Справа № 567/869/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя
Венгерчук А.О.

секретар
Бондарчук О.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Хмарука Т.В.

третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом ОСОБА_4 до Острозької
міської ради Рівненської області,
третя особа - ОСОБА_3 про визнання
недійсним частини рішення органу
місцевого самоврядування,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до
Острозької міської ради Рівненської
області, третя особа - ОСОБА_3 про
визнання недійсним частини рішення
органу місцевого-самоврядування
звернувся ОСОБА_4

Свою заяву аргументує тим, що з 26
березня 2007 року він перебував у
пільговій черзі в Острозькій міській
раді Рівненської області на отримання
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд під
номером 1, оскільки має пільги,
установленні законодавством України
для ветеранів військової служби.

Згідно із підпунктом "з" пункту 2.4.1.
рішенням Острозької міської ради
Рівненської області (п'ятого скликання)
"Про розгляд заяв громадян, клопотань
підприємств, установ, організацій про
вилучення та надання земельних
ділянок" № 853 від 28.09.2010 йому надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою з відведення у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
знаходиться по АДРЕСА_1, орієнтовною
площею 0,09 га, та розробку (в разі
необхідності) містобудівних
обґрунтувань (варто зазначити в даному
рішенні не було жодним чином зазначено
строк який надається для складання
проекту землеустрою з відведення у
власність земельної ділянки).

Після отримання витягу із рішення
відповідача № 853 від 28.09.2010 року, на
виконання пункту 6 даного рішення, він
звернувся в Приватне підприємство
"Землебудпроект" для виготовлення
архітектурно-планувального рішення на
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1.

06 червня 2014 року, згідно отриманої
відповіді від відповідача йому стало
відомо, що згідно підпункту "і" пункту
2.2. рішення Острозької міської ради
Рівненської області (шостого
скликання) "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 183 від 30.09.2011
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки площею орієнтовно 0,06 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, на яку йому згідно
із рішенням відповідача був наданий
дозвіл на складання проекту
землеустрою з відведення у власність
даної земельної ділянки ще 28.09.2010 року
згідно із рішенням № 853.

14 липня 2014 року йому стало відомо, що
згідно пункту 1.2.2. рішення Острозької
міської ради Рівненської області
(шостого скликання) "Про розгляд заяв
громадян, клопотань підприємств,
установ, організацій про вилучення та
надання земельних ділянок" № 408 від
22.02.2013 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (кадастровий номер
:03:002:0562) безоплатно у власність
ОСОБА_3 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_1
(підпункт "а"), надано безоплатно у
власність для ОСОБА_3 дану земельну
ділянку площею 0,0610 га (підпункт "б") та
вказано для ОСОБА_3 оформити право
власності на земельну ділянку в
порядку визначеному законодавством
(підпункт "в").

Зазначає, що строк на який йому
надавався дозвіл на складання проекту
землеустрою з відведення у власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1 рішенням
Острозької міської ради Рівненської
області № 853 від 28.09.2010 року
встановлений не був, і такий дозвіл мав
би діяти безстроково. Вважає, що не
складання ним проекту землеустрою з
відведення у власність даної земельної
ділянки станом на 29.07.2014 року не є
порушенням строків складання проекту
землеустрою з відведення у власність
земельної ділянки, оскільки такі
строки не визначені ні рішенням
відповідача, яким йому надано дозвіл на
складання проекту землеустрою, а ні
нормами чинного законодавства.

