АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Коваль О.А.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 27 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ», третя особа: Київське
міське відділення фонду соціального
страхування з тимчасової витрати
працездатності, про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

20 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ», у якому з урахуванням
уточнень просила стягнути з нього на
свою користь кошти по оплаті відпустки
у зв'язку з вагітністю та пологами за
період з 22 грудня 2011 року по 25 квітня 2012
року у розмірі 70 329, 42 грн., моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн. та витрати на
правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 01
липня 2008 року працювала на ПАТ
"Інжинірингово-виробниче підприємство
"ВНІПІТРАНСГАЗ" на посаді заступника
начальника відділу економіки і
фінансів. 01 серпня 2011 року її було
звільнено, однак рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 12 березня 2012 року поновлено на
посаді та стягнуто на її користь
грошові кошти за вимушений прогул і в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
12 січня 2012 року вона народила дитину, а
19 квітня 2012 року звернулася до
відповідача з заявою про направлення
листка непрацездатності, який був
виданий Київським міським пологовим
будинком № 3 за період з 22.12.2011 року по
25.04.2012 рік для оплати відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами, однак
відповідач відповідних виплат так і не
здійснив.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 27 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 було
відмовлено.

07 липня 2014 року представник ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин у справі,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила його
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення її позову. В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказала, що
суд помилково вважав ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» неналежним
відповідачем, так як саме він
зобов'язаний провести оплату
лікарняного листка. Також апелянт
вказала, що судом першої інстанції не
було розглянуто її клопотання про
призначення судової економічної
експертизи. Висновок суду першої
інстанції про перерахування допомоги
по вагітності і пологах є таким, що не
відповідає матеріалам справи, так як
належних доказів перерахування коштів
суду не надано. На думку апелянта,
частково оплата листка
непрацездатності суперечить вимогам ч.
1 ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням і
похованням. Додатково апелянт вказала,
що нарахування за лікарняним листком
були здійснені із заниженого розміру
заробітної плати ОСОБА_1

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримала і просила її
задовольнити.

Представники ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» за довіреностями -
Яворський Г.Л., Ковальова О.В.
апеляційну скаргу просили відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Представник Київського міського
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової витрати
працездатності у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про день, час та місце
апеляційного розгляду, тому розгляд
справи за апеляційною скаргою на
підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України
проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представників сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що з 01 серпня 2008 року
ОСОБА_1 прийнята на роботу у відділ
економіки і фінансів ВАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
"ВНІПІТРАНСГАЗ".

Згідно з наказом ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» від 04 листопада 2011
року ОСОБА_1 звільнено з роботи з 01
серпня 2011 року згідно п. 4 ст. 40 КЗпП
України.

12 січня 2012 року ОСОБА_1 народила дитину,
що підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві 03.02.2012 року.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 12.03.2012 року, що набрало
законної сили, ОСОБА_1 поновлено на
роботі на посаді заступника начальника
відділу економіки і фінансів ПАТ
"Інжинірингово-виробниче підприємство
"ВНІПІТРАНСГАЗ", стягнено з
"ВНІПІТРАНСГАЗ" на користь ОСОБА_1
заробіток за час вимушеного прогулу у
розмірі 95 443 грн. 82 коп. за період з 01
серпня 2011 року по 12 березня 2012 року і
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

20 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
ПАТ "ВНІПІТРАНСГАЗ" із заявою про
оплату їй відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами, надавши листок
непрацездатності, виданий Київським
міським пологовим будинком № 3 за
період з 22.12.2011 року по 25.04.2012 рік.

ПАТ "ВНІПІТРАНСГАЗ" в свою чергу на
виконання вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
склало відповідного зразка
заяву-розрахунок, яку було подано до
Центральної дирекції на фінансування
28.04.2012 року, в якому в тому числі були
замовлені кошти для виплати допомоги
по вагітності та пологах ОСОБА_1 на суму
20 773 грн. 72 коп. за період
непрацездатності з 13.03.2012 року по 25.04.2012
рік, 44 календарні дні, середньоденна
заробітна плата 472 грн. 13 коп., яка була
профінансована Центральною дирекцією
10.05.2013 року та фактично перерахована
ОСОБА_1, що підтверджується відповіддю
Головного офісу ПриватБанку від 22.04.2014
року, згідно якої ті підтверджують
зарахування суми 20 773 грн. 72 коп.
співробітнику "ВНІПІТРАНСГАЗ" - ОСОБА_1
з розрахунку НОМЕР_3 11.05.2012 року та
відомістю зарахування заробітної
плати за період з 11.05.2012 року - 11.05.2012 рік,
серед яких і зарахування коштів ОСОБА_1
11.05.2012 року у розмірі 20 773 грн. 72 коп.,
згідно табельного та
ідентифікаційного номера НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ч. 1 ст. 179
КЗпП України, ст. 1, п. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 38
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» та
правильно виходив з того, що позивач
отримала за рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 12.03.2012 року
середній заробіток у розмірі 95 443 грн. 82
коп. за 157 днів вимушеного прогулу,
тобто за період з 01.08.2011 року по 12.03.2012
рік включно, тому згідно листка
непрацездатності, виданого Київським
міським пологовим будинком № 3 за
період з 22.12.2011 року по 25.04.2012 рік
підлягає компенсації час періоду
втрати заробітку, яким, за вирахуванням
виплати середнього заробітку по
рішенню суду, є з 13.03.2012 року по 25.04.2012
рік.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» було перераховано
ОСОБА_1 допомогу у зв'язку з вагітністю
та пологами у розмірі 20 773, 72 грн.,
оскільки вказана обставина
підтверджується листом Головного
офісу ПриватБанку від 22.04.2014 року,
згідно якого сума у розмірі 20 773 грн. 72
коп. була перерахована 11 травня 2012 року
співробітнику "ВНІПІТРАНСГАЗ" - ОСОБА_1
з розрахунку НОМЕР_3, та відомістю
зарахування заробітної плати за період
з 11.05.2012 року - 11.05.2012 рік, серед яких і
зарахування коштів ОСОБА_1 11.05.2012 року у
розмірі 20 773 грн. 72 коп. згідно
табельного та ідентифікаційного
номера НОМЕР_1. Саме по собі не
зарахування ПАТ КБ «ПриватБанк»
перерахованих коштів на зарплатну
картку ОСОБА_1 не є підставою для
стягнення вказаної суми з ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ», що виконало свої
зобов'язання перед ОСОБА_1

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
часткова оплата листка
непрацездатності суперечить вимогам ч.
1 ст. 38 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
колегія суддів виходить з наступного.

Загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
роботодавцем, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом (ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами.

Зі змісту викладеного випливає, що
основне призначення допомоги по
вагітності та пологах - це компенсація
втраченого заробітку (доходу) у зв'язку
з перебуванням у відпустці у зв'язку з
вагітністю та пологами.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 12 березня 2012 року
ОСОБА_1 поновлено на роботі та стягнено
на її користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу (з 01 серпня 2011 року
по 12 березня 2012 року),при присудженні
оплати за час вимушеного прогулу
допомога у зв'язку з вагітністю і
пологами зарахована не була, із заявою
про надання відпустки у зв'язку з
вагітністю і пологами ОСОБА_1
звернулася до ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» лише 20 квітня 2012 року.
За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що допомога у зв'язку
з вагітністю і пологами була вірно
нарахована за період з 13 березня 2012
року по 25 квітня 2012 року.

Водночас колегія суддів не
погоджується зі здійсненим ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» розрахунком допомоги
у зв'язку з вагітністю і пологами з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у
розмірі 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу), обчисленої
відповідно до статті 53 цього Закону, і
не залежить від страхового стажу.

На підставі ст. 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» при
обчисленні середньої заробітної плати
(доходу) для забезпечення допомогою по
тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах враховуються всі
види заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.
Порядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням»
від 26 вересня 2001 року № 1266
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення) для
застрахованих осіб (включаючи осіб, які
працюють неповний робочий день
(робочий тиждень) та добровільно
застрахованих осіб), є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок.

На підставі п. 14 вказаної Постанови
середньоденна заробітна плата (дохід,
грошове забезпечення) обчислюється
шляхом ділення нарахованої за
розрахунковий період заробітної плати
(оподатковуваного доходу, грошового
забезпечення), з якої сплачувалися
страхові внески на кількість
календарних днів за розрахунковий
період (без урахування календарних
днів, не відпрацьованих з поважних
причин, - тимчасова непрацездатність,
відпустка у зв'язку з вагітністю та
пологами, відпустка по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та шестирічного віку за медичним
висновком для розрахунку допомоги по
вагітності та пологах за страхуванням
у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням).

Згідно з п. 20 вказаної Постанови сума
страхових виплат застрахованій особі
та оплати за перших п'ять днів
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів роботодавця
розраховується шляхом множення суми
денної (годинної) виплати, розмір якої
встановлюється у відсотках
середньоденної (середньогодинної)
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) залежно від страхового
стажу, якщо його наявність передбачено
законодавством, на кількість
календарних днів, що підлягають оплаті,
- за страхуванням на випадок
безробіття, від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності (крім допомоги по
тимчасовій непрацездатності), для
допомоги по вагітності та пологах за
страхуванням у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
а також для добровільно застрахованих
осіб та осіб, які сплачують єдиний
податок, - для всіх страхових виплат.

Відповідно до абз. 3 п. 9 Постанови у разі
поновлення на роботі працівника, який
був звільнений з роботи без законної
підстави (незаконно переведений на
іншу роботу) з виплатою середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
(різниці в заробітній платі за час
виконання нижче оплачуваної роботи),
середня заробітна плата обчислюється
виходячи із сум, що припадають на
місяці розрахункового періоду.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» середня
заробітна плата за час вимушеного
прогулу є базою нарахування єдиного
соціального внеску.

Зі змісту викладеного випливає, що
допомога по вагітності і пологах
повинна розраховуватись виходячи із
сум заробітної плати ОСОБА_1, отриманих
нею за період з 01 вересня 2011 року по 29
лютого 2012 року, так як відпустка
надавалась з 13 березня 2012 року. Крім
того, ПАТ «Інжинірингово-виробниче
підприємство «ВНІПІТРАНСГАЗ»
безпідставно було виключено з
розрахункового періоду суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, так як на них нараховується
єдиний соціальний внесок.

Суд першої інстанції на зазначені
положення законодавства уваги не
звернув, розрахунку допомоги у зв'язку
з вагітністю і пологам не перевірив, а
тому дійшов до помилкового висновку
про відмову у задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що
середній заробіток за час вимушеного
прогулу був розрахований судом за
період з 01 серпня 2011 року по 12 березня
2012 року шляхом множення середньоденної
заробітної плати 774, 48 грн. на 157 днів.
Помісячно розмір середнього заробітку
за час вимушеного прогулу колегія
суддів розраховує шляхом множення
середньоденної заробітної плати (774, 48
грн.) на кількість робочих днів у
місяці: вересень 2011 року - 17 038, 56 грн.,
жовтень 2011 року - 16 264, 08 грн., листопад 2011
року - 17 038, 56 грн., грудень 17 038, 56 грн.,
січень 2012 року - 15 489, 6 грн., лютий 2012 року
- 16 264, 08 грн.

Виходячи з розміру максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску (п. 4 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» при обчисленні
допомоги у зв'язку з вагітністю і
пологами врахуванню підлягає: вересень
2011 року - 17 038, 56 грн., жовтень 2011 року - 16
264, 08 грн., листопад 2011 року - 16 745 грн.,
грудень - 17 038, 56 грн., січень 2012 року - 15
489, 6 грн., лютий 2012 року - 16 264, 08 грн.
Кількість робочих днів - 182. Таким чином,
середньоденна заробітна плата для
розрахунку допомоги по вагітності і
пологах становить 528, 58 грн. (96 201, 32
грн.:182 дні), розмір допомоги по
вагітності і пологам - 23 257, 46 грн. (528, 58
грн. *41 день).

Враховуючи те, що ПАТ
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ» було перераховано 20 773,
72 грн., стягненню підлягає сума у
розмірі 2 483, 74 грн.

При розрахунку допомоги у зв'язку з
вагітністю і пологами колегія суддів
не враховує дні тимчасової
непрацездатності за листками
непрацездатності, так як рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 12 березня 2012 року, що набрало
законної сили, вказані дні при
розрахунку середньої заробітної плати
не були враховані та середній
заробіток було стягнено за весь час
вимушеного прогулу, виходячи з того, що
ОСОБА_1 пропрацювала усі робочі дні.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не було
виплачено у повному обсязі допомогу у
зв'язку з вагітністю і пологами, чим
заподіяною моральну шкоду.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
колегія суддів враховує характер та
обсяг завданих позивачу моральних
страждань, ступінь вини відповідача,
тривалість страждань, істотність
вимушених змін у життєвих та
виробничих стосунках позивачів та
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
відносяться, зокрема, витрати на
правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, удові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 (свідоцтво
про право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_2 був укладений
договір про надання правової допомоги
від 16 грудня 2013 року.

Відповідно до платіжного доручення від
19 грудня 2013 року ОСОБА_1 здійснила
оплату послуг адвоката у розмірі 4 000
грн.

З поданого розрахунку витраченого
адвокатом ОСОБА_2 часу на надання
правової допомоги вбачається, що на
надання правової допомоги адвокатом
було витрачено 9, 1 год., вартість витрат
на правову допомогу не перевищує 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог підлягають стягненню
витрати на правову допомогу у розмірі
148, 58 грн.

Отже, рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 27 червня 2014 року слід
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- адвоката ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 27 червня 2014 року - скасувати
- та ухвалити нове рішення наступного
змісту:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Інжинірингово-виробниче підприємство
«ВНІПІТРАНСГАЗ», третя особа: Київське
міське відділення фонду соціального
страхування з тимчасової витрати
працездатності, про стягнення коштів -
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Інжинірингово-виробниче
підприємство «ВНІПІТРАНСГАЗ» на
користь ОСОБА_1 допомогу по вагітності
та пологам у розмірі 2 483, 74 грн.,
моральну шкоду у розмірі 500 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі
148, 58 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Інжинірингово-виробниче
підприємство «ВНІПІТРАНСГАЗ» на
користь держави судовий збір у розмірі
298, 37 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді