Справа № 204/4925/14-ц
Провадження № 2/204/2062/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» в
особі Центрального відділення
Дніпропетровського регіонального
управління про дострокове розірвання
договору банківського вкладу,
стягнення коштів, судових витрат та
витрат на юридичні послуги, -

в с т а н о в и в:

07 липня 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 19 грудня 2013 року
між ним та ПАТ «КБ «Південкомбанк» в
особі начальника сектору операційного
управління рахунками відділу продажів
Центрального відділення
Дніпропетровського регіонального
управління ПАТ «КБ «Південкомбанк»
Казанцевої Т.К. укладено договір
банківського вкладу № 23565 Д - 14Ф
«Оберіг» (пенсійний) з поповненням та
виплатою процентів щомісяця в
готівковій формі в іноземній валюті.
Предметом договору є розміщення ним у
відповідача депозитного вкладу в сумі
31300 дол. США на строк 370 днів. Дата
початку строку розміщення вкладу 19
грудня 2013 року. Дата повернення вкладу
24 грудня 2014 року. 19 грудня 2013 року він
виконав свої зобов'язання за договором
та вніс готівкою на депозитний рахунок
31300 дол. США. У зв'язку із придбанням
нерухомості він прийняв рішення про
дострокове зняття коштів з депозитного
рахунку. Керуючись положенням Договору
та ЦК України він відповідно до умов
Договору письмово повідомив про це
Відповідача заявою, яку вручив
представнику Відповідача 20.02.2014 року. У
встановлений договором та законом
термін належні йому кошти повернуті не
були. 20.05.2014 року він звернувся і з
заявою до безпосереднього керівника
відповідача з вимогою терміново
задовольнити його заяву від 20.02.2014 року.
Про те до цього часу будь якої
відповіді він не отримав. На день
подання позову відповідач повинен
повернути йому грошові кошти в сумі 31300
дол. США та проценти відповідно до умов
договору банківського вкладу
укладеного між сторонами по справі.
Розрахунок процентів: 11,3 % х 25 % : 100 = 2,825 %
ставка при достроковому поверненні -
вкладу; 31300 : 100 % х 2,825 % : х 200 (днів з
моменту початку дії договору до 07.07. 2014
року) = 477,96 дол. США - проценти по
банківському вкладу (еквівалент у
гривні 5659 грн. 04 коп.). Інтернетний сайт
Відповідача містить інформацію що
Правління Нацбанку України своєю
постановою від 23.05.2014 року № 305 із 26.05. 2014
року прийняло рішення про введення у
ПАТ КБ «Південкомбанк» тимчасової
адміністрації. Про те, наявність
тимчасової адміністрації не
перешкоджає поверненню вкладу який
розміщений клієнтом банку на
депозитному рахунку у разі звернення
про дострокове розірвання договору
банківського вкладу до введення такої
адміністрації. Просив: достроково
розірвати Договір банківського вкладу
№ 23565 Д - 14 Ф «Оберіг» (пенсійний) з
поповненням та виплатою процентів
щомісяця в готівковій формі в
іноземній валюті укладений 19.12.2013 року
між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Південкомбанк»;
стягнути з відповідача ПАТ «КБ
«Південкомбанк» на його користь кошти
за депозитним вкладом у сумі 31300 дол.
США (еквівалент у гривні 370592 грн. 00 коп.)
з нарахованими згідно умов договору
банківського вкладу № 23565Д - 14 Ф від 19.12.
2013 p., з відсотками у розмірі 477,96 дол. США
(еквівалент у гривні 5659 грн. 04 коп.), а
всього 31777, 96 дол. США ( еквівалент у
гривані 376251 грн. 04 коп.); стягнутим з ПАТ
«КБ «Південкомбанк» на його користь
витрати на юридичні послуги в сумі 5000
грн. на відновлення свого порушеного
права.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача заявлені вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
у повному обсязі, посилаючись на
підстави викладені у позові.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився. Справа
розглянута в порядку ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено у судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, 19
грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ
«Південкомбанк» в особі начальника
сектору операційного управління
рахунками відділу продажів
Центрального відділення
Дніпропетровського регіонального
управління ПАТ «КБ «Південкомбанк»
Казанцевої Т.К. укладено договір
банківського вкладу № 23565 Д - 14Ф
«Оберіг» (пенсійний) з поповненням та
виплатою процентів щомісяця в
готівковій формі в іноземній валюті.
Предметом договору є розміщення ним у
відповідача депозитного вкладу в сумі
31300 дол. США на строк 370 днів. Дата
початку строку розміщення вкладу 19
грудня 2013 року. Дата повернення вкладу
24 грудня 2014 року (а.с. 6-8).

Зазначений договір підписаний обома
сторонами, отже сторони узгодили усі
істотні умови договору та прийняли на
себе виконання зобов'язання.

19 грудня 2013 року ОСОБА_1 виконав свої
зобов'язання за договором та вніс
готівкою на депозитний рахунок 31300 дол.
США., що підтверджується квитанцією №
159371 від 19.12.2013 р. (а.с. 9).

Керуючись положенням п. п. 3.2.2. Договору
та ЦК України ОСОБА_1 письмово
повідомив ПАТ «КБ «Південкомбанк» про
дострокове зняття коштів з депозитного
рахунку заявою про дострокове
повернення йому вкладу, яку вручив
представнику ПАТ «КБ «Південкомбанк»
20.02.2014 року. Відмітка про реєстрацію
міститься на заяві за Вх. № 869 від 20.02.2014
року (а.с. 10).

У встановлений договором та законом
термін належні кошти ОСОБА_1 повернуті
не були.

20.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся і з заявою
до безпосереднього керівника
відповідача з вимогою терміново
задовольнити його заяву від 20.02.2014 року
(а.с. 11 ). Про те до цього часу будь якої
відповіді він не отримав.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, окрім положень вказаного
вище кредитного договору, врегульовані
нормами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов`язковим для
виконання сторонами. Згідно із ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином згідно із умовами
договору та вимогами діючого
законодавства.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Відповідно до ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що відповідачем не
представлено суду доказів виконання
грошового зобов'язання за договором
банківського вкладу з повернення
вкладу та сплати відсотків за його
користування, розмір яких обумовлений
договорам, суд вважає доведеним факт
порушення майнових прав та інтересів
позивача, що витікають з укладеним
договору банківського вкладу № 23565 Д -
14Ф «Оберіг» (пенсійний) з поповненням
та виплатою процентів щомісяця в
готівковій формі від 19.12.2013 року.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладанні
договору.

Оскільки позивачем у відповідності до
умов договору подана заява про
дострокове повернення вкладу від 20.02.2014
року, проте залишена без реагування
відповідачем, суд вважає вимоги
позивача про розірвання цього договору
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Розв'язуючі позовні вимоги про
стягнення суми банківського вкладу за
договором банківського вкладу № 23565 Д -
14Ф «Оберіг» (пенсійний) з поповненням
та виплатою процентів щомісяця в
готівковій формі від 19.12.2013 року у
розмірі 31300 доларів США, що
еквівалентно 370592 грн. 00 коп., суд вважає
їх доведеними в належний спосіб, а саме
квитанцією № 159371 від 19.12.2013 р., де
визначено саме суму депозитного
вкладу, що є сумою боргу перед
позивачем.

З огляду на те, що на день подання
позову відповідач повинен повернути
ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 31300 дол. США
та проценти відповідно до п. 1.2, 2.3.5 та 6.3
умов договору банківського вкладу
укладеного між сторонами по справі,
перевіривши розрахунок процентів, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
проценти по банківському вкладу за
таким розрахунком: 11,3 % х 25 % : 100 = 2,825 %
ставка при достроковому поверненні -
вкладу; 31300 : 100 % х 2,825 % : х 200 (днів з
моменту початку дії договору до 07.07. 2014
року) = 477,96 дол. США - проценти по
банківському вкладу (еквівалент у
гривні 5659 грн. 04 коп.)

Згідно п.3.3. глави 3 «Порядок повернення
банками грошових коштів і банківських
металів та сплата процентів за
договорами банківського вкладу
(депозиту)» Постанови Національного
банку України № 516 від 03.12.2003 р. «Про
затвердження Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами», за договором
банківського вкладу (депозиту)
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, розміщених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 56 Закону
України «Про Національний Банк
України», нормативно-правові акти
Національного банку видаються у формі
постанов Правління Національного
банку, а також інструкцій, положень,
правил, що затверджуються постановами
Правління Національного банку. Вони не
можуть суперечити законам України та
іншим законодавчим актам України і не
мають зворотної сили, крім випадків,
коли вони згідно з законом пом'якшують
або скасовують відповідальність.
Нормативно-правові акти Національного
банку підлягають обов'язковій
державній реєстрації в Міністерстві
юстиції України та набирають чинності
відповідно до законодавства України.

Стосовно обраного позивачем способу
захисту права, суд враховує, що
законодавчі обмеження
матеріально-правових способів захисту
цивільного права чи інтересу
підлягають застосуванню з дотриманням
положень статей 55, 124 Конституції
України та ст. 13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
відповідно до яких кожна особа має
право на ефективний засіб правового
захисту, не заборонений законом.

Тому, суд вважає за необхідне позовні
вимоги задовольнити частково,
розірвати договір банківського вкладу
№ 23565Д-14Ф «Оберіг» (пенсійний) з
поповненням та виплатою процентів
щомісяця в готівковій формі від 19
грудня 2013 року укладений між Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «ПІВДЕНКОМБАНК» та ОСОБА_1;
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПІВДЕНКОМБАНК» на користь ОСОБА_1
грошові кошти за депозитним вкладом
договору банківського вкладу № 23565Д-14Ф
від 19.12.2013р. у сумі 31300 доларів США, що
еквівалентно 370592 грн. 00 коп., відсотки у
сумі 477 доларів 96 центів США, що
еквівалентно 5659 грн. 04 коп., а всього 31777
доларів 96 центів США, що еквівалентно
376251 грн. 04 коп.

Вирішуючи питання щодо стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1 витрат
на юридичні послуги, суд відповідно до
ст. 89 ЦПК України вважає за необхідне
відмовити в даній частині заявлених
позовних вимог, оскільки дані вимоги не
підтверджені доказами.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь держави судовий
збір у сумі 3654 грн. 00 коп., оскільки при
пред'явленні позову до суду позивач
звільнений від сплати судового збору у
відповідності до Закону України "Про
захист прав споживачів".

В задоволені решти позовних вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 321, 509, 526, 611, 625, 627, 629, 651, 1058, 1060 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 169, 209, 212,
214-216, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПІВДЕНКОМБАНК» в особі
Центрального відділення
Дніпропетровського регіонального
управління про дострокове розірвання
договору банківського вкладу,
стягнення коштів, судових витрат та
витрат на юридичні послуги -
задовольнити частково.

Розірвати договір банківського вкладу
№ 23565Д-14Ф «Оберіг» (пенсійний) з
поповненням та виплатою процентів
щомісяця в готівковій формі від 19
грудня 2013 року укладений між Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «ПІВДЕНКОМБАНК» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПІВДЕНКОМБАНК» на користь ОСОБА_1
грошові кошти за депозитним вкладом
договору банківського вкладу № 23565Д-14Ф
від 19.12.2013р. у сумі 31300 доларів США, що
еквівалентно 370592 грн. 00 коп., відсотки у
сумі 477 доларів 96 центів США, що
еквівалентно 5659 грн. 04 коп., а всього 31777
доларів 96 центів США, що еквівалентно
376251 грн. 04 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПІВДЕНКОМБАНК» на користь держави
судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

В задоволені решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік