Справа № 307/3738/14-ц
Провадження № 6/307/133/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Бобрушко В.І. при секретарі Баник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Тячівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_1,

В С Т А Н О
В И В:

Старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Тячівського районного управління
юстиції Мурга В.І. звернулася в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_1.

В поданні зазначив, що на виконанні у
відділі ДВС Тячівського районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження ЄДРВП №11549032 з
примусового виконання виконавчого
листа, №2-1896 від 10.12.2008 року, виданого
Тячівським районним судом
Закарпатської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання однієї неповнолітньої
дитини. На виконання вказаного
виконавчого документа 08.01.2009 року
державним виконавцем було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копія якої направлена
сторонам для відому і виконання, однак
боржником у вказаний строк рішення
суду не виконано. В подальшому 24.02.2009
року було прийнято рішення про
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. При перевірці
майнового стану боржника було
встановлено, що майно за ним не
зареєстровано. Згідно розрахунку
заборгованості станом на 01.10.2014 року
заборгованість боржника по сплаті
аліментів становить 17500 гривень.

Просить постановити ухвалу про
тимчасове обмеження у виїзді за кордон
громадянина України ОСОБА_1. .

Представник відділу ДВС
Тячівського районного управління
юстиції Мурга В.І. в судовому засіданні
подання підтримала та просить його
задовольнити.

В порядку ст. 377-1 ч.2 ЦПК України
сторони виконавчого провадження в
судове засідання не викликалися, а тому
суд розглянув подання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали подання та
виконавчого провадження, поданих
державним виконавцем, суд дійшов
наступного висновку.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в»їзду в
Україну громадян України», на який
посилається суб'єкт звернення,
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення громадянина від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до ст. 11 ч.3 п.18 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Порядок примусового виконання судових
рішень врегульовано Законом України
«Про виконавче провадження».

З аналізу вказаних норм слідує, що саме
по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань протягом строку,
вказаного державним виконавцем в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Крім того, тимчасове обмеження у праві
виїзду боржника за межі України
можливе лише за умов саме ухилення
боржника від виконання покладених на
нього зобов'язань. Обов'язок
доказування факту ухилення боржника
від виконання зобов'язань, відповідно
до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається
на орган державної виконавчої служби,
який звертається до суду із
відповідним поданням.

Як встановлено в судовому засіданні, на
виконанні у відділі ДВС Тячівського
районного управління юстиції
знаходиться виконавчий лист по справі
№2-1896/08, виданий Тячівським районним
судом Закарпатської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання однієї
неповнолітньої дитини в розмірі 400
гривень щомісячно.

Постановою державного виконавця від
08.01.2009 року було відкрито виконавче
провадження за вказаним виконавчим
листом.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили
про ухилення боржника ОСОБА_1 від
виконання зобов'язань щодо сплати ним
аліментів до матеріалів подання
державним виконавцем не додані.

У відповідності до ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження» постанова
про відкриття виконавчого провадження
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

В матеріалах подання відсутні будь-які
докази щодо направлення та отримання
боржником ОСОБА_1 постанови державного
виконавця від 08.01.2009 року про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа по справі
№ 2-1896/08, виданого Тячівським районним
судом Закарпатської області.

Крім того, суд констатує, що згідно
доданого до подання державним
виконавцем розрахунку заборгованості
по аліментах боржника ОСОБА_1, від 01.10.2014
року останній на користь ОСОБА_3 вже
сплатив аліменти в розмірі 11700 гривень,
що свідчить, на думку суду, про його
намір погасити заборгованість по
аліментах.

Враховуючи наведене та беручи до уваги
те, що всупереч вимог ст. 10 ЦПК України
державним виконавцем не надано
доказів, які свідчать про ухилення
ОСОБА_1 від своїх зобов'язань або його
намір виїхати за кордон з метою
ухилення від виконання зобов'язань, а
сама по собі вказівка в поданні про
ухилення ОСОБА_1 від виконання
зобов'язань за відсутності відповідних
доказів не свідчить про таке, оскільки
у справі відсутні докази використання
державним виконавцем всіх
передбачених Законом прав і
повноважень для стягнення
заборгованості без обмеження свободи
пересування боржника, що є додатковим
та крайнім заходом забезпечення
виконання судового рішення, якщо
загальновживані заходи стягнення є
недостатніми, суд вважає, що в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в»їзду в
Україну громадян України», суд,

У Х В А Л И
В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тячівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Головуючий:
В.І. Бобрушко