У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Сумибудкомунсервіс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення шкоди, упущеної вигоди та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційними скаргами Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумибудкомунсервіс» та його
представника Друченко Тетяни
Василівни на рішення Сумського
районного суду Сумської області від 29
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Сумибудкомунмервіс» (далі - ТОВ
«Сумибудкомунмервіс») звернулося до
суду з позовом, у якому зазначало, що
постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 22 травня 2012 року ОСОБА_4
визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2 КК
України.

ОСОБА_4, маючи умисел незаконно
обернути на свою чи своїх родичів
користь нежитлові приміщення позивача
по АДРЕСА_1 у серпні 2007 року вступив в
злочинну змову із арбітражним керуючим
ОСОБА_5, розробив злочинний план,
направлений на отримання нежитлових
приміщень, викрав офіційні документи
ТОВ «Сумибудкомунсервіс»,
надав до господарського суду Сумської
області заяву від 12 вересня 2007 року про
порушення справи про банкрутство
товариства, що містила завідомо
неправдиві відомості, виступив
організатором та перебував у злочинній
змові з арбітражним керуючим ОСОБА_5,
який здійснив незаконну процедуру
ліквідації товариства.

Вказані незаконні дії відповідача
призвели до незаконної реалізації
нерухомого майна товариства, що
спричинило тяжкі наслідки
охоронюваним законом правам та
інтересам його власників.

Просило стягнути з відповідачів з
кожного по 81 425 грн збитків, 123 008
грн 53 коп. упущеної вигоди, а також 10
тис. грн на відшкодування моральної
шкоди солідарно.

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 29 квітня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області

від 17 липня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах ТОВ
«Сумибудкомунмервіс» та його
представник Друченко Т.В., посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги не можуть бути
задоволені з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що засновниками
ТОВ «Сумибудкомунсервіс» є ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 (а.с. 93−?94, т. 1).

23 грудня 2004 року та 27 травня 2005 року
ТОВ
«Сумибудкомунсервіс» придбало у СОК
«Сумське комунальне господарче
підприємство» в особі голови
ліквідаційної комісії ОСОБА_4, який був
директором цього кооперативу,
нежитлові приміщення, розташовані по
АДРЕСА_1, що складаються з
адміністративної будівлі цегляної літ.
«А», площею 367 кв. м, гаража цегляного
літ. «С-ІІ» площею 505,3 кв. м, гаража
цегляного літ. «Т-ІІ» площею 445,2 кв. м,
прохідної цегляної літ. «П» площею 3,5
кв. м, вбиральні цегляної літ. «У»,
склада цегляного літ. «Б» площею 74,1 кв.
м, склада шлакоблочного літ. «К» площею
96 кв. м, склада цегляного літ. «Р» площею
47, 5 кв. м, склада ПММ бетон літ. «Ж»
площею 47,5 кв. м (а.с. 55, т. 1).

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб−?підприємців єдиним засновником
ТОВ «Ласунка-Суми» є ОСОБА_7 (а.с. 99−?97, т.
1).

Відповідно до договору № 1 оренди
споруди (приміщення)

від 01 квітня 2007 року ТОВ
«Сумибудкомунсервіс» надало в оренду
ТОВ «Ласунка-Суми» споруду площею
567,3 кв. м по АДРЕСА_1 з орендною платою 2579
грн 60 коп. на місяць строком на 11
місяців. Додатковою угодою до цього
договору від 01 червня 2007 року змінено
строк оренди до 35 місяців, та площу
оренди до 1403,2 кв. м з орендною платою 30
955 грн 20 коп. на рік у безготівковому
порядку до 20 грудня наступного року
(а.с. 23−?25, т. 1).

15 листопада 2007 року арбітражний
керуючий ОСОБА_5 від імені ТОВ
«Сумибудкомунсервіс» продав сину
відповідача ОСОБА_8 нерухоме майно:
нежитлові приміщення по АДРЕСА_1, що
складаються з адміністративної
будівлі цегляної літ. «А» площею
367 кв. м, гаража цегляного літ. «С-ІІ»
площею 505, 3 кв. м, гаража цегляного

літ. «Т-ІІ» площею 445,2 кв. м, прохідної
цегляної літ. «П» площею

3,5 кв. м, вбиральні цегляної літ. «У»,
склада цегляного літ. «Б» площею

74,1 кв. м, склада шлакоблочного літ. «К»
площею 96 кв. м, склада цегляного літ. «Р»
площею 47,5 кв. м, склада ПММ бетон літ.
«Ж» площею 47,5 кв. м.

30 листопада 2007 року ОСОБА_8 уклав
договір купівлі-продажу вказаних
приміщень з покупцем ОСОБА_10, братом
дружини, якому продав вказане нерухоме
майно за 145 тис. грн.

Вироком Ковпаківського районного суду
м. Суми від 15 грудня 2008 року та
постановою від 22 травня 2012 року
встановлено, що з метою незаконного
придбання нерухомого майна TOB
«Сумибудкомунсервіс» ОСОБА_4 вступив у
злочинну змову з арбітражним керуючим
ОСОБА_5, який мав ліцензію на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого, у тому числі мав
повноваження щодо розпорядження
майном, керування санацією та
ліквідацією підприємств, і займався
цією діяльністю.

ОСОБА_4, реалізовуючи спільний умисел, у
серпні 2007 року викрав офіційні
документи товариства, які в подальшому
у вересні 2007 року з метою прискорення
ліквідації підприємства передав
ОСОБА_5, у вересні 2007 року подав заяву до
господарського суду Сумської області
про порушення справи про банкрутство
ТОВ «Сумибудкомунсервіс», до якої вніс
завідомо неправдиві відомості про
місце розташування підприємства

по вул. Сумській, 3 у с. В.Сироватка,
достовірно знаючи, що за даною адресою
підприємство ніколи не знаходилось, і
про займану ним посаду керівника СОК
«Сумське комунально-господарче
підприємство».

Заочним рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 27
травня 2009 року визнано укладений 15
листопада 2007 року
ліквідатором-арбітражним керуючим
ОСОБА_5 від імені ТОВ
«Сумибудкомунсервіс» з ОСОБА_11 договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
по АДРЕСА_1 недійсним з моменту його
вчинення. Визнано укладений 30
листопада 2007 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_10
договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень по АДРЕСА_1 недійсним з
моменту його вчинення (а.с. 159−?160, т. 1).

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 24 лютого

2009 року заочне рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми

від 27 травня 2009 року в частині
вирішення позову про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
15 листопада 2007 року змінено. Визнано
укладений 15 листопада 2007 року
ліквідатором-арбітражним керуючим
ОСОБА_5 від імені ТОВ
«Сумибудкомунсервіс» з ОСОБА_11 договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
по АДРЕСА_1 недійсним внаслідок його
нікчемності (а.с. 10−?12, т. 1).

Рішенням господарського суду Сумської
області від 30 червня

2009 року, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 04 листопада 2009
року, зобов'язано фізичну
особу−?підприємця ОСОБА_10 виконати
умови договору оренди споруди № 1 від 01
квітня 2007 року шляхом усунення
перешкод в користуванні
ТОВ «Ласунка-Суми» орендованими
нежитловими приміщеннями по
АДРЕСА_1 (а.с. 71−?75, 135, т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, дійшов правильного
висновку, що не надано доказів, що з
вини відповідачів товариству була
заподіяна майнова шкода, оскільки
нерухоме майно −? нежитлові приміщення
на загальну суму 145 тис. грн,
хоча тимчасово вибували з володіння
позивача, проте за рішенням суду
витребувані з чужого незаконного
володіння і передані йому у власність,
право на які за ним зареєстровано у
встановленому законом порядку, а
вироком суду з ОСОБА_5 на користь
засновників товариства ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 стягнута майнова шкода,
заподіяна відчуженням вказаного майна.
Матеріали справи не містять доказів, що
на час дії договорів купівлі-продажу
від 15 та 30 листопада 2007 року і до
24 лютого 2009 року орендарі не
користувалися спірними приміщеннями.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумибудкомунсервіс» та його
представника Друченко Тетяни
Василівни відхилити.

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 29 квітня

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 17 липня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Нагорняк В.А.,
Писана Т.О.