Справа № 359/9110/14-ц Головуючий у І
інстанції Муранова-Лесів
І.В.Провадження № 22-ц/780/6170/14
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Бевзюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління Міндоходів у
Київській області на ухвалу
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 18 вересня 2014 року
у справі за заявою Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Київській області про
виправлення помилки у судовому наказі
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 18 листопада 2013
року у справі за заявою публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» про стягнення
заборгованості з боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ ГГ
«Київобленерго» звернувся до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за послуги
газопостачання.

18 листопада 2013 року Бориспільським
міськрайонним судом Київської області
видано судовий наказ, яким наказано
стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
АДРЕСА_1 (інформація щодо
ідентифікаційного номера відсутня) на
користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз»,
місцезнаходження: Київська область, м.
Бориспіль, вул. Шевченка, 100, р/р НОМЕР_1 в
Бориспільському відділенні 3036
Ощадбанку МФО 320133 , інд.
податковий номер платника ПДВ 60,
номер свідоцтва платника ПДВ 13202148 борг
за договором про надання послуг з
газопостачання у розмірі 782 грн. 05 коп.

08 вересня 2014 року Бориспільська
об'єднана державна податкова інспекція
головного управління Міндоходів у
Київській області подала до суду заяву
про виправлення помилки у судовому
наказі, оскільки Постановою державного
виконавця від 21 березня 2014 року
стягувачеві відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання зазначеного судового наказу
з посилнням на невідповідність
виконавчого документа вимогам ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження", а сааме відсутність у
ньому ідентифікаційного номеру
боржника.

В зв'язку з зазначеним заявник просив
виправити помилку у судовому наказі,
вказавши ідентифікаційний код
боржника.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 вересня 2014 року заяву задоволено
частково. Виправлено описку в
резолютивній частині судового наказу,
доповнивши її відомостями про дату
народження боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні іншої частини заяви
відмовлено.

В апеляційній скарзі Бориспільська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області
просить скасувати зазначену ухвалу та
передати справу на новий розгляд,
посилаючись на те, що вона постановлена
з невірним застосуванням норм
матеріального і процесуального
права, порушенням порядку,
встановленого для її вирішення.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Постановлюючи ухвалу та відмовляючи
у внесенні до резолютивної частини
судового наказу відомостей про
ідентифікаційний номер боржника, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутність інформації про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(номер реєстраційної картки платника
податків) боржника не перешкоджає
здійсненню виконавчих дій та виконанню
судового наказу з урахуванням
відповідних повноважень державного
виконавця щодо доступу та отримання
необхідної інформації під час
виконання судових рішень.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

У відповідності до ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» судовий
наказ є одним із видів виконавчих
документів.

Судом встановлено, що 18 листопада 2013
року суддею Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
виданий судовий наказ, яким наказано
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ГГ
«Київоблгаз» борг за договором про
надання послуг з газопостачання у
розмірі 782 грн. 05 коп. та в якому
зазначено, що інформація щодо
ідентифікаційного номера відсутня.

З постанови державного виконавця від
21.03.2014 року вбачається, що державним
виконавцем було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження з підстав його
невідповідності ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження.»

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий
наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України "Про виконавче
провадження" та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються, зокрема
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

З врахуванням вказаних вимог закону,
суд прийшов до правильного
висновку, що у разі незазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків) у
рішенні суду, судовому наказі, згідно
із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Колегія суддів також враховує, що
згідно довідки від 10.09.2014 року на
запит суду щодо надання
реєстраційного номеру облікової
картки ОСОБА_1 Міністерством доходів
та зборів надано відповідь про
відсутність таких даних. (а.с.28).

Крім цього колегія суддів приходить
до висновку, що посилання
Бориспільської ОДПІ на положення
ст.369 ЦПК України і те, що відсутність
інформації про індивідуальний
ідентифікаційний номер фізичної
особи у судовому наказі є помилкою,
яка може бути виправлена, не
узгоджуються із вимогами закону.

Відсутність ідентифікаційного номера
боржника у судовому наказі не є
помилкою, яка підлягає виправленню в
порядку, передбаченому ст.369 ЦПК
України.

Встановивши вказані обставини, суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
заяви про виправлення помилки,
оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
може самостійно витребовувати
необхідні документи.

Посилання заявника на відмову у
відкритті виконавчого провадження не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
заявник не позбавлений можливості
оскаржити вказану постанову
державного виконавця у встановленому
законом порядку.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
закону і підстав для її скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про
невірне застосуванням норм
матеріального і процесуального
права, порушенням порядку,
встановленого для вирішення заяви, є
необґрунтованими, законність
постановленої ухвали не
спростовують.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бориспільської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Київській області -
відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 18 вересня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: