АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/8622/14
інстанції -Грегуль О.В.
Суддя-доповідач
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, який на підставі
довіреності діє в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк», на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10 червня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» задоволені
частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь
банку заборгованість за кредитним
договором в розмірі 26 676,46 дол. США та
пеню у розмірі 711 623,19 грн. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь банку витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3 654,00
грн. В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
09.04.2008 між ВАТ «Родовід Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Родовід
Банк» та ОСОБА_4, укладено кредитний
договір, за умовами якого позичальник
отримав 20 721,75 дол. США терміном до 09.04.2015
включно, з процентною ставкою 12,5%
річних. Відповідно до п. 1.2. та 1.6.
договору кредитні кошти надавались
виключно на наступні цілі: купівлю
автомобіля та сплату страхових
платежів. Відповідно до п. 3.1. Договору
Позичальник зобов'язався починаючи з
місяця, наступного за звітним, щомісяця
до 10-ого числа (включно) кожного
календарного місяця, частково погашати
заборгованість за кредитами у сумі 246,69
дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань
по кредитному договору позичальником
укладено договір застави
транспортного засобу №38.3/АА00720.08.2-3 від
09.04.2008 та передано в заставу автомобіль
Seat Cordoba.

У зв'язку з порушенням виконання умов
кредитного договору від 09.04.2008 виникла
заборгованість в частині своєчасного
повернення кредиту, процентів за
користування кредитом та пені, яка
нараховувалась за кожен день
прострочення у розмірі 1,6 процентів від
суми простроченої заборгованості, у
розмірі 26 676,46 дол. США та 2 272 668,10 грн.

При цьому судом першої інстанції
враховано принцип розумності та
справедливості у відповідності до
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 18 Закону України «Про захист
прав споживачів», ураховуючи положення
частини 3 статті 551 Цивільного кодексу
України, керуючись правилами строку
позовної давності, визначеними
роз'ясненнями п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, у
зв'язку з чим визначено суму пені, що
підлягає до стягнення, в розмірі 700 000,00
грн.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позовні
вимоги частково знайшли своє
підтвердження, у зв'язку з чим стягнув з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 26 676,46 дол. США та 711 623,19 грн.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 просить скасувати
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
банку задовольнити у повному обсязі
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів та уточнив суму боргу та пені.
Відповідач у судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про дату
та час розгляду справи повідомлений
належним чином (а.с. 112), заяв та
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, що відповідно до ст. 305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне зобов'язання).

Встановлено і підтверджено наявними у
матеріалах справи доказами, що
відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язався повертати суму
кредиту шляхом перерахування на
відкритий у цьому ж банку рахунок
щомісяця до «10»-го числа (включно)
заборгованість за кредитами у сумі 246,69
дол. США, а також таким же чином один раз
на місяць сплачувати проценти за
користування кредитом (п.3.1.1.,3.6.
кредитного договору). Як вбачається з
наданого суду розрахунку
заборгованості відповідача та виписки
з його особового рахунку про рух
коштів, починаючи з моменту отримання
кредиту 09.04.2008 до 19.05.2014 він з порушенням
встановленого договором порядку та не
у повному розмірі вносив платежі на
погашення кредиту та періодично
сплачував проценти за користування
кредитом, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 26 676,46 дол. США. Зазначений
розрахунок не спростований у
передбаченому ст. ст. 10, 60 ЦПК України
порядку і не викликає сумніву у суду.

За встановлених обставин правильним є
висновок суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог банку у цій
частині, адже такі вимоги ґрунтуються
на вимогах закону і умовах укладеного
сторонами кредитного договору, а також
підтвердились у судовому засіданні.

Щодо розміру пені, нарахованої банком у
розмірі 711 623,19 грн за несвоєчасну
сплату процентів та несвоєчасне
погашення кредиту, позовні вимоги в цій
частині підлягають частковому
задоволенню з огляду на положення ч. 2
ст. 258 ЦК України, відповідно до якої до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік. За таких обставин та
враховуючи надані представником
позивача уточнені розрахунки пені (а.с.
116 - 117), позовні вимоги про стягнення з
відповідача пені за несвоєчасну сплату
процентів та несвоєчасне погашення
кредиту підлягають частковому
задоволенню за період з 12.02.2013 по 11.02.2013
(момент звернення до суду з позовом) у
розмірі 417 061,06 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу як такі, що не
ґрунтуються на вимогах закону та
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами.

Оскільки оскаржуване рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 10 червня 2014 року підлягає зміні з
ухваленням нового рішення в цій
частині про часткове задоволення
позовних вимог банку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 305, 308, 309, 313, 316 ЦПК України,
колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_3, який
на підставі довіреності діє в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «Родовід
Банк»,задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 10 червня 2014 року змінити в
частині задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до ОСОБА_4 про стягнення
пені, зменшивши її розмір з 711 623,19 грн
(сімсот одинадцяти тися шістсот
двадцяти трьох грн 19 коп.) до 417 061,06 грн
(чотирьохсот сімнадцяти тисяч
шістдесяти одної грн. 06 коп.). В іншій
частині рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10 червня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна