загальному розмірі
456480грн., що складає основний борг в сумі
317000грн. і відсотки в сумі 139480грн.,
судові витрати в сумі 3441грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_3
в сумі 74580грн., посилаючись на те, що суд
в порушені вимог процесуального і
матеріального права необґрунтовано і
безпідставно задовольнив позов ОСОБА_3
в повному обсязі, та не врахував, що
вона повернула борг в сумі 175420грн., у
неї не було домовленості з позивачкою
про сплату відсотків, що позивачка не
вірно зробила розрахунок боргу і
відсотків (а.с.147-153).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, сторони, їх
представників, вивчивши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню з ухвалення нового рішення
про задоволення позову ОСОБА_3 частково
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановлені фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів в їх сукупності.

Вказаним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3
частково, суд першої інстанції виходив
з того, що отримання грошей в борг
підтверджено розпискою ОСОБА_2, а
остаточна заборгованість на 01 січня
2012р. була визнана ОСОБА_2 в сумі 317000грн.
і 2% в місяць від вказаної суми в розмірі
139480грн., що підтверджується записом у
записній книжці підрахунків щодо
сплати боргу, виконаних власноручно
відповідачкою ОСОБА_2

Судова колегія, не погоджується з
вказаним висновком суду, який не
відповідає вимогам закону і обставинам
по справі.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідачка ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_3 в борг гроші в сумі
250000грн., що було визнано сторонами як в
суді першої так і в суді апеляційної
інстанції.

Вищевказані обставини підтверджується
розпискою на а.с.6, яку як пояснила
ОСОБА_2 хоча і склала 11 листопада 2008р,
але визнала, що вона отримала в борг
250000грн. частками, а саме: 07 вересня 2007р.
в сумі 150000грн., 04 квітня 2008р. в сумі
50000грн., 11 листопада 2008р. в сумі 50000грн.

Крім того, в даній розписці ОСОБА_2
вказала, що вона отримала гроші в борг з
виплатою 2% в місяць.

В судовому засіданні був оглянутий
оригінал вказаної розписки наданої
позивачем ОСОБА_3, після чого сторони
визнали, що вказана розписка була
підписана саме ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Частиною 1 статті 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

ОСОБА_2 визнала, що вона отримала в борг
від ОСОБА_3 гроші в сумі 250000грн., що
відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України
не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено,
що на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або іншій документ, якій посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

З урахуванням того, що відповідач
ОСОБА_2 визнала, що вона дійсно отримала
в борг від ОСОБА_3 гроші в сумі 250000грн, а
розписку написала пізніше, судова
колегія, вважає, що розписка на а.с.6 є
належним доказом на підтвердження
отриманих нею від ОСОБА_3 грошей в борг
в сумі 250000грн.

На зворотній стороні вказаної розписки
сторони вказали, що ОСОБА_2 повернула
ОСОБА_3 частину боргу, а саме:

- 07 січня 2008р. повернула 12000грн;

- 21 квітня 2009р. повернула 50000грн.;

- 01 травня 2009р. повернула 50000грн.;

- 04 грудня 2009р. повернула 8420грн.;

- 01 грудня 2010р. повернула 55000грн., а
всього повернуто 175420грн.

Суд першої інстанції вказав, що
відповідачка ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути суму боргу до грудня 2012року,
але в матеріалах справи відсутні
докази відносно того, що відповідачка
зобов'язалася повернути гроші саме до
вказаної дати, не надала таких доказів
і позивачка ОСОБА_3 ні суду першої ні
суду апеляційної інстанції, а в
розписці на а.с.6 взагалі відсутні дані
про строки повернення боргу.

Судова колегія, вважає, що суд першої
інстанції безпідставно визнав, що
остаточна заборгованість на 01 січня
2012р. складає 317000грн. і 2% в місяць від
вказаної суми в розмірі 139480грн., та на
підтвердження цього, безпідставно
визнав доказом запис у записній книжці
підрахунків щодо сплати боргу,
виконаних власноручно відповідачкою
ОСОБА_2

Судова колегія, не приймає до уваги як
доказ на підтвердження боргу в розмірі
317000грн. і 2% в місяць в сумі 139480грн. саме
запис у записній книжці на а.с.7,
оскільки дані чорнові записи не можуть
свідчить про отримання боргу в сумі
317000грн. і 2% в місяць в сумі 139480грн., і ні
є відповідним та належним доказом в
розумінні вимог ст.ст.57,58, 59 ЦПК України.

Суд першої інстанції пославшись на
вищевказаний доказ, взагалі не вказав в
рішенні суду чому сума боргу складає
317000грн., та не навів розрахунок суми
відсотків, який підлягає стягненню з
відповідачки на користь позивача.

Тому з урахуванням записів про
повернення боргу в сумі 175420грн.,
викладених на зворотній стороні
розписки на а.с.6, підтверджених
підписами сторін, судова колегія,
вважає, що залишок боргу, який підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
складає 74580грн. (250000грн.-175420грн.= 74580грн.).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Судова колегія, з урахуванням дати
звернення ОСОБА_3 з вказаним позовом до
суду у жовтні 2013року, з урахуванням
строків отримання грошей у борг
відповідачкою ОСОБА_2, з урахуванням
відсутності в розписки про отримання
боргу строків повернення боргу, з
урахуванням повернутого боргу на 01
грудня 2010року в розмірі 175420грн., з
урахуванням залишку боргу в сумі
74580грн., та обов'язку відповідачки
ОСОБА_2 про сплату 2% в місяць, вважає, що
з відповідачки ОСОБА_2 на користь
позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню
відсотки в сумі 179276грн.80коп. за період з
07 вересня 2007року до 01 жовтня 2013року, з
наступного розрахунку.

Так, борг в сумі 150000грн. зі сплатою 2% в
місяць був отриманий ОСОБА_2 - 07 вересня
2007року. Сума відсотків від 150000грн.
складає 3000грн. в місяць. З вказаної суми
боргу ОСОБА_2 повернула 07 січня 2008року -
12000грн., тому за період з 07 вересня 2007р.
до 07 січня 2008р., тобто за 4 місяця сума
відсотків складає 12000грн. (щомісячно
3000грн., та 4 місяця х 2%=12000грн.).

Залишок основної суми боргу склав
138000грн., від даної суми за період з 07
січня 2008року по 07 квітня 2008року, тобто
за 3 місяця сума відсотків складає
8280грн. (щомісячно 2760грн., та 3 місяця х 2%=
8280грн.).

Борг в сумі 50000грн. зі сплатою 2% в місяць
був отриманий ОСОБА_2 - 04квітня 2008р., та з
урахуванням залишку боргу в сумі
138000грн., сума боргу складає 188000грн. Сума
відсотків від суми боргу 188000грн.за
період з 04 квітня 2008р. до 04листопада
2008року, тобто за 7 місяців складає
26320грн. (щомісячно від 188000грн. складає 2%
- 3760грн., та 7 місяців х 2%=26320грн.).

Борг в сумі 50000грн. зі сплатою 2% в місяць
був отриманий ОСОБА_2 - 11листопада 2008р.,
та з урахуванням залишку боргу в сумі
188000грн., сума боргу складає 238000грн. Сума
відсотків від суми боргу 238000грн. за
період з 11 листопада 2008р. по 11 травня
2009р., тобто за 6 місяців складає 28560грн.
(щомісячно від 238000грн. складає 2% -
4760грн., та 6 місяців х 2%=28560грн.).

Згідно розписки ОСОБА_2 повернула 21
квітня 2009р. борг в сумі 50000грн., залишок
основної суми боргу на 21 квітня 2009р.
складав 188000грн. (238000грн.- 50000грн.=
188000грн.). Відповідач ОСОБА_2 повернула 01
травня 2009р. борг в сумі 50000грн., та
залишок боргу на 01 травня 2009року склав
138000грн. (188000грн.-50000грн.=138000грн.).

Сума відсотків від суми боргу 138000грн.
за період з 01 травня 2009р. до 01 грудня
2009р., тобто за 7 місяців складає 19320грн.
(щомісячно від 138000грн. складає 2% -
2760грн., та 7 місяців х 2%=19320грн.).

Згідно розписки ОСОБА_2 повернула 04
грудня 2009р. борг в сумі 8420грн., залишок
основної суми боргу на 04 грудня 2009р.
складав 129580грн. (138000грн.-8420грн.=129580грн.).

Сума відсотків від суми боргу 129580грн.
за період з 04 грудня 2009р. по 04 грудня
2010р., тобто за 12 місяців складає
31099грн.20коп. (щомісячно від 129580грн.
складає 2% - 2591грн.60коп., та 12 місяців х
2%=31099грн.20коп.).

Згідно розписки ОСОБА_2 повернула 01
грудня 2010р. борг в сумі 55000грн., залишок
основної суми боргу на 01 грудня 2010р.
складав 74580грн. (129580грн.-55000грн.=74580грн.).

Сума відсотків від суми основного
боргу 74580грн. за період з 01 грудня
2010року по 01 жовтня 2013року, тобто за 36
місяців складає 53697грн.60коп. (щомісячно
від суми 74580грн. складає 2% - 1491грн.60коп.,
та 36 місяців х 2%=53697грн.60коп.).

Всього сума відсотків за період з 07
вересня 2007р. до 01 жовтня 2013р. складає
179276грн.80коп.
(12000+8280+26320+28560+19320+31099,20+53697,60коп.=179276грн.80к
оп.)

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
урахуванням задоволених вимог,
заявлених ОСОБА_3, на її користь
підлягають стягненню з ОСОБА_2 судові
витрати в сумі 2538грн.57коп.

Судова колегія, не приймає до уваги
розрахунок ОСОБА_3, який був наданий нею
на вимогу суду апеляційної інстанції,
у зв'язку з відсутністю будь-яких
розрахунків на підтвердження позову,
оскільки вказаний розрахунок не
відпадає встановленим судом
апеляційної інстанції обставинам
справи та вимогам закону.

Судова колегія, вважає, що позивач
ОСОБА_3 не надала відповідні та
безумовні докази того, що вона надавала
в борг гроші подружжю ОСОБА_2 на ведення
підприємницької діяльності, та
відповідач ОСОБА_2 вказала, що гроші
вона отримала особисто і згодна їх
повернути теж особисто.

Судова колегія не приймає до уваги
твердження ОСОБА_2 відносно того, що
вона нібито повністю повернула борг,
надав ОСОБА_3 10000доларів США до 01січня
2014р., що у неї не було домовленості про
сплату відсотків, а ОСОБА_3 змусила її
написати в розписці, що борг отримано
зі сплатою 2% в місяць, оскільки ОСОБА_2
не надала суду першої та апеляційної
інстанції жодного доказу відносно
того, що вона нібито повернула борг, в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази про безгрошевість укладеного
договору позики з зобов'язанням
сплатити 2% в місяць.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 березня 2014року - скасувати, ухвали
нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про
стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
борг за договором позики в сумі 74580грн.
і відсотки в сумі 179276грн.80коп., а всього
253856грн.80коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати в сумі 2538грн.57коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова