Справа № 343/3144/13-ц
Провадження № 22ц/779/1579/2014
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого- судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Васильковського В.М., Меленко О.Є.

секретаря
Мельник О.В.

з участю
ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, третя особа - Тростянецька
сільська рада Долинського району про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та стягнення
моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Долинського
районного суду від 29 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернулась в суд з указаним позовом і
зазначала, що в її користуванні
перебуває земельна ділянка по
АДРЕСА_1, що підтверджується записами
в погосподарській книжці №13, особового
рахунку НОМЕР_1 та довідки №83 наданої
виконкомом Тростянецької сільської
ради Долинського району
Івано-Франківської області. Проте у
травні 2013 року ОСОБА_4 на вказаній
земельній ділянці самовільно
розмістив будівельні матеріали та
чинить їй перешкоди в користуванні
цією землею і завдає маральної шкоди.
У зв'язку з цим, просила зобов'язати
відповідача не чинити їй перешкод в
користуванні зазначеною земельною
ділянкою та стягнути на її користь 5000
грн. моральної шкоди.

Рішенням Долинського районного
суду від 29 травня 2014 року ОСОБА_2
відмовлено в задоволені позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про задоволення позову,
вказуючи на те, що суд неповно з'ясував
обставини справи, дав неправильну
оцінку поданим доказам, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права й ухвалив
незаконне рішення. На думку апелянта,
суд не врахував того, що спірна
земельна ділянка в 1973 року надана їй
рішенням правління колгоспу ім. Щорса,
її право користування цією землею
підтверджується записами в
погосподарській книжці №13, особового
рахунку НОМЕР_1 та довідки №83 наданої
виконкомом Тростянецької сільської
ради Долинського району, яке порушено
відповідачем незаконним розміщенням
на цій земельній ділянці будівельних
матеріалів внаслідок чого їй
заподіяно моральну шкоду.

У судовому засіданні ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримала, просить
задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_4 вважає оскаржуване
рішення суду законним та обґрунтованим
і просить відмовити у задоволенні
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що спірна земельна ділянка на якій
розміщені ним будівельні матеріали в
минулому належала його матері, тому
повинна перейти в його користування.

Представник Тростянецької
сільської ради Долинського району
пояснив, що спірною земельною
ділянкою користується позивачка і
правомірність такого користування
підтверджується записами в
погосподарській книжці №13, особового
рахунку НОМЕР_1.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач на момент подання позову не
став належним чином власником чи
землекористувачем спірної земельної
ділянки, так як не отримав у
встановленому законом порядку
документ про право власності чи
землекористування спірною земельною
ділянкою, тому і не підлягають
задоволенню вимоги щодо стягнення
моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Висновок суду є передчасним і
погодитись з ним не можна.

Згідно ч.5 ст.20 "Земельного кодексу
Української РСР" від 08.07.1970, який був
чинним на час надання спірної
земельної ділянки, право
землекористування громадян, які
проживають в сільській місцевості,
засвідчується записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських Рад, а в містах і селищах
міського типу - в реєстрових книгах
виконавчих комітетів міських, селищних
Рад народних депутатів.

Судом встановлено, що рішенням
правління колгоспу №5 від 07.05.1973 року
ОСОБА_2 надано спірну земельну
ділянку розміром 0.10 га внаслідок чого
за її господарством рахувалось 0.58 га.
Даний факт засвідчується записами в
погосподарських книгах Тростянецької
сільської ради Долинського району.

З часу надання спірної
земельної ділянки, яка знаходиться по
АДРЕСА_1 позивачка користується по
даний час. Зазначених обставин
сторони не заперечують і
підтверджуються записами в по
господарській книжці №13, особового
рахунку НОМЕР_1 і даними, які містяться
у довідці №83 від 29.06.2012 року виданої
виконкомом Тростянецької сільської
ради Долинського району (а.с.5).

Громадяни та юридичні особи, що
одержали у власність, у тимчасове
користування, в тому числі на умовах
оренди, земельні ділянки у розмірах, що
були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці
ділянки (п. 7 Перехідних положень ЗК
України в редакції 2001 року).

Згідно зі ст. 55 Конституції
України права та свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання
(ч. 1 ст. 15 ЦК України). Способами захисту
цивільних прав та інтересів, зокрема,
можуть бути припинення дії, яка порушує
право, відновлення становища, яке
існувало до порушення (ч. 2 ст. 16 ЦК
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

В п. 7 постанови від 16 квітня 2004
року N 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою. Захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 ЗК України шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (стаття 16 ЦК
України).

Також встановлено, що у травні 2013
року відповідач ОСОБА_4 на земельній
ділянці по АДРЕСА_1, яка перебуває в
користування позивачки розмістив
будівельні матеріали (дошку) і чинить
останній перешкоди в користуванні
цією землею. Даний факт
підтверджується даними, які містяться
у довідці №167-02/29 від 07.10.2013 року
виданій Тростянецькою сільською радою
Долинського району (а.с.6) та акті
обстеження спірної земельної ділянки
комісією створеною Тростянецькою
сільською радою Долинського району від
10.10.2013 року, затвердженим сільським
головою (а.с.7) і не заперечується
відповідачем.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_4 про
те, що він не порушує право позивачки
на користування земельною ділянкою,
так як будівельні матеріали
розміщені ним на земельній ділянці,
яка належала в минулому його покійній
матері, оскільки є голослівними.

За таких обставин, відповідача
слід зобов'язати не чинити перешкод в
користуванні спірною земельною
ділянкою.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2
про відшкодування моральної шкоди, суд
враховує роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України із цих питань,
даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р.
N 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", про те, що розмір відшкодування
моральної шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням у кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Згідно з п. 4 цієї ж
постанови позивач має зазначити в
позовній заяві, в чому така шкода
полягає, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивачка просила стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 5 тис.
грн., посилаючись на те, що дії
відповідача негативно вплинули на її
фізичний та психічний стан та
змушенні купівлі овочів на базарі.
Проте ніяких доказів на підтвердження
зазначених вимог ОСОБА_2 не наддала.,
тому такі вимоги не підлягають
задоволенню.

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
вирішуючи даний спір суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
допустив порушення норм матеріального
і процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з підстав встановлених
п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 313,314, 316,317 ЦПК України,
колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Долинського районного суду від
29 травня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя
особа - Тростянецька сільська рада
Долинського району про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою і стягнення 5000 грн.
моральної шкоди задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити
перешкод ОСОБА_2 в користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
звільнити зазначену земельну ділянку
від самовільно розміщених на ній
будівельних матеріалів.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позову до ОСОБА_4 про стягнення 5000
грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 172 грн. 50 коп.
судового збору в дохід держави.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк
Судді:

В.М.Васильковський

О.Є.Меленко