АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/9350/2014
Головуючий у 1 - й інстанції:
Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду місті Києва
в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа Банк»
КохановськогоВадима Сергійовича на
рішення Печерського районного суду
міста Києва від 03 червня 2014 року в
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа Банк»
до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л
а:

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 03 червня 2014 року
Публічному акціонерному товариству
«Альфа Банк» відмовлено в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник позивача Публічного
акціонерного товариства «Альфа Банк»
Кохановський Вадим Сергійович
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення Печерського
районного суду міста Києва від 03
червня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення про стягнення з ОСОБА_5 на
користь ПАТ « Альфа Банк»
заборгованості за відсотками за період
з 26.02.2010 року по 15.01.2014 року в сумі 27 887,71
грн. та пеню за неналежне виконання
умов кредитного договору за період з
15.01.2013 року по 25.01.2014 року в сумі 364 887,24
грн.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої
інстанції не з»ясував дійсні
обставини справи, не дав належну оцінку
дослідженим доказам та ухвалив
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Так, саме по собі ухваленні рішення
без повного та фактичного його
виконання відповідачем не припиняє
зобов»язальних відносин сторін
договору і не звільняє боржника від
сплати процентів за користування
кредитом та від відповідальності за
невиконання грошового зобов»язання.
Судом не було враховано, що судовим
наказом від 21.06.2010 року з відповідача
на користь позивача було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
станом на 26.02.2010 року, а в даному позові
ПАТ « Альфа Банк» просить стягнути
заборгованість по відсотках і за
період з 26.02.2010 року по 15.01.2014 рок та
пеню за період з 15.01.2013 року по 15.01.2014
року. Вказаних обставин справи та
вимог закону суд першої інстанції не
врахував, своїх висновків не
обґрунтував, рішення суду не
відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, а
тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа Банк» Кохановський
Вадим Сергійовича повністю підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
повторно не з»явився. про день та час
слухання справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомив, а тому,
колегія суддів вважає можливим слухати
справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з слідуючих
підстав.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова,
установа зобов'язується надати грошові
кошти /кредит/ позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23 січня 2008 року
між Закритим акціонерним товариством
«Альфа Банк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір №490054366,відповідно до
умов якого, ОСОБА_5 був наданий кредит у
розмірі 22 674, 80 грн. зі сплатою 13 % річних
і погашенням згідно умов вказаного
договору. Кредит був отриманий для
купівлі автомобіля NISSAN QASHQAI . Строк дії
договору до 23.01.2015 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №490054366, банком
було прийнято в заставу автомобіль
NISSAN QASHQAI, 2007 року випуску, сірого
кольору, державний номер НОМЕР_1.

09.06.2009 року між Закритим акціонерним
товариством « Альфа Банк» та ОСОБА_5
було укладено договір про внесення
змін і доповнень № 1 до кредитного
договору №490054366 від 23.01.2008 року,
відповідно до якого були внесені зміни
в п. 2.8 та п.9.1 кредитного договору, а
саме: п.2.8 викладено в наступній
редакції: платежі з повернення кредиту
та сплати процентів за його
користування здійснюються в порядку та
на умовах, що визначені у цьому
договорі та додатку № 1 до договору,
який є його невід»ємною частиною.
Пункт 9.1- проценти за користування
кредитом нараховується на залишок
заборгованості щомісячно за фактичний
строк користування кредитом виходячи
з 30 днів у місяці та 360 днів у році. Банк
здійснює кінцевий розрахунок
процентів, що підлягають оплаті, на
день здійснення остаточного
повернення кредиту.

Посилаючись на те, що відповідач свої
обов'язки за договором належним чином
не виконував, що призвело до виникнення
заборгованості, позивач звернувся до
суду з позовом про дострокове
стягнення заборгованості по
кредитному договору в судовому порядку
та просив стягнути з відповідача
заборгованість по тілу кредиту в сумі
126 308,02 грн., по відсотках в сумі 41 010,00
грн. та пеню за просрочку виконання
зобов»язань за кредитним договором в
сумі 364 116,24 грн.

Ухвалою від 03 червня 2014 року
Печерський районний суд м.Києва закрив
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства «
Альфа Банк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в частині вимог про стягнення з
відповідача 167 156,78 грн. заборгованості
за кредитним договором. Вказана ухвала
сторонами не оскаржувалась.

Відмовляючи Публічному акціонерному
товариству «Альфа Банк» в задоволенні
решти позовних вимог до ОСОБА_5, суд 1-ї
інстанції посилався на те, що
звертаючись до суду з вказаним
позовом, позивач просив стягнути з
відповідача 541 434,26 грн. заборгованості
за кредитним договором, проте розмір
заборгованості визначено позивачем
без врахування судового наказу,
виданого Шевченківським районним
судом м.Києва 21.06.2011 року, яким з
відповідача вже було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в сумі 161 156,78 грн., що ставить також під
сумнів розмір нарахованої позивачем
пені. Оскільки позивач належним чином
не обґрунтував розмір заборгованості
по кредиту, а суд позбавлений
можливості провести такий розрахунок,
то в задоволенні позову слід відмовити.

Проте, з таким висновком суду 1-ї
інстанції колегія суддів в повній мірі
погодитись не може, оскільки він не
відповідає встановленим обставинам
справи та вимогам матеріального
права.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Пунктом 2.8 кредитного договору № 490054366
від 23.01.2008 року встановлено, що платежі
з повернення кредиту та сплати
процентів за його користування
здійснюються щомісячно рівними
частинами відповідно до графіку
платежів та розрахунку сукупної
вартості споживчого кредиту та
реальної процентної ставки, з
урахуванням вартості всіх супутніх
послуг, який є додатком № 1 до договору
та його невід»ємною частиною в порядку
та на умовах, визначених договором. У
разі сплати у валюті кредиту-23 числа
кожного місяця рівними частинами в
сумі 413 доларів США; у разі погашення
кредиту у національній валюті таке
погашення має здійснюватись не
пізніше 22 числа кожного місяця у сумі,
розрахованій у порядку та на умовах,
визначених цим договором .

Відповідно до договору про внесення
змін і доповнень № 1 до кредитного
договору №490054366 від 23.01.2008 року, були
внесені зміни в п. 2.8 кредитного
договору, п.2.8 викладено в наступній
редакції: платежі з повернення кредиту
та сплати процентів за його
користування здійснюються в порядку та
на умовах, що визначені у цьому
договорі та додатку № 1 до договору,
який є його невід»ємною частиною.

Пунктом 9.1 кредитного договору
передбачено, що проценти за
користування кредитом нараховуються
на залишок заборгованості щомісячно
за фактичний строк користування
кредитом, виходячи з 30 днів у місяці та
360 днів у році. Банк здійснює кінцевий
розрахунок процентів, що підлягають
оплаті, на день здійснення остаточного
повернення кредиту.

Згідно з п. 3.4 вказаного договору у
разі невиконання чи несвоєчасного
виконання зобов»язання в частині
повернення кредиту та /або сплати
процентів, комісій, згідно умов цього
договору, позичальник зобов»язаний
сплатити банку пеню у розмірі 1 % від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Враховуючи наведені вище положення ЦК
України та умови кредитного договору,
колегія суддів вважає, що у разі
неналежного виконання позичальником
умов кредитного договору, зокрема,
несплати або неповної сплати суми
кредиту у встановлений строк, у банку
наявні всі правові підстави вимагати
дострокового повернення кредиту та
процентів за кредитом.

З досліджених судом доказів
вбачається, що 11 червня 2010 року за
заявою ПАТ « Альфа Банк» було видано
судовий наказ № 2н-2309/10 про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ПАТ « АльфаБанк»
заборгованості по кредитному договору
в сумі 167 156,78, яких: заборгованість по
тілу кредиту становить 145 130,03,
заборгованість по відсоткам 13122,29 грн.,
по пені- 8904,46 грн.

З копії постанови старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м.Києві
від 05.09.2013 року вбачається, що судовий
наказ згідно письмової заяви
стягувача від 23.08.2013 року повернутий
стягувану без подальшого виконання,
тобто, заборгованість по кредиту,
визначена судовим наказом
відповідачем не сплачена, а тому за
період з 26.02.2010 року по 15.01.2014 року у
ОСОБА_5 виникла заборгованість по
сплаті процентів за період
користування кредитними коштами в сумі
27 887,71 грн. яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. Крім
того, за період прострочки виконання
зобов»язань за кредитним договором у
відповідача виникла заборгованість по
сплаті пені в сумі 364 887,24 грн.

Згідно вимог ч.3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Оцінивши в сукупності встановлені
судом обставини та досліджені докази,
колегія суддів вважає, що до вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача пені в розмірі 364 887,24 грн.
необхідно застосувати положення ч.3
ст. 551 ЦК України, так як розмір пені
значно перевищує розмір
заборгованості і зменшити розмір пені,
що підлягає стягненню з ОСОБА_5 на
користь ПАТ « Альфа Банк» до 10 000,00
гривень

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення Печерського
районного суду м.Києва від 03 червня 2014
року про відмову в задоволенні позову
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства «
Альфа Банк» та стягнення з ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк»
заборгованості по відсоткам за
кредитним договором в сумі 27 887,71 грн. та
пені в сумі 10 000 грн., всього на загальну
суму 37 887,71 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» витрати по сплаті
судового збору в сумі 378,87 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «Альфа Банк» Кохановського
Вадима Сергійовича задовольнити
частково.

Рішення Печерського районного суду
міста Києва від 03 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_5 про стягнення коштів за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
() заборгованість по
відсоткам за кредитним договором в
сумі 27 887,71 грн. та пеню в сумі 10 000 грн.,
всього на загальну суму 37 887,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
() витрати по сплаті
судового збору в сумі 378,87 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий :
Судді: