Справа № 204/5495/14-ц
Провадження № 2/204/2229/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2014 року позивачка звернулася до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 24 січня 1981 року
вона зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від спільного шлюбу з
відповідачем має повнолітню дочку.
Шлюбно-сімейні стосунки між нею та
відповідачем припинені повністю з
травня 2011 року. Спільне господарство не
ведуть, мають роздільний бюджет. Спору
про розподіл майна між ними немає.
Просить: розірвати зареєстрований між
нею та відповідачем шлюб.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала до суду письмову
заяву в якій просила розглянути справу
без її участі, позовні вимоги
підтримала, не заперечувала проти
розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Справа розглянута в порядку
ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, до судового
засідання не з'явились, відповідно до ч.
2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позов, у силу ст. ст. 104-107
Сімейного Кодексу України, підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони зареєстрували шлюб 24 січня 1981
року, про що свідчить Свідоцтво про
укладання шлюбу Серії НОМЕР_2, видане
відділом запису актів цивільного стану
Ленінського району м.
Дніпропетровська, актовий запис № 141
(а.с.4).

Сторони від спільного шлюбу мають
повнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження Серії
НОМЕР_3, видане відділом запису актів
цивільного стану Ленінського району м.
Дніпропетровська, актовий запис № 4081
(а.с. 3).

Стаття 112 Сімейного кодексу України,
передбачає, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з позовної заяви,
шлюбно-сімейні стосунки між сторонами
припинені повністю з травня 2011 року,
спільне господарство не ведуть, мають
роздільний бюджет. Спору по розподіл
майна між сторонами не має.

Судом встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін. Фактично
взаємини сторін як подружжя відсутні,
тому суд вважає за можливе їх шлюб в
якому є одна дитина розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.
ст. 104-107, 110, 112, Сімейного Кодексу
України в редакції від 10.01.2002 р. №
2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями),
враховуючи Постанову Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» (зі змінами та доповненнями),
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН
НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
зареєстрований 24 січня 1981 року
відділом запису актів цивільного стану
Ленінського району м.
Дніпропетровська, про що в книзі
реєстрації актів про укладання шлюбу 24
січня 1981 року зроблено відповідний
запис № 141, в якому є одна дитина -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН
НОМЕР_1) судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідачів, котра може бути
подана протягом десяти днів із дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
О.В.
Нізік