Номер провадження: 22-ц/785/7244/14
Головуючий у першій інстанції Шумейко
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Журавльова О.Г.,
Короткова В.Д.,

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором кредиту, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_4, діючого в
інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення
Теплодарського міського суду Одеської
області від 23 квітня 2014 року, -

встановила:

У липні 2013 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернулось до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за договором кредиту і з врахуванням
уточнень в обґрунтування позовних
вимог посилалось на те, що рішенням
Теплодарського міського суду Одеської
області від 08 лютого 2012 року на
користь позивача Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» з відповідача
ОСОБА_3 за договором кредиту № 1439174 від
03.08.2007 року була стягнута
заборгованість ,яка станом на 17.11.2011
року складала у розмірі 639456,35 гривень.

Посилаючись на те, що договір кредиту
не розірвано , відповідач зобов'язання
по погашенню кредиту не виконує,
позивач просив :

Стягнути на користь позивача з
відповідача ОСОБА_3 заборгованість за
договором кредиту за період з 18.11.2011
року по 01.04.2014 року у розмірі 114739,34 грн.
,що складається з прострочених
процентів за користування кредитом за
період з 18.11.2011р. по 01.04.2014р. - 47 349,46
гривень; пені за прострочений основний
борг за період з 18.11.2011р. по 01.04.2014р. - 19
240,50 гривень; пені за прострочені
проценти за користування кредитом за
період з 18.11.2011року по 01.04.2014 року - 48 149,38
гривень.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов повністю, та
наполягає на його задоволенні.

Заочне рішення ухвалено у відсутність
відповідача.

Заочним рішенням Теплодарського
районного суду Одеської області від 23
квітня 2014 року позов ПАТ «Державний
ощадний банк України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором,
у розмірі 114 739 гривень 34 копійки, в
тому числі: - прострочених процентів за
користування кредитом за період з
18.11.2011р. по 01.04.2014р. - 47 349,46 гривень; пеня
за прострочений основний борг за
період з 18.11.2011р. по 01.04.2014р. - 19 240,50
гривень; пеня за прострочені проценти
за користування кредитом за період з
18.11.2011 року по 01.04.2014 року - 48 149,38 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Теплодарського районного суду
Одеської області від 10.06.2014 року заяву
представника відповідача ОСОБА_3-
ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4, ,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга представника
відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4, підлягає
відхиленню , а заочне рішення суду
першої інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення,а також три проценти
річних від простроченої суми,якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.08.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» ,правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний банк України» , та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № 1439/174 , відповідно
до якого ОСОБА_3 отримано кредит у
розмірі 577 942 гривень, строком погашення
кредиту до 03.08.2027 року, із встановленням
плати за користування кредитом у
розмірі 14 відсотків річних (а.с. 6-11).

У забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за договором кредиту ,
03.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_3 було укладено
іпотечний договір (а.с. 17-19).

Рішенням Теплодарського міського суду
Одеської області від 08.02.2012 року на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» з відповідача ОСОБА_3 була
стягнута заборгованість за договором
кредиту № 1439/174 від 03.08.2007 року у розмірі
639 456,35 грн.

Відповідачем суму стягнення не
погашено .

Відповідно до п.п. 4.3.3., 4.3.5 відповідач
зобов'язався у разі порушення умов
кредитного договору та/або договору
іпотеки достроково повернути кредит з
одночасною сплатою відсотків за
фактичний час користування кредитними
ресурсами, комісійних винагород,
штрафів та інших належних до сплати
платежів відповідно до чинного
законодавства України, сторони
домовилися про те, що розмір збитків
визначатиметься банком самостійно,
також зобов'язався відповідати всіма
власними коштами та майном по своїх
зобов'язаннях, що випливають з цього
договору.

Згідно з п. 5.2 Кредитного договору
Позичальник зобов'язується за
порушення взятих на себе зобов'язань по
поверненню основної суми кредиту та
своєчасній сплаті процентів за
користування кредитом, сплатити на
користь Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки національного банку
України, яка діяла на період, за який
сплачується пеня, від суми не
сплаченого платежу, за кожен день
прострочення.

Згідно п. 7.8 Кредитного договору
сторони домовились про збільшення
строків позовної давності відповідно
до ч.1 ст. 259 ЦК України до трьох років
для всіх грошових зобов'язань
позичальника (в тому числі, але не
виключно, щодо повернення суми кредиту,
сплати процентів за його користування,
комісійних винагород, штрафів, пені) що
передбачені умовами кредитного
договору.

Відповідно до розрахунку
заборгованості ,вбачається , що
заборгованість за кредитом на 01.04.2014 р.
складає 114 739 грн. 34 коп., в тому числі:
прострочених процентів за
користування кредитом за період з
18.11.2011р. по 01.04.2014р. - 47 349,46 гривень; пеня
за прострочений основний борг за
період з 18.11.2011р. по 01.04.2014р. - 19 240,50
гривень; пеня за прострочені проценти
за користування кредитом за період з
18.11.2011року по 01.04.2014 року - 48 149,38 гривень.

Суд першої інстанції повно встановив
фактичні обставини справи на основі
об'єктивної оцінки наданих сторонами
доказів, вірно застосував норми
матеріального права до спірних
правовідносин та з урахуванням
зібраних доказів дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
річного строку позовної давності не
заслуговують на увагу , оскільки
відповідно до п. п. 7.8 договору кредиту
№ 1439174 від 03.08.2007 року, сторони
домовились про збільшення строків
позовної давності відповідно до ч.1 ст.
259 ЦК України до трьох років для всіх
грошових зобов'язань позичальника (в
тому числі, але не виключно, щодо
повернення суми кредиту, сплати
процентів за його користування,
комісійних винагород, штрафів, пені) що
передбачені умовами кредитного
договору.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції того,що п. 7.8
договору кредиту № 1439174 від 03.08.2007 року
є несправедливим та таким ,що
суперечить вимогам ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів» ,
оскільки при укладенні договору
кредиту сторони були вільними у
визначені умов договору , відповідач
підписавши договір кредиту
усвідомлював відповідальність за не
виконання своїх зобов'язань, погодився
з умовами кредиту та отримав кредит у
повному обсязі. За час дії договору
кредиту ,відповідачем не

оспорювався п.7.8. договору кредиту та
п.7.8. договору кредиту не визнаний не
дійсним та договір кредиту в цій
частині не скасований.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга
представника відповідача ОСОБА_3.-
ОСОБА_4, підлягає відхиленню , а заочне
рішення суду першої інстанції
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Теплодарського
міського суду Одеської області від 23
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

О.Г.Журавльов

В.Д.Коротков