Справа № 202/1022/14-ц
Провадження № 2/202/2298/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 жовтня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Мороза
В.П.,

при секретареві - Гармаш К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
Публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «Приватбанк» у січні 2014 року
звернулося до суду з вище зазначеним
позовом, в якому просив стягнути з
відповідачів солідарно на свою користь
заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з
ОСОБА_1 на свою користь заборгованість
у розмірі 1 173 535,92 грн., а також витрати
на юридичну допомогу у розмірі 3 200,00
грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до кредитного договору №
ZPONLOK02546 від 22.10.2012 року ТОВ «Аржексталь»
отримало кредит у сумі 736 000,00 грн., зі
сплатою за користування ним відсотків,
що забезпечувалось договором поруки,
укладеним з поручителем ОСОБА_1 в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № ZPONLOK02546 від 22.10.2012
року ТОВ «Аржексталь», проте в
порушення умов договору свої
зобов'язання належним чином не виконав,
що стало підставою для звернення до
суду. Вимоги, що випливають зі
згаданого договору, були забезпечені
шляхом укладання з ПАТ "Акцент - Банк"
договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, що
обмежуються сумою 10 000,00 грн., у зв'язку з
чим він є солідарним відповідачем в
межах зазначеної суми.

У судовому засіданні представник
позивача на задоволенні позову
наполягав, просив суд його
задовольнити.

Представник ПАТ «А-Банк» в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, причину неявки суду не
повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судове засідання з'явився, проти
задоволенню позову заперечував, надав
суду заперечення.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору № ZPONLOK02546 від 22.10.2012
року ТОВ «Аржексталь» отримало кредит
у сумі 736 000,00 грн., зі сплатою відсотків
за користування ним. Крім того,
зобов'язання за вказаним договором №
ZPONLOK02546 забезпечено договором поруки,
укладеним з ОСОБА_1 в забезпечення
виконання зобов?язань за кредитним
договором ZPONLOK02546 від 22.10.2012 року ТОВ
«Аржексталь».

Зобов'язання позичальника, що
випливали зі згаданого кредитного
договору, були забезпечені шляхом
укладання з ПАТ "Акцент - Банк" договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, що
обмежується сумою 10 000,00 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком
Позичальника за кредитним договором є
зокрема повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією
із форм судового захисту цивільних
прав та інтересів є примусове
виконання обов'язку в натурі.

Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із
форм відповідальності за порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Однак, суд не може вважати дійсним
договір поруки з ПАТ «Акцент-Банк»,
оскільки зазначений договір поруки
були укладено 20.10.2010 року, в той час, як
основний кредитний договір № ZPONLOK02546
було укладено лише 22.10.2012 року.

Також в матеріалах справи є рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10.12.2013 року, яке ухвалою
Апеляційного суду Запорізького
області від 01.04.2014 року залишено без
змін. Згідно вищезазначеного рішення
заборгованість за кредитним договором
№ ZPONLOK02546 від 22.10.2012 року стягнуто з
відповідача ОСОБА_1 у вигляді звернення
стягнення на предмет застави.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 526, 549, 551, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України,
Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст. ст. 8, 10, 11,
57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Публічного
акціонерного товариства "Акцент-Банк",
ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
В.П. Мороз