Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.08.2014 року
Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області

в складі: головуючого - судді:
Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгород справу за
позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні майном, шляхом знесення
самочинно збудованої прибудови, -

ВСТАНОВИВ :

Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця»
звернулося в суд з вказаним позовом
мотивуючи його тим, що на балансі
відокремленого підрозділу «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд № 5» Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» знаходиться
казарма ВОХР-97 ст. Павлово за адресою:
АДРЕСА_1.

20.11.1978 року начальником дистанції
цивільних споруд на ст. Ужгород
Львівської залізниці, видано ордер на
право зайняття гр. ОСОБА_3 (батько
ОСОБА_2.) зі складом сім'ї 5 чоловік
службового приміщення по ст. Павлово.
На даний час у вищезазначеному
приміщенні проживають: відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

У липні 2011 року згідно договору підряду
№17 на виконання проектних та
вишукувальних робіт було проведене
технічне обстеження вищезазначеної
казарми ВОХР-97 на ст. Павлово за
замовленням ВП «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд № 5» Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця», з метою
оформлення права власності на
зазначену будівлю за державою в особі
Міністерства інфраструктури України.

Проте, при обстежені будівлі ВОХР-97 на
ст. Павлово по АДРЕСА_1, виявлено, що до
кв. № 3, яку займають відповідачі,
побудована прибудова із шлакоблоків,
перекриття - дерев'яне, прибудова
самовільна - незавершене будівництво,
яка побудована без відповідних
погоджень і дозволів.

В ході перевірки лінійним відділом на
станції Ужгород УМВС на Львівській
залізниці встановлено, що відповідачі
збудували дану прибудову самі
(власними силами), за дозволами на
будівництво даної прибудови нікуди не
звертались. Крім того, відповідачі
самовільно захопили земельну ділянку
площею 0,0027 га, що є порушенням
Земельного Кодексу України і, на
підставі цього, винесено припис про
усунення виявлених порушень
земельного законодавства у термін до
17.12.2011 року, який і на даний час не
виконаний.

У зв'язку з цим, оскільки позивач не
може здійснити реєстрацію права
власності за державою в особі
Міністерства інфраструктури України,
на будівлю до якої відповідачами
здійснена незаконна прибудова, а тому
просить зобов'язати відповідачів
усунути перешкоди у користуванні
державним майном, що знаходиться на
балансі відокремленого підрозділу
«Управління будівельно-монтажних
робіт і цивільних споруд № 5»
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» та
належить йому на праві господарського
відання, а саме: казарми ВОXP - 97 ст.
Павлово за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
знесення самочинно збудованої
прибудови до будівлі ВОXP - 97 ст. Павлово
за адресою: АДРЕСА_1, за власний рахунок.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав до
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримує в повному обсязі. Проти
прийняття заочного рішення не
заперечує.

Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явилися, хоча про дату,
час і місце розгляду справи були
повідомлені своєчасно і належним
чином, не повідомили суд про причини
неявки, а тому, в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК
України, суд вважає, що справу слід
вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити повторне заочне
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на
балансі відокремленого підрозділу
«Управління будівельно-монтажних
робіт і цивільних споруд № 5»
Державного територіально-галузевого
об'єднання Львівська залізниця
знаходиться казарма ВОХР-97 ст. Павлово
за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 20.11.1978 року
начальником дистанції цивільних
споруд на ст. Ужгород Львівської
залізниці, видано ордер на право
зайняття гр. ОСОБА_3 (батько ОСОБА_2.) зі
складом сім'ї 5 чоловік службового
приміщення по ст. Павлово. На даний час
у вищезазначеному приміщенні
проживають відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Судом також встановлено, що у липні 2011
року згідно договору підряду №17 на
виконання проектних та вишукувальних
робіт було проведене технічне
обстеження вищезгаданої казарми за
замовленням ВП «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд № 5» Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця», з метою
оформлення права власності на
зазначену будівлю за державою в особі
Міністерства інфраструктури України,
згідно рішення № 42 від 23.12.2008 року
Галоцької сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області.

Проте, при обстежені будівлі ВОХР-97 на
ст. Павлово по АДРЕСА_1, виявлено, що до
кв. № 3, яку займають відповідачі,
побудована прибудова із шлакоблоків,
перекриття - дерев'яне, прибудова
самовільна - незавершене будівництво,
яка побудована без відповідних
погоджень і дозволів.

Як вбачається з листів -попередження
№2081від 23.07.2011 року та №2716 від 31.08.2011
року, управління зверталось до
відповідачів з вимогою про демонтаж
самовільно збудованої прибудови, але
таке було проігноровано останніми.

14.11.2011 року «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд № 5» ДТГО «Львівська залізниця»
звернулось в лінійний відділ на
станції Ужгород УМВС на Львівській
залізниці для проведення перевірки
щодо законності дій відповідачів.

З постанови старшого о/у СДСБЕЗ ЛВ на
ст.Ужгород УМВС України на Львівській
залізниці Товт В.О. про відмову в
порушенні кримінальної справи від
03.12.2011 року вбачається, що ході
перевірки встановлено, що відповідачі
збудували дану прибудову самі, за
дозволами на будівниці во даної
прибудови нікуди не звертались.
Відповідно до довідки № 1410 від 23.11.2011
року, наданої головним Державним
санітарним лікарем Ужгородської
лінійної санітарно-епідеміологічної
станції на Львівській залізниці дана
прибудова здійснена в
санітарно-захисній зоні залізничної
колії, що с порушенням вимог п. 5.20
«Державних правил планування та
забудова населених пунктів»,
затверджених наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996
року.

Також в ході проведення даної
перевірки встановлено, що відповідачі
розпочали реконструкцію нерухомого
майна під час якої самовільно захопили
земельну ділянку площею 0,0027 га., що с
порушенням вимог ст.ст. 125,126 Земельного
кодексу України і на підставі
вищезазначеного винесено припис про
усунення виявлених (вищезазначених)
порушень земельного законодавства у
термін до 17.12.2011 року, який і на даний
час не виконаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Ч.7 ст.376 ЦК України визначено, що у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд може постановити рішення, яким
зобов'язати особу, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову. Якщо проведення
такої перебудови є неможливим або
особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від її
проведення, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
ДТГО «Львівська залізниця» не може
здійснити реєстрацію права власності
за державою в особі Міністерства
інфраструктури України,
балансоутримувач «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд № 5» ДТГО «Львівська залізниця»
на будівлю казарми ВОХР-97 ст. Павлово,
за адресою с. Палло, вул. Головна 134 «А»,
до якої відповідачами здійснена
незаконна прибудова, через
невідповідність плану в інвентарній
справі БТІ та технічного заключення
Закарпатського філіалу інституту «НДІ
проектреконструкція», суд приходить до
висновку, що позов є обгрунтовним та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст.
16, 376, 386 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208,
209, 226, 227, 233, 294 ЦПК України суд,-

РІШИВ:

Позов Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні майном, шляхом знесення
самочинно збудованої прибудови -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунути
перешкоди у користуванні державним
майном, що знаходиться на балансі
відокремленого підрозділу «Управління
будівельно-монтажних робіт і цивільних
споруд № 5» Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» та належить йому
на праві господарського відання, а
саме: казарми ВОXP - 97 ст. Павлово за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення
самочинно збудованої прибудови до
будівлі ВОXP - 97 ст.Павлово за адресою:
АДРЕСА_1, за власний рахунок.

Повторне заочне рішення суду позивач
та відповідач можуть оскаржити в
загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Семерак І.О.