АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1 інстанції - Буша Н.Д.
Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 23 червня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому просив
стягнути з відповідача заборгованість
за кредитним договором № K3H0F104070049 від 27
листопада 2006 року у розмірі 38 577,41 грн., з
яких: 2923,38 грн. - заборгованість за
кредитом; 15014,81 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
18326,01 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;
штрафи: 500 грн. фіксована частина); 1813,21
грн. (процентна складова) та вирішити
питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачем порушено умови договору
щодо своєчасного повернення кредиту та
сплати відсотків за його користування.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 23 червня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитом в
загальному розмірі 38577,41 грн. та
судовий збір у розмірі 385,77 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 09 липня 2014 року заяву ОСОБА_2
про перегляд заочного рішення від 23
червня 2014 року залишено без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що суд ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що судом не враховано
заяву про застосування строку позовної
давності, оскільки останнім днем
виконання зобов'язань зі сплати
нарахованих процентів та частини
кредиту відповідно до графіку платежів
є 27 листопада 2007 року.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач доводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився
про день час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.
Колегія суддів вважає за можливе
розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2
взяті на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконав, заборгованість у
повному обсязі не погашена та порушив
умови договору щодо повернення
кредитних коштів, а тому права позивача
підлягають судовому захисту.

Проте, в повній мірі з таким висновком
суду погодитись неможливо, оскільки
такого висновку суд дійшов, не
з'ясувавши дійсні обставини спору, не
перевіривши доводи і заперечення
сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм
матеріального та процесуального права
є підставою відповідно до ст.309 ЦПК
України до скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення по суті
заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 27
листопада 2006 року між ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, відповідно до якого,
позивач надав відповідачу кредит у
сумі 5104,30 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 5,04 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до умов кредитного
договору, а саме: п.п.5.5 ст.5 умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюються сторонами
тривалістю 5 років.

Проте, відповідач свої зобов'язання за
договором не виконує, у зв'язку з чим
станом на 22 січня 2014 року виникла
заборгованість, яка становить 38577 грн.
41 коп., з яких: 2923,38 грн. - заборгованість
за кредитом; 15014,81 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
18326,01 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;
штрафи: 500 грн. - фіксована частина; 1813,21
грн. - процентна складова.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.ст. 626, 530 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Апеляційна інстанція погоджується з
тим, що відповідач не виконує свої
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість за кредитним договором
в сумі 2923,38 грн. та заборгованість по
процентам за користування кредитом в
розмірі 15014,81 грн., яка підлягає
стягненню.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині стягнення з
відповідача 18326,01 грн. пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором та штрафів: 500 грн. -
фіксованої частини та 1813,21 грн. -
процентної складової з огляду на таке.

Як визначено ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
суму або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язань.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Розмір неустойки, встановлений
законом, може бути збільшений у
договорі. Сторони можуть домовитися
про зменшення розміру неустойки,
встановленого актом цивільного
законодавства, крім випадків,
передбачених законом. Розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено,
зокрема, що розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України
з урахуванням положень статті 3 ЦК
України щодо загальних засад
цивільного законодавства та частини
четвертої статті 10 ЦПК України щодо
обов'язку суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав дає право суду
зменшити розмір неустойки за умови, що
її розмір значно перевищує розмір
збитків.

Установивши, що розмір неустойки
значно більший від розміру боргового
зобов'язання суд може застосувати до
спірних правовідносин норму частини
третьої статті 551 ЦК України (Правова
позиція Верховного Суду України у
справі №6-100 цс 14).

Виходячи з того, що заборгованість за
кредитом складає 17938,19 грн., а неустойка
становить 20639,22 грн. (18326,01 грн.+ 500 грн.+
1813,21 грн.) колегія суддів з урахуванням
вимог розумності, справедливості,
доцільності, приходить до висновку про
зменшення розміру неустойки до 2000 грн.

З урахуванням викладеного, з
відповідача підлягають стягненню: 2923,38
грн. - заборгованість за кредитом, 15014,81
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом та 2000 грн. пені, а
всього 19 938,19 грн.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

За таких обставин, судовий збір
підлягає стягненню в сумі 199,38 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає
необґрунтованими твердження апелянта
про те, що суд безпідставно не
застосував строк позовної давності за
його заявою поданою ним 26 червня 2014
року після ухвалення рішення, оскільки
відповідач до ухвалення судом рішення
не подав до суду першої інстанції заяву
про застосування строків позовної
давності, а частиною 3 ст.267 ЦК України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення, тобто у суду першої інстанції
не було правових підстав для
застосування строків позовної
давності.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які посилаються сторони,
як на підставу своїх вимог та
заперечень підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення та ухвалення нового про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 23 червня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позов публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_1 на користь публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитом в розмірі
2923 грн. 38 коп., заборгованість по
відсотках за користування кредитом в
розмірі 15014 грн. 81 коп., пеню в розмірі 2000
грн., а всього 19938 грн.19 коп.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді