АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5181/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3030/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 16 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2,
укладений 17 травня 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що 17 травня 2003 року між
ним та відповідачем ОСОБА_2 було
укладено шлюб. Від цього шлюбу вони з
відповідачем мають доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини фактично були
припинені, в наслідок відсутності
порозуміння, різних поглядів на життя,
що призвело до втрати почуття поваги та
любові.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 16 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 17 травня 2003 року.

Присвоєно відповідачеві після
розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

Вказане рішення місцевого суду в
апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1
та просила змінити його та вказати в
мотивувальній частині рішення час та
причини фактичного припинення шлюбу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Оскаржуване рішення не відповідає
вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 17 травня 2003 року
між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Жовтневого РУЮ м. Дніпропетровська
було зареєстровано шлюб за актовим
записом № 267, свідоцтво про
одруження, серії НОМЕР_1.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

При ухваленні оскаржуваного рішення,
місцевим судом не було встановлено час
та причини фактичного припинення шлюбу
та не було наведено мотивів
неможливості збереження шлюбу.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» рішення суду у справі про
розірвання шлюбу повинно відповідати
вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має
бути зазначено дату й місце реєстрації
шлюбу, час та причини фактичного його
припинення, мотиви, з яких суд визнав
збереження сім'ї можливим чи
неможливим, обґрунтовані висновки з
приводу інших заявлених вимог. У
резолютивній частині рішення слід
навести відомості, необхідні для
реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС.

Таким чином, суд першої інстанції
ухвалив рішення з порушенням вимог ст.
215 ЦПК України щодо змісту рішення суду.

Як вбачається з пояснень сторін,
наданих суду першої інстанції, шлюб
фактично був припинений у грудні 2013
року з причин психологічної
несумісності подружжя та фактичного
припинення шлюбних відносин внаслідок
залишення позивачем місця проживання
сім'ї.

З пояснень сторін вбачається, що
подальше існування шлюбних відносин
буде суперечити інтересам подружжя та
їх малолітньої дитини.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24
жовтня 2008 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» порушення або
неправильне застосування норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування чи зміни
рішення, якщо таке порушення призвело
до неправильного вирішення справи.
Зокрема, порушення вимог статті 59 ЦПК
України щодо допустимості засобів
доказування, необґрунтована відмова
суду в задоволенні клопотання осіб, які
беруть участь у справі, у дослідженні
доказів (стаття 60 ЦПК України),
порушення вимог статті 215 ЦПК України
щодо змісту рішення суду тощо.

Апеляційний суд ухвалює рішення про
зміну рішення суду першої інстанції у
випадку, якщо помилки у неправильно
прийнятому рішенні можливо усунути без
його скасування, не змінюючи суть
рішення, і вони стосуються окремих його
частин, зокрема у разі виправлення
помилок суду першої інстанції щодо
розміру суми, що підлягає стягненню,
розподілу судових витрат тощо. Якщо
помилки у такому рішенні стосуються
фактичної сторони справи чи правового
обґрунтування рішення, то їх усунення
необхідно вважати також зміною
рішення, тому апеляційний суд не
повинен усувати такі помилки ухвалою
із зазначенням про залишення рішення
без змін з його уточненням чи
доповненням.

У разі ухвалення нового рішення або
зміни рішення суд апеляційної
інстанції в мотивувальній частині
рішення дає оцінку доказам, що наявні в
матеріалах справи, а також новим
доказам, якщо вони досліджувалися, в їх
сукупності за правилами, встановленими
статтею 212 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, внаслідок
порушення норм процесуального права,
судом першої інстанції допущено
помилки у рішенні, яке відповідно до ст.
309 ЦПК України підлягає зміні, так як їх
можна усунути, не змінюючи суть
рішення,

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 16 липня 2014 року - змінити.

Вказати в мотивувальній частині
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 16 липня 2014 року час та
причини фактичного припинення шлюбу
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно -
грудень 2013 року, внаслідок фактичного
припинення шлюбних відносин.

В іншій частині рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 16 липня 2014
року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
О.Ю. Кузнєцова

Судді
Т.О. Кривчун

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: