Провадження № 2/344/500/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі : головуючого - судді :
Барашкова В.В.

за участю секретаря
Струк Л.М

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах
малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, до
ОСОБА_4, третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача Орган
опіки і піклування Виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, про припинення права власності та
стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітніх
дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення
права власності та стягнення грошової
компенсації.

Ухвалою суду від 15.10.2013 року до участі в
справі було залучено в якості третьої
особи без самостійних вимог на стороні
відповідача Орган опіки і піклування
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради.

У судовому засіданні ОСОБА_1, її
представник , вимоги позову підтримали,
просили задовольнити його у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, її представник,
заперечили проти позову, вважають його
безпідставним та таким, що не підлягає
до задоволення.

Представник третьої особи у судове
засідання не зявився, хоча
повідомлявся належним чином про час та
місце судового розгляду. Проте під час
провадження по справі долучив до
матеріалів справи витяг з протоколу №5
засідання комісії з питань захисту
прав дитини від 19.03.2014 року, відповідно
до якого комісія просить
Івано-Франківський міський суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, як таких, що не відповідають
вимогам чинного законодавства України.

Зясувавши думку учасників процесу, суд
ухвалив продовжити розгляд справи за
відсутності представника Органу опіки
і піклування.

Заслухавши сторін та їх представників,
дослідивши зібрані по справі докази у
їх сукупності та встановивши таким
чином фактичні обставини справи, суд
прийшов до переконання про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що нерухоме
майно-квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_4 , розмір частки ?, малолітнім
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір
часток по 1/8. Квартира складається з
двох житлових кімнат площею 31,4 кв.м.,
кухні 7,6 кв.м., заг.площа квартири 54,2
кв.м.

Внаслідок неможливості спільного
проживання та використання спірного
нерухомого майна між родинами Протас
та Королик виник конфлікт, щодо
подальшого володіння та розпорядження
квартирою.

За змістом до ст. 41 Конституції України,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об'єктів права
приватної власності може бути
застосоване лише як виняток з мотивів
суспільної необхідності, на підставі і
в порядку, встановлених законом, та за
умови попереднього і повного
відшкодування їх вартості. Примусове
відчуження таких об'єктів з наступним
повним відшкодуванням їх вартості
допускається лише в умовах воєнного чи
надзвичайного стану.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом. Примусове
відчуження об'єктів права власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього та
повного відшкодування їх вартості,
крім випадків, встановлених частиною
другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно до ст. 177 СК України, батьки
управляють майном, належним малолітній
дитині, без спеціального на те
повноваження. Батьки зобов'язані дбати
про збереження та використання майна
дитини в її інтересах. Батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти правочини, у т.ч. щодо
нерухомого майна, що належить дитині.

Диспозиціями ст.ст. 17,18 ЗУ "Про охорону
дитинства" закріплено, що кожна дитина,
в тому числі й усиновлена, має право
на одержання в установленому
законом порядку в спадщину майна і
грошових коштів батьків чи одного з
них у разі їх смерті або визнання їх
за рішенням суду померлими незалежно
від місця проживання. Батьки або
особи, які їх замінюють, не мають
права без дозволу органів опіки і
піклування, наданого відповідно до
закону, укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та/або державній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати поділ,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Під час провадження у справі Орган
опіки і піклування прийняв рішення
щодо клопотання ОСОБА_1 про припинення
права власності дітей, згідно до витягу
з протоколу №5 засідання комісії з
питань захисту прав дитини від 19.03.2014
року, відповідно до якого комісія
просить Івано-Франківський міський суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, як таких, що не відповідають
вимогам чинного законодавства України

З огляду на наведене суд зазначає, що
припинення права власності на нерухоме
майномалолітній дітей без згоди органу
опіки і піклування, що є предметом
розгляду у даному провадженні, є
порушенням прав дитини, відповідно, суд
приходить до переконання про
безпідставність вимог ОСОБА_1 та
відмовляє у задоволенні позову.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.41 Конституції України, ст.ст. 17,18 "Про
охорону дитинства", ст. 177 СК України,
ст.ст. 321, 356 ЦК України, ст.ст. 208, 209,
212-215,218ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В.В. Барашков