Зазначає, що з рішенням Острозької
міської ради Рівненської області
(шостого скликання) "Про розгляд заяв
громадян, клопотань підприємств,
установ, організацій про вилучення та
надання земельних ділянок" № 183 від
30.09.2011 року, яким надано дозвіл ОСОБА_3
на складання проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки площею орієнтовно 0,06
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна
ділянка), не скасовано підпункту "з"
пункту 2.4.1. рішення Острозької міської
ради Рівненської області "Про розгляд
заяв громадян, клопотань підприємств,
установ, організацій про вилучення та
надання земельних ділянок" № 853 від
28.09.2010 року та в період з 28.09.2010 року по
29.07.2014 рік він не отримував та не
ознайомлювався з будь-яким рішенням
суду або рішенням Острозької міської
ради Рівненської області про
скасування або ж визнання недійсним
підпунктом "з" пункту 2.4.1. рішення
Острозької міської ради Рівненської
області "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 853 від 28.09.2010 року,
яким йому надано дозвіл складання
проекту землеустрою з відведення у
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

Вважає, що підпунктом "і" пункту 2.2.
рішення Острозької міської ради
Рівненської області (шостого
скликання) "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 183 від 30.09.2011 та
пунктами "а", "б" та "в" підпункту 1.2.2.
рішення Острозької міської ради
Рівненської області (шостого
скликання) "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 408 від 22.02.2013
порушено мої права, гарантовані чинним
законодавством, щодо отримання
безкоштовно у приватну власність
земельної ділянки по АДРЕСА_1, на яку
йому, згідно підпункту "з" пункту 2.4.1.
рішення Острозької міської ради
Рівненської області (сьомого
скликання) "Про розгляд заяв
громадян, клопотань підприємств,
установ, організацій про вилучення та
надання земельних ділянок" № 853 від
28.09.2010, надано дозвіл на складання
проекту землеустрою з відведення у
власність даної земельної ділянки.

Посилаючись на вказане просив позов
задовольнити, зазначені рішення
скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав посилаючись
на обставини викладені в заяві. Просив
позов задовольнити.

Представник Острозької міської ради
Рівненської області позов не визнав,
подав заперечення на позов, в якому
вказав, що відповідно до ч. З ст. 2 ЦПК
України провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 5 ЦК
України, якщо цивільні відносини
виникли раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який втратив
чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав і
обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Вважає, що момент виникнення спірних
правовідносин чинним був Закон України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву" від 16.09. 2008 року,
яким внесено зміни до ЗК України.
Зокрема, до ст. 151 3К України, ч. 11 якої
передбачала, що строк дії дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки та вимог щодо її
відведення становить один рік і може
бути продовжено одноразово на такий
самий строк. У разі якщо протягом
встановленого строку проект
відведення земельної ділянки не подано
на затвердження до відповідного
органу, дозвіл на розроблення проекту
відведення земельної ділянки та вимоги
щодо її відведення вважаються
анульованими.

Рішення Острозької міської ради "Про
розгляд заяв громадян, клопотань
підприємств, установ, організацій про
вилучення та надання земельних ділянок
№ 853, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою з
відведення у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_1 було прийняте 28.09.2010
року. Рішення Острозької міської ради
№ 183. яким для ОСОБА_3 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою
прийняте 30.09.2011 року.

Вважає, що дозвіл на складання проекту
землеустрою з відведення позивачу
29.09.2011 року був анульованим.

Вказує, що згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України
суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.
Оскільки оскаржувані пп. "і" п. 2.2
рішення Острозької міської ради № 183
від 30.09.2011 року та пп. "а", "б", "в" п. 1.2.2.
рішення Острозької міської ради
прийняті відповідно до актів
законодавства, які діяли на момент
виникнення спірних правовідносин, то
юридичних підстав для їх скасування
немає.

Вказує, що до анулювання дозволу на
складання проекту землеустрою з
відведення для ОСОБА_4 Острозька міська
рада двічі відмовляла у наданні
земельної ділянки по АДРЕСА_1 для
ОСОБА_3, що підтверджується витягами з
рішення Острозької міської ради від 24
червня 2011 року № 149 та від 29 липня 2011
року № 165.

Щодо позиції позивача стосовно не
скасування підпункту "з" п. 2.4.1. рішення
Острозької міської ради № 853 від 28.09.2010
року вважає, що згідно абз. 6 ч. 4.1
Рішення Конституційного Суду України у
справі про скасування актів органів
місцевого самоврядування від 16.04.2009
року № 7-рп/2009 загальновизнаним є те, що
з прийняттям нового акта, якщо інше не
визначено самим цим актом, автоматично
скасовується однопредметний акт, який
діяв у часі раніше. Відповідно до п. 1
Листа Міністерства юстиції України від
26.12.2008 "Щодо практики застосування норм
права у випадку колізії", у разі
існування неузгодженості між нормами,
виданими одним і тим самим
нормотворчим органом, застосовується
акт, виданий пізніше.

Вказує, що у зв'язку з анулюванням
позивачу дозволу на складання проекту
землеустрою з відведення у власність
земельної ділянки, враховуючи
прийняття рішення Острозької міської
ради № 183 від 30.09.2011 року, яким ОСОБА_3
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, рішення № 853 від
28.09.2010 року було скасоване.

Просив відмовити повністю у
задоволенні позову ОСОБА_4 до
Острозької міської ради про визнання
недійсними частин рішень органу
місцевого самоврядування.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав
посилаючись на обставини викладені в
запереченні. Зазначав, що підстав для
задоволення позову немає. оскільки до
ст. 151 3К України, ч. 11 якої передбачала,
що строк дії дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
та вимог щодо її відведення становить
один рік і може бути продовжено
одноразово на такий самий строк. У разі
якщо протягом встановленого строку
проект відведення земельної ділянки не
подано на затвердження до відповідного
органу, дозвіл на розроблення проекту
відведення земельної ділянки та вимоги
щодо її відведення вважаються
анульованими. Крім того зазначав, що
вирішення спорів щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень при реалізації
ними управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин, вирішення
яких згідно з пунктами 1, 3 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
віднесено до компетенції
адміністративних судів, тому вважає, що
позов підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства. Просив
в задоволенні позову відмовити.

Третя особа - ОСОБА_3 позов не визнала і
суду пояснила, що оформила право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Острозької міської ради від 30.09.2011 року
про надання дозволу на складання
проекту землеустрою та відповідно до
рішення Острозької міської ради № 408
від 22.02.2013 року. про передачу їй
земельної ділянки у власність та
затвердження проекту землеустрою. Їй
було видано свідоцтво про право
власності 29.06.2013 року.

З матеріалів справи встановлено
наступне.

Відповідно до витягу з рішення
Острозької міської ради Рівненської
області (п'ятого скликання) "Про розгляд
заяв громадян, клопотань підприємств,
установ, організацій про вилучення та
надання земельних ділянок" № 853 від
28.09.2010 ОСОБА_4 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою з
відведення у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд , що
знаходиться по АДРЕСА_1, орієнтовною
площею 0,09 га, та розробку (в разі
необхідності) містобудівних
обґрунтувань. (а.с.10)

Відповідно до витягу з рішення
Острозької міської ради Рівненської
області (шостого скликання) "Про
розгляд заяв громадян, клопотань
підприємств, установ, організацій про
вилучення та надання земельних
ділянок" № 183 від 30.09.2011 щодо надано
дозволу на складання проекту
землеустрою з відведення у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
0,06 га по АДРЕСА_1 для громадянки ОСОБА_3
(а.с.25)

Відповідно до витягу з рішення
Острозької міської ради Рівненської
області (шостого скликання) "Про
розгляд заяв громадян, клопотань
підприємств, установ, організацій про
виучення та надання земельних ділянок"
№ 408 від 22.02.2013 затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (кадастровий номер
:03:002:0562) безоплатно у власність
громадянки ОСОБА_3 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_1
(підпункт "а"), надано безоплатно у
власність для ОСОБА_3 дану земельну
ділянку площею 0,0610 га (підпункт "б") та
вказано для ОСОБА_3 оформити право
власності на земельну ділянку в
порядку визначеному законодавством
(підпункт "в"). (а.с.27)

Суд вислухавши представника позивача,
представника відповідача, третю особу,
вважає, що позов не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду № 2 від 19.03.2010 року за
загальним правилом розмежування
компетенції судів з розгляду земельних
та пов'язаних із земельними
відносинами майнових спорів
відбувається залежно від суб'єктного
складу їх учасників. Ті земельні та
пов'язані із земельними відносинами
майнові спори, сторонами в яких є
юридичні особи, а також громадяни, що
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статус
суб'єкта підприємницької діяльності,
розглядаються господарськими судами, а
всі інші - в порядку цивільного
судочинства, крім спорів, зокрема, щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень при реалізації ними
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин, вирішення
яких згідно з пунктами 1, 3 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

За вказаних обставин посилання
представника відповідача про те, що
зазначені справи належать до
компетенції адміністративного
судочинства не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. І ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних
органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень.

Статтею 118 ЗК України, в редакції,
чинній на час спірних правовідносин
передбачено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву про вибір місця розташування
земельної ділянки до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. До заяви додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятою
статті 151 цього Кодексу, а також
висновки конкурсної комісії (у разі
відведення земельної ділянки для
ведення фермерського господарства).
Вибір місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу і вимог на
розроблення проекту її відведення
здійснюються у порядку, встановленому
статтею 151 цього Кодексу. Проект
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування. Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Посилання представника відповідача не
те, що на момент виникнення спірних
правовідносин чинним був Закон України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву" від 16.09.2008 року,
яким внесено зміни до Земельного
кодексу України, зокрема, до ст. 151 3К
України, ч. 11 якої передбачала, що строк
дії дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки та вимог
щодо її відведення становить один рік і
може бути продовжено одноразово на
такий самий строк, і що в разі якщо
протягом встановленого строку проект
відведення земельної ділянки не подано
на затвердження до відповідного
органу, дозвіл на розроблення проекту
відведення земельної ділянки та вимоги
щодо її відведення вважаються
анульованими не заслуговують на увагу,
оскільки на момент видачі рішення від
28.09.2010 року №853 діяла редакція
Земельного кодексу від 08.12.2009 року, якою
не передбачено строк дії дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки та вимоги щодо її
відведення.

Слід зазначити, що частиною 2 ст. 25
Закону України "Про землеустрій" серед
видів документації із землеустрою
передбачено: пункт д) проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок; п. і) технічна документація із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про
землеустрій", проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
складаються у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок. Порядок складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України N677 від
26.05.2004 року, в редакції на час
виникнення спірних правовідносин,
передбачено, що проект відведення
земельної ділянки не розробляється у
разі, коли: земельна ділянка, межі якої
визначено в натурі (на місцевості),
надається у користування або
безоплатно передається у власність без
зміни її цільового призначення;
земельна ділянка набувається у
власність шляхом купівлі-продажу,
дарування, міни, на підставі інших
цивільно-правових угод, успадкування,
без зміни її меж та цільового
призначення; земельна ділянка придбана
на конкурентних засадах (за
результатами земельних торгів).

Розглянувши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що факт набуття
права користування спірною земельною
ділянкою нічим не підтверджується.
Проект відведення земельної ділянки
ОСОБА_4 всупереч вимогам Земельного
кодексу України, не розроблявся, та
відповідно - не затверджувався.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ"(з наступними змінами і
доповненнями) роз'яснено, що згідно зі
ч.5 ст. 158 ЗК України суди розглядають
справи за спорами у разі незгоди
власників землі або землекористувачів
з рішенням органів місцевого
самоврядування, центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин,
спір вирішується судом.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 7
вищезгаданої постанови Пленуму
Верховного Суду України при розгляді
справ за позовами до органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування в разі незгоди з
рішеннями з питань, віднесених у галузі
земельних відносин до їх компетенції,
суд не може вирішувати питання,
віднесені до компетенції органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування, зокрема про передачу
земельних ділянок у постійне
користування, оренду, укладення чи
поновлення договору оренди земельної
ділянки, зміну цільового призначення
землі тощо.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач виготовив архітектурно
планувальне рішення житлового будинку
по АДРЕСА_1, однак дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки за цією ж
адресою не виготовляв.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що рішення від 28.09.2010 року №853
Острозької міської ради Рівненської
області йому надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,09
га. для будівництва і обслуговування
житлового будинку.

06.06.2014 року позивач дізнався, що
рішенням Острозької міської ради №183
від 30.09.2011 року ОСОБА_3 було надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення останній у власність
тієї ж земельної ділянки, на яку
претендував позивач. В подальшому
рішенням №408 від 22.02.2013 року вказана
земельна ділянка була передана у
власність ОСОБА_3

Позивач просив, визнати незаконним та
скасувати підпункт "і" пункту 2.2.
рішення Острозької міської ради
Рівненської області (шостого
скликання) "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 183 від 30.09.2011
надано дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення
безоплатно у власність земельної
ділянки площею орієнтовно 0,06 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та п. 1.2.2. рішення
Острозької міської ради Рівненської
області (шостого скликання) "Про
розгляд заяв громадян, клопотань
підприємств, установ, організацій про
вилучення та надання земельних
ділянок" № 408 від 22.02.2013 року яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
(кадастровий номер :03:002:0562)
безоплатно у власність громадянки
ОСОБА_3 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_1
(підпункт "а"), надано безоплатно у
власність для ОСОБА_3 дану земельну
ділянку площею 0,0610 га (підпункт "б") та
вказано для ОСОБА_3 оформити
право власності на земельну ділянку в
порядку визначеному законодавством
(підпункт "в").

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, як особа, що зацікавлена у
безоплатному отриманні у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, звернувся до
Острозької міської ради Рівненської
області із відповідним клопотанням про
надання йому дозволу на розробку
проекту землеустрою.

Рішенням Острозької міської ради
Рівненської області (п'ятого скликання)
"Про розгляд заяв громадян, клопотань
підприємств, установ, організацій про
вилучення та надання земельних
ділянок" № 853 від 28.09.2010 року йому надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою з відведення у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд , що
знаходиться по АДРЕСА_1. Отже, з часу
прийняття даного рішення позивач набув
право на отримання у подальшому у
власність конкретної земельної
ділянки на території Острозької
міської ради, а прийняттям спірних
рішень його право на отримання у
власність даної земельної ділянки було
порушено.

Як встановлено з матеріалів справи,
рішенням Острозької міської ради
Рівненської області (шостого
скликання) "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 183 від 30.09.2011 року,
надано дозвіл громадянці ОСОБА_3 на
складання проекту землеустрою щодо
відведення безоплатно у власність
земельної ділянки площею орієнтовно 0,06
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна
ділянка).

Відповідно до п.п. 2.2. та п.8 вказаного
рішення проект землеустрою слід
розробити відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004
року № 677 "Про затвердження Порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок", а також
подати розроблений проект землеустрою
на державну експертизу землевпорядної
документації. У разі необхідності
проведення реконструкції чи нового
будівництва питання оформлення
дозвільної та проектно-кошторисної
документації вирішувати в порядку
визначеним чинним законодавством.
Відомості щодо скасування чи внесення
змін до вказаних рішень у матеріалах
справи відсутні.

Пунктом 1.2.2. рішення Острозької міської
ради Рівненської області (шостого
скликання) "Про розгляд заяв громадян,
клопотань підприємств, установ,
організацій про вилучення та надання
земельних ділянок" № 408 від 22.02.2013 року
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
(кадастровий номер :03:002:0562)
безоплатно у власність громадянки
ОСОБА_3 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_1
(підпункт "а"), надано безоплатно у
власність для ОСОБА_3 дану земельну
ділянку площею 0,0610 га (підпункт "б") та
вказано для ОСОБА_3 оформити право
власності на земельну ділянку в
порядку визначеному законодавством
(підпункт "в"). На підставі даного
рішення ОСОБА_3 отримала свідоцтво про
право власності на нерухоме майно.

При цьому позивач вважає, що оскільки
дозвіл на розробку проекту землеустрою
було надано рішенням Острозької
міської ради пізніше, лише 30.09.2011 року,
тому у нього виникло таке право раніше.

Стаття 14 Конституції України
встановлює, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави. Право
власності на землю гарантується. Це
право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Пункт "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу
України гарантує право кожному
громадянину на одержання земельної
ділянки із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Частиною 5 ст.116 Земельного кодексу
України також визначено, що земельні
ділянки, які перебувають у власності чи
користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність чи
користування за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування лише після припинення
права власності чи користування ними в
порядку, визначеному законом.

Статтями 140-149 Земельного кодексу
України передбачено, що орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування має право прийняти
рішення про припинення права власності
на земельну ділянку чи права
користування нею лише в порядку, з
підстав і за умов

передбачених законом. Так, підставами
припинення права власності на земельну
ділянку є: добровільна відмова
власника від права на земельну ділянку;
смерть власника земельної ділянки за
відсутності спадкоємця; відчуження
земельної ділянки за рішенням
власника; звернення стягнення на
земельну ділянку на вимогу кредитора;
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності та для
суспільних потреб; конфіскація за
рішенням суду; не відчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.
Указаний перелік є вичерпним.

Таким чином, Земельним кодексом
України не передбачено такої підстави
припинення права власності на земельну
ділянку, як скасування рішення органу
виконавчої влади, на підставі якого
було видано свідоцтво на право
власності на земельну ділянку.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений ст. 118 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на час
винесення рішення), згідно з якою
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності, зокрема, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, подають клопотання
до відповідного органу місцевого
самоврядування із зазначенням
цільового призначення земельної
ділянки, її орієнтовних розмірів, а
також додають до нього відповідні
графічні матеріали.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування
житлового будинку у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.
Відповідний орган розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян особами, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.
Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою.

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту
може бути лише невідповідність його
положень вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

У разі якщо проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається Комісією
до відповідного органу земельних
ресурсів для здійснення такої
експертизи.

Острозька міська рада Рівненської
області у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність. Відмова органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування у передачі земельної
ділянки у власність або залишення
клопотання без розгляду можуть бути
оскаржені до суду.

Тобто, надання громадянину дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки є одним з
етапів розгляду заяви громадянина про
одержання безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
власності.

На час розгляду клопотання позивача
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки підстави визначені
ч.7 ст.118 ЗК України були відсутні, у
зв'язку з чим було видане відповідне
рішення про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки позивачу.

При цьому із змісту статті 118
Земельного кодексу України
встановлено, що розробка проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а також його погодження мають
на меті визначення меж земельної
ділянки в натурі, а також з'ясування
обставин, що можуть бути перешкодою для
надання такої ділянки громадянину.
Відповідно до ч.2 вказаної статті
набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Крім того, на час звернення позивача із
даним позовом відсутнє рішення Комісії
з розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою про відмову у погодженні
проекту чи іншого органу, що визначений
чинним законодавством.

Також відсутнє рішення Острозької
міської ради Рівненської області про
відмову у передачі у власність
земельної ділянки чи навіть
підтверджень про подачу позивачем на
розгляд Комісії відповідного проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок запланованих для передачі йому
у власність.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1, 16, 21, ЦК України, ст.ст.2, 5, 116, 118, 122, 123, 152,
153 ЗК України, ст.ст.11, 15, 60, 212-215 ЦПК
України, п.3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ" № 3 від
01.03.2013року,-

вирішив:

в позові ОСОБА_4 до Острозької міської
ради Рівненської області про визнання
недійсним частини рішення органу
місцевого самоврядування відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуВенгерчук А.О.