Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9942/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 6 лютого 2013 року

в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л
а:

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 6 лютого 2013
року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 2 листопада 2007 року
в сумі 144 113,95 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 2 листопада 2012 року
становить 1 151 902,80 грн., з яких: 98 803,95
доларів США, що за курсом НБУ станом на 2
листопада 2012 року становить 789 739,97 грн. -
кредитна заборгованість; 37 923,55 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 2
листопада 2012 року становить 303 122,94 грн.
- заборгованість по процентам; 24 685,10
грн. - пеня за прострочення сплати
кредиту; 34 354,79 грн. - пеня за
прострочення сплати процентів.

В рахунок погашення зазначеної
заборгованості в сумі 144 113,95 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 2
листопада 2012 року становить 1 151 902,80
грн., за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 2
листопада 2007 року звернуто стягнення
на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну
квартиру, загальною площею 67,3 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є
власністю ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2

Встановлено спосіб реалізації
нерухомого майна, що належить ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 на праві власності, а
саме шляхом проведенням прилюдних
торгів предмета іпотеки у межах
процедури виконавчого провадження, з
дотриманням вимог Закону України «Про
іпотеку» та встановлено початкову
ціну, визначену на підставі оцінки
майна, здійсненої суб'єктом оціночної
діяльності, проведеною відповідно до
законодавства.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір
в сумі 3 219 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 просить скасувати
заочне рішення суду, ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог. Вважає, що рішення суду
першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим, не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначає, що в даному випадку
має місце подвійне задоволення
позовних вимог. Суд не притягнув до
участі в справі Орган опіки і
піклування, оскільки в іпотечній
квартирі зареєстрована та проживає
неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Посилається на те, що вказані обставини
могли б суттєво вплинути на висновки
суду при постановлені рішення в даній
справі, якби відповідач мав можливість
виказати свою правову позицію та
надати документи під час судового
засідання. Судом також не враховано
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ПАТ
«УкрСиббанк» є правонаступником майна,
всіх прав та обов'язків АКІБ
«УкрСиббанк».

02 листопада 2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0 (а.с. 6-13).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору
Банк надав позичальнику кредит в
іноземній валюті в розмірі 114 000 доларів
США.

Згідно п. 1.2.2 кредитного договору
позичальник зобов'язалася повернути
позивачеві кредитні кошти у повному
обсязі не пізніше 02 листопада 2017 року,
повертати суму кредиту та сплачувати
проценти шляхом сплати ануїтентних
платежів у розмірі 1 730 доларів США в
день сплати ануїтентних платежів.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору
за порушення позичальником термінів
погашення будь-яких своїх грошових
зобов'язань, передбачених договором,
зокрема, термінів повернення траншу
(всієї суми відповідного траншу або
його частини) та/або термінів сплати
процентів за користування траншу,
та/або комісій, Банк має право вимагати
від позичальника додатково сплатити
Банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу. Пеня
нараховується за кожен день
прострочення, включаючи день погашення
заборгованості.

П. 2.1 кредитного договору передбачено,
що виконання зобов'язань позичальника
за договором забезпечується
нерухомістю, а саме трикімнатною
квартирою, загальною площею 67.3 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є
власністю відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2

02 листопада 2007 року АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки № 69053, зза яким
іпотекодавці передають
іпотекодержателю нерухоме майно -
належну їм квартиру.

У разі порушення іпотекодавцями
будь-яких зобов'язань, що забезпечено
іпотекою іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
(п. 4.1 договору іпотеки).

Позичальник в порушення умов
кредитного договору свої зобов'язання
щодо погашення заборгованості по
наданому кредиту та сплаті процентів
за користування ним не виконує, чим
порушує взяті на себе договірні
зобов'язання.

Станом на 02 листопада 2012 року
заборгованість позичальника за
кредитним договором складає 144 113,95
доларів США, що за курсом НБУ станом на
02 листопада 2012 року становить 1 151 902,80
грн.. Вказана сума заборгованості
складається з: 98 803,95 доларів США, що
становить 789 739,97 грн. - кредитна
заборгованість; 37 923,55 доларів США, що
становить 303 122,94 грн. - заборгованість
по процентам; 24 685,10 грн. - пеня за
прострочення сплати кредиту; 34 354,79 грн.
- пеня за прострочення сплати процентів
(а.с. 26-31).

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до суду з даним позовом, посилаючись на
встановлені обставини, просив
постановити рішення, яким стягнути з
позичальника суму заборгованості,
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок невиконання зобов'язань за
кредитним договором відповідачем
ОСОБА_4 порушено право позивача, яке
підлягає судовому захисту у спосіб,
обраний позивачем.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішенням суду фактично стягнуто
заборгованість за кредитним договором
двічі, не відповідають дійсності,
оскільки з рішення суду вбачається, що
звернуто стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення тієї
заборгованості, яка виникла у
позичальника перед банком.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом невірно визначено початкову ціну
предмету іпотеки на прилюдних торгах,
судова колегія відхиляє, зважаючи на
те, що рішення суду в цій частині не
суперечить умовам договору іпотеки та
відповідає положенням ст.ст. 36, 38, 39, 41
Закону України «Про іпотеку»,
відповідно до яких у разі задоволення
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд зазначає у рішенні,
спосіб реалізації предмету іпотеки,
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації , яка може
бути визначена на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Судова колегія не погоджується з
доводами скарги про те, що суд повинен
був при вирішенні спору застосувати
Закон України №1822-У1 від 21 січня 2010 року
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яким
заборонено фінансовим установам
вимагати дострокового погашення
несплаченої частини боргу за кредитом
у разі незгоди позичальника із
пропозицією збільшити процентну
ставку або інший платіж, передбачений
договором, оскільки в даній справі не
встановлено, що позивачем заявлені
вимоги про дострокове повернення
кредиту у зв'язку з незгодою
позичальника на підвищення процентної
ставки або інших платежів за кредитним
договором.

Посилання в скарзі на те, що суду
необхідно було залучити до участі в
справі орган опіки та піклування у
зв'язку з тим, що у квартирі, яка є
предметом іпотеки, проживає
неповнолітня дитина, є безпідставними,
оскільки в даній справі не
вирішувалось питання про позбавлення
неповнолітньої дитини права власності
чи користування належним їй майном.

Не є підставою для скасування рішення
суду та обставина, що з червня 2014 року
введений мораторій на примусове
відчуження майна позичальників за
договорами споживчого кредиту в
іноземній валюті Законом України «Про
мораторій на стягненнямайна громадян
України,наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», який
прийнятий в 2014 році, отже не міг бути
застосований судом при постановленні
рішення 06 лютого 2013 року.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Подільського
районного суду м. Києва від 6 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: