АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________Про
вадження:№ 22ц/790/4356/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
прокуратури Комінтернівського
районного суду міста Харкова в особі
прокурора району радника юстиції Д.
Мишкова на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 18 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
прокуратури Комінтернівського
районного суду м. Харкова, Головного
Управління Державної Казначейської
служби в Харківській області, третя
особа: народний депутат України
Москаль Геннадій Геннадійович про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, зобов'язання вчинити певні дії,
визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з вищевказаним позовом,
який подалі уточнив. Просив визнати
незаконними дії прокуратури
Комінтернівського району міста
Харкова, стягнути з цього відповідача
компенсацію за спричинену йому
моральну шкоду в сумі 1000000 грн. та
компенсацію за спричинену матеріальну
шкоду в сумі 242 801,23 грн. та зобов'язати
перерахувати зазначені суми коштів на
рахунок общини Ікони Ієрусалимської
Божої Mатepi для використання їx в
будівництвi храму на честь Ікони Різдва
Пресвятої Богородиці, який будується
за адресою: м. Харків, вул. С. Грицевця, 40,
надавши йому на руки оригінал
платіжної квитанції, що буде свідчити
про виконання цієї позовної вимоги,
зобов 'язати прокуратуру відшкодувати
йому судові витрати.

Позивач посилався на те, що
постановою Харківського апеляційного

адміністративного суду від 06 грудня 2007
року частково задовольнив його позов
до Харківського національного
університету внутрішніх справ (ХНУВС) в
частині поновлення його на poбoтi,
виплаті коштів, перерахунку вислуги
років. Однак ХНУВС вказану постанову
не виконав, оскільки наказ про
поновлення його на pоботі був виданий
лише 04.2010 року, а рішення суду щодо
перерахунку вислуги років не виконано.

У зв'язку з чим 23.04.2008 р. він звернувся до
прокуратури Харківської області з

приводу його незаконного звільнення,
невиплати заробтної плати, невиконання
рішення суду. Матеріали справи були
направлені до прокуратури
Комінтернівського району м. Харкова,
яка неодноразово виносила
необгрунтовані постанови про відмову у
порушенні кримінальної справи щодо
посадових осіб ХНУВС, і які подалі були
скасовані судом.

Позивач зазначав, що постановою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 20.06.2012 р. визнано
неправомірними дії прокуратури
Комінтернівського району міста
Харкова за період з 23.04.2008 р. до 20.06.2012 р.,
а ухвалою цього ж суду від 06.06.2013 року
визнано неправомірними дії
відповідача за період з 20.06.2012р. до
06.06.2013 р. Апеляційний суд Харківської
області двічі виносив окремі ухвали на
адресу прокурора Харківської області,
однак позитивних результатів не було.

ОСОБА_4 вказував, що через
бездіяльність прокуратури
Комінтернівського району м. Харкова
протягом більш ніж п'ять років ХНУВС
була надана можливість 17.03.2011 р. знищити
оригінали платіжної відомості про
видачу йому заробітної плати в грудні
2005 р., що унеможливлює перевірку цих
обставин.

Позивач вважав, що прокуратурою
Комінтернівського району м. Харкова
йому завдана матеріальна шкода в
розмірі 242 801,23 грн., з яких 176610,11 грн.
складає невиплачені йому ХНУВС грошове
утримання та одноразова допомога при
звільненні на пенсію, а 66 91,12 грн. -
невиплачена пенсія з 01.05.2010 р. до 01.09.2013
р. з вини посадових ociб ХНУВС.

Завдану моральну шкоду
обґрунтовував тим, що вищевказана
неправомірна бездіяльність
прокуратури Комінтернівського району
м. Харкова щодо поновлення його
порушених прав та притягнення до
відповідальності осіб, які вчинили
правопорушення, потягла за собою
подальше порушення його прав та
інтересів, честі та гідності, порушення
укладу життя, оскільки він вимушений
тривалий час захищати свої права в
судах різних інстанцій.

Представник прокуратури
Комінтернівського району м. Харкова
позов не визнав, посилаючись на його
недоведеність та необґрунтованість.

Розгляд справи відбувся за
відсутністю інших учасників процесу.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 18 квітня
2014 року

позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково: на його користь з Державного
бюджету України стягнуто 10 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та
зобов'язано Головне Управління
Державної Казначейської служби в
Харківській області виплатити ОСОБА_4
виплатити вказане відшкодування. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено. З Головного Управління
Державної Казначейської служби в
Харківській області на користь ОСОБА_4
стягнутий судовий збір в сумі 355,23 грн.

Зазначене рішення оскаржено
прокуратурою Комінтернівського
районного суду міста Харкова в особі
прокурора району радника юстиції Д.
Мишкова.

В апеляційній скарзі міститься
прохання про скасування оскаржуваного
рішення районного суду з посиланням на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність тих
обставин, які суд вважав встановленими,
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_4 в повному
обсязі.

Апелянт вказує, що судом не
враховано, що позивачем на порушення
п.6ч.2 ст. 119 ЦПК України не зазначено
доказів, що підтверджують кожну
обставину, або наявність підстав для
звільнення від доказування, а саме: не
зазначено в чому полягає заподіяна
прокуратурою Комінтернівського району
м. Харкова моральна шкода, не наведено
обґрунтування її розміру, не доведено
наявності вини цієї прокуратури у
заподіянні шкоди позивачу.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник апелянта
уточнив доводи апеляційної скарги,
зазначивши, що рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 18 квітня 2014 року
оскаржується лише в частині
задоволення позову ОСОБА_4

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК
України, судова колегія вважає, що
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Статтею 56 Конституції України
визначено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконним рішенням, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

Задовольняючи позов ОСОБА_4
частково та стягуючи на його користь у
відшкодування моральної шкоди 10000 грн.,
суд першої інстанції виходив з того, що
діями та бездіяльністю прокуратури
Комінтернівського районного суду
міста Харкова щодо розгляду звернень
ОСОБА_4 на порушень його прав
посадовими особами ХНУВС, позивачу
спричинена моральна шкода, яка повинна
відшкодовуватися відповідн6ог до вимог
ст.ст. 1174,1167 ЦК України.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам закону та
матеріалам справи.

Відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу, що здійснює
оперативно-розшукові дії, досудового
розгляду, прокуратури або суду
передбачено статтею 1176 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст. 1176 ЦК
України шкода, завдана фізичній або
юридичній особі внаслідок іншої
незаконної дії або бездіяльності чи
незаконного рішення органу що
здійснює оперативно-розшукові дії,
досудового розгляду, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах.

Тобто шкода, завдана фізичній або
юридичній особі підстав, передбачених
цією нормою права, відшкодовується
якщо доведені винні дії суб'єкту
оскарження з урахуванням інших
загальних підстав для деліктної
відповідальності.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи постанови
прокуратури Комінтернівського району
м. Харкова від 18.07.2008 р., 30.10.2008 р., 16.03.2009
р. 07.07.2009 р., 18.05.2010 р., 25.02.2011 р., 01.07.2011 р.,
19.01.2012 р.,15.03.2012 р.,08.06.2012 р. про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо
посадових осіб ХНУВС скасовані
постановами Комінтернівського
районного суду м. Харкова відповідно
від 11.09.2008 р., 07.02.2009 р., 31.03.2009 р., 02.12.2009 р.,
25.08.2010 р., 06.05.2011 р., 18.07.2011 р., 06.03.2012 р., від
23.11.2012 р., від 05.06.2013 р. з підстав
проведення неповної перевірки за
заявами ОСОБА_4, та не виконанням
вказівок суду щодо перевірки заяв
позивача.

Зазначені постанови суду набрали
законної сили та не скасовані в
установленому законом порядку.

Вказані докази відповідно до
вимог ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України є
підставою для визнання винних дій
відповідача щодо спричинення ОСОБА_4
моральної шкоди відповідно до ч.1 ст. 1167
ЦК України.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди
позивачу в сумі 10 000 грн., судом першої
інстанції обґрунтовано враховано
важливість для ОСОБА_4 вирішення
питань, з якими він звертався до
прокуратури, тривалість моральних
страждань позивача у зв'язку з
необхідністю докладати додаткових
зусиль для доведення своїх вимог щодо
розгляду його звернень, та стягнутий
розмір у відшкодування моральної
шкоди, що є достатньою сатисфакцією
позивачу відповідно до вимог ст.. 25
Бюджетного кодексу України.

У зв'язку з зазначеним та
відповідно до вимог ст.. 211 ЦПК України
судова колегія не вбачає підстав для
задоволення клопотань ОСОБА_4 для
ухвалення окремих ухвал у справі, що є
правом, а не обов'язком суду.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги, які по суті є
запереченнями на позов ОСОБА_4 і були
предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків останнього не
спростовують, що є підставою
відповідно до ст.. 308 ЦПК України для
відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст.
307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 18 квітня
2014 року в оскаржуваній частині
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: