Справа № 212/7647/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 жовтня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області, у
складі: головуючого-судді Борис О.Н., за
участі секретаря: Хазієвої Т.В., без
участі сторін, без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, розглянувши у
відкритому судовому засіданні, у залі
суду, у місті Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Товарної
Біржі «Новый Век» про визнання угоди
дійсною та визнання права власності,
третя особа ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовною заявою про визнання
договору договір купівлі - продажу
нерухомого майна, а саме:
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, посвідчений Товарною
Біржею «Новый Век» від 24 липня 1998 року,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 -
дійсним та визнання права власності на
спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказала, що 03 листопада 2013
помер її батько - ОСОБА_4, після смерті
якого відкрилась спадщина, яка
складається з домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1.

При зверненні до нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом їй було відмовлено, оскільки
договір міни нерухомого майна,
укладений на Товарній Біржі не
визнається нотаріусом, як
правовстановлюючий документ, не
відповідає вимогам закону.

Позивач направила до суду заяву, у якій
просила позов задовольнити.

Представник відповідача та третя особа
ОСОБА_3 до суду не прибули, про час та
місце розгляду справи повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню. Суд прийшов до даного
висновку з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 24 липня 1998 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі - продажу нерухомого
майна, а саме: домоволодіння, яке
складається з шлакоблочного
обкладеного цеглою житлового будинку
«А-1», загальною площею 53,7 кв м, житловою
площею 32,60 кв м, кам'яної обкладеної
цеглою літньої кухні «Б», саманного
сараю «В», кам'яного погрібу «Г»,
дощатої вбиральні «Д», цегляного
гаражу «Е», цегляного сараю «Ж»,
водоколонки I, замощення II, заборів 1-4,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
посвідчено Товарною Біржею «Новый
Век». Даний договір зареєстрований у
Криворізькому бюро технічної
інвентаризації 27 липня 1998 року,
записаний у реєстрову книгу за № 157,
стор. 125. Дані обставини стверджуються
копією договору та реєстраційним
посвідченням ( а.с. 8).

Згідно вимог статті 657 Цивільного
кодексу України, договір купівлі-
продажу нерухомого майна повинен бути
укладений у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, а також
державній реєстрації.

Суд також встановив, договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сторони
не засвідчували нотаріально, оскільки
в тексті договору вказано, що на
підставі статті 15 Закону України "Про
товарну біржу" від 10 грудня 1991 року,
договір зареєстрований на біржі і в
подальшому нотаріальному посвідченню
не підлягає.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть (а.с. 10), після
смерті якого відкрилась спадщина, яка
складається з вищезазначеного
домоволодіння.

При зверненні до нотаріуса позивач
отримав відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, яка
належала батьку при житті, у зв'язку з
неналежно оформленим
правовстановлювальним документом на
домоволодіння (а.с.7).

Згідно статті 220 частини 1 Цивільного
кодексу України, недотримання даної
вимоги тягне за собою недійсність
договору купівлі-продажу.

У відповідності з ст. 220 ч. 2 Цивільного
кодексу України, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилялася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Вирішуючи позовні вимоги в частині
визнання права власності за позивачем
у порядку спадкування за законом після
померлого батька суд зазначає, що в цій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступного.

Згідно ст. 1296 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
встановленому цивільним
законодавством.

За наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги визнання
права на спадщину судовому розгляду не
підлягають.

Суд встановив, що позивач у
передбачений законом строк подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після померлого
батька, при цьому нотаріус не видав їй
свідоцтво про право на спадщину у
зв'язку з неналежно оформленим
правовстановлювальним документом на
квартиру - договору купівлі-продажу
домоволодіння, посвідченого Товарною
Біржею «Новый Век».

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення
позовних вимог частково.

Керуючись ст. ст. 220, 657, 1296 Цивільного
Кодексу України, ст. ст. 3, 213, 215-218
Цивільного процесуального Кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товарної
Біржі «Новый Век» про визнання угоди
дійсною та визнання права власності,
третя особа ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати договір купівлі - продажу
нерухомого майна, а саме:
домоволодіння, яке складається з
шлакоблочного обкладеного цеглою
житлового будинку «А-1», загальною
площею 53,7 кв м, житловою площею 32,60 кв м,
кам'яної обкладеної цеглою літньої
кухні «Б», саманного сараю «В»,
кам'яного погрібу «Г», дощатої
вбиральні «Д», цегляного гаражу «Е»,
цегляного сараю «Ж», водоколонки I,
замощення II, заборів 1-4, яке знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений
Товарною Біржею «Новый Век» від 24 липня
1998 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
- дійсним.

В решті частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Повторне
заочне рішення позивач та відповідач
можуть оскаржити в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено з загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починається відраховуватись з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис