Номер провадження: 22-ц/785/7503/14
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.,

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
07 липня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
третя Одеська державна нотаріальна
контора, про визнання свідоцтва про
право на спадщину за законом частково
недійсним, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У жовтні 2013 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовом, який
в подальшому уточнив, до ОСОБА_3, третя
особа - третя Одеська державна
нотаріальна контора, про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 10 лютого 2005 року, за
реєстровим № 1-362, виданого Третьою
Одеською державною нотаріальною
конторою недійсним у частині
спадкоємця ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5,
посилаючись на те, що дружина померлого
- ОСОБА_6, дочка ОСОБА_3 та позивач - його
син - отримали спадщину після смерті
ОСОБА_5 - по 1/3 частині житлового будинку
з надвірними спорудами за № АДРЕСА_1.
Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 не
мала права на отримання спадщини,
оскільки вона не мешкала у зазначеному
будинку, не доглядала за померлим
батьком, не навідувала його, не
допомагала у благоустрої будинку. Крім
того, позивач стверджує, що ним та його
матір'ю ОСОБА_6, на момент прийняття
ОСОБА_3 спадщини після смерті батька,
вже було фактично прийнято спадок,
оскільки вони там постійно мешкали та
доглядали за померлим ОСОБА_5

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 07 липня 2014 року у задоволенні
позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду
Одеської області з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Київського районного суду м. Одеси від
07 липня 2014 року скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги та стягнути з відповідача
судові витрати, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті
якого залишилось спадкове майно -
житловий будинок з надвірними
спорудами за № АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є:
його дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_2 та
дочка ОСОБА_3.;

Згідно із матеріалами спадкової
справи за № 5/2004 після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 позивач ОСОБА_2
надав заяву про згоду на видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_3

Згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 10 лютого 2005
року, за реєстровим № 1-362, виданим
Третьою Одеської державною
нотаріальною конторою ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 отримали у спадок, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, по 1/3 частині
житлового будинку за № АДРЕСА_1, з
надвірними спорудами, на 1/3 зазначеного
житлового будинку свідоцтво про право
на спадщину не видавалось.

04 листопада 2005 року Третьою Одеської
державною нотаріальною конторою після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 видане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, за реєстровим № 3-2792, на ім'я
ОСОБА_2, який отримав у спадок 1/3 частину
житлового будинку за № АДРЕСА_1, з
надвірними спорудами.

Згідно з договором дарування від 24
листопада 2005 року, ОСОБА_6 подарувала
ОСОБА_2 1/3 частину житлового будинку за
№ АДРЕСА_1, з надвірними спорудами.

На даний час позивач ОСОБА_2 є власником
2/3 частин зазначеного житлового
будинку з надвірними спорудами.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 по суті заявлених вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів порушення
своїх прав видачею ОСОБА_3 свідоцтва
про спадщину на 1/3 частину житлового
будинку за АДРЕСА_1 після смерті батька
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім
того, суд критично поставився до
доводів позову та пояснень позивача, що
він у 2005 році помилково дав у
нотаріальній конторі згоду на
отримання відповідачем спадщини та що
у зв'язку з лікуванням був позбавлений
можливості звернутись протягом 8 років
до суду, оскільки жодного доказу на
підтвердження цих обставин суду не
надано. Зазначивши у рішенні про строк
позовної давності, районний суд, однак,
відмовив у задоволенні заявлених
вимог за їх безпідставністю.

Такі висновки районного суду
відповідають обставинам справи та
засновані на законі.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Таким чином, згідно із ЦК єдиною
підставою визнання свідоцтва про право
на спадщину недійсним є відсутність в
особи права на спадкування. Під цю
підставу підпадають випадки, коли
особа, на чиє ім`я видане свідоцтво
про право на спадщину, ніколи не мала
прав на спадкування або ж мала, але
втратила спадкові права (особа не
входить до кола спадкоємців
відповідної черги (ст. ст. 1261-1265 ЦК
України ) чи спадкоємців за правом
представлення (ст. 1266 ЦК України).

Відсутність в особи права на
спадкування (ст. 1224 ЦК України),
визнання недійсним усиновлення (ст. ст.
236,237 СК України), встановлення
недійсності або визнання недійсним
шлюбу, нікчемності або визнання
недійсним заповіту (ст. 1257 ЦК України).

Як вірно встановлено судом, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до кола
спадкоємців першої черги входили його
дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_2 та дочка
ОСОБА_3.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 фактично прийняли
спадщину, оскільки проживали та були
прописаними у будинку, який належав
спадкодавцю, і як спадкоємці 1-ї черги,
що фактично прийняли спадщину, надали
нотаріусу письмові заяви про згоду на
включення до кола спадкоємців 1-ї черги
дочки померлого спадкодавця - ОСОБА_3,
яка пропустила строк прийняття
спадщини та надали згоду на видачу їй
свідоцтва про право на спадщину.

В засіданні судової колегії апелянт
ОСОБА_2 пояснив, що він надаючи згоду на
включення до кола спадкоємців 1-ї черги
дочки померлого спадкодавця - ОСОБА_3 та
на видачу їй свідоцтва про право на
спадщину діяв під впливом нотаріуса,
яка заплутала його, у зв`язку з чим
помилився. Він не хотів надавати згоду
на включення своєї сестри до кола
спадкоємців після смерті батька,
оскільки вона не надавала допомоги
батьку, який її потребував. Скарги на
дії нотаріуса або позовної заяви про
оскарження нотаріальних дій він не
подавав. До суду із вимогами про
усунення від права на спадкування з
окремим позовом він не звертався. В
даному позові вимоги про усунення
ОСОБА_3 від права на спадкування він
також не заявляв.

При таких обставинах судова колегія
погоджується із висновком районного
суду про відсутність підстав для
задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення апеляційної
скарги та залишення без змін судового
рішення, оскільки воно законне та
обґрунтоване.

Доводи апеляційної скарги про
неврахування судом поважності причин
пропуску позивачем позовної давності,
про упередженість суду, є
неспроможними, оскільки суд відмовляв
у задоволенні вимог у зв`язку з їх
безпідставністю, тобто по суті, а не у
зв`язку із пропуском строку позовної
давності.

Доводи апеляційної скарги про
неповноту розгляду справи судом і його
упередженість при розгляді справи, не
узгоджуються з матеріалами справи і
суперечать обставинам, встановленим
судом.

Інших доводів в апеляційній скарзі не
наведено.

Таким чином, судова колегія доходить
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції залишенню без змін,
оскільки суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 07 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова