13.10.2014 Справа № 337/4799/14-ц
Пров. №2/337/1697/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя у
складі

головуючого судді
Бондаренко І.В.

при секретарі
Биковій С.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Запоріжжі справу за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» звернувся з
позовом до відповідача про
стягнення боргу за кредитним
договором в розмірі 1208,66грн. та витрат
по оплаті судового збору 243,60 грн..

Представник позивача в судові
засідання не з»явився, а в позові
зазначив, що просить розглядати справу
у його відсутності та наполягав на
позовних вимогах.

Відповідач в судовому засіданні
з позовом не погодився та зазначив, що
придбаний за вказаним кредитним
договором мобільний телефон він
повернув до магазину через місяць
після купівлі у зв»язку з його
несправністю, про що письмово
повідомив представника «Дельта Банку»
і шість років банк до нього не
пред»являв жодних претензій. Сплату за
кредитом здійснював лише двічі за час
знаходження телефону у сервісному
центрі в 2008 році. Зараз він не може
надати суду цих документів, оскільки
магазину, де він купував телефон, вже не
існує. Просить відмовити у задоволенні
позову у зв»язку зі спливом строку
позовної давності.

У судовому засіданні
встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк»
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір №001-07094-090608 від 09.06.2008 року, на
підставі якого відповідач отримав
кредит у розмірі 1383 грн. на придбання
мобільного телефону в ПП «Мобілочка»,
та 82,98 грн. на сплату страхового
платежу, а разом в сумі 1465,98 грн.. Кошти
були перераховані банком на
розрахунковий рахунок ПП «Мобілочка»
09.06.2008 року, згідно наданого
меморіального ордеру №24051923.

Згідно п.2.3 кредитного договору
встановлені відсотки за користування
кредитом в розмірі 12% річних, а
відповідно п.1.2 договору кредит має
бути повернутий в строк до 08.12.2008 року.

Згідно п.1.6 кредитного договору
передбачено можливість позичальника
розірвати договір з продавцем майна, і
в такому випадку кредитор має провести
корегування кредитних зобов»язань.

Згідно наданого суду розрахунку
ціни позову, відповідач сплачував
кредит та відсотки за цим договором в
липні-серпні 2008 року, а 11.08.2008 року
здійснив оплату комісії в сумі 39,58 грн..

З того часу відповідач не
здійснював жодних проплат за кредитним
договором.

Вислухавши відповідача,
дослідивши матеріали позову та додатки
до нього, сул приходить до висновку про
те, що позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.509,1054 ЦК
України за кредитним договором одна
сторона передає іншій стороні грошові
кошти /кредит/ у розмірах та на умовах,
встановлених договором, а інша сторона
зобов»язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

При цьому, відповідно до ст.257 ЦК
України позовна давність
встановлюється у три роки, а відповідно
до ст.267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові, якщо суд не визнає
поважними причини пропущення позовної
давності.

В даному випадку з наданих суду
позивачем доказів вбачається, що
кінцевий строк виконання даного
кредитного договору встановлений до
08.12.2008 року, а останній платіж за
договором відповідачем здійснений у
серпні 2008 року.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строків починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов»язано його
початок, а відповідно до ст.261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої особи права
на позов.

Таким чином, право позивача
звернутись до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором виникло вже з вересня 2008
року.

Проте, позивач подав до суду позовну
заяву 21.07.2014 року, тобто з порушенням
загального трирічного строку позовної
давності.

При цьому, позивач жодним чином не
обґрунтував у позові поважність причин
пропуску строку позовної давності, та
не надав таких доказів під час судового
розгляду справи.

У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів, обов»язок надання
яких покладається на сторони по справі.

В даному випадку відповідач не надав
суду доказів того, що він розірвав
договір з продавцем майна - мобільного
телефону, який він придбав на кредитні
кошти, ще в серпні 2008 року.

Проте, і позивач не надав суду доказів
поважності пропуску строку на подання
позовної заяви з вересня 2008 року по
липень 2014 року, тому позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат
задоволенню не підлягають в зв»язку зі
спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-218
ЦПК України, ст.257, 509,526,1054 ЦК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ «Дельта
Банк» про стягнення з ОСОБА_1
/і.н.НОМЕР_1/ заборгованості за
кредитним договором №001-07094-090608 від
09.06.2008 року в сумі 1208,66 грн. та судових
витрат - відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої
інстанції.

Суддя