Справа № 575/809/14-ц
Провадження № 2/575/228/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 р.
смт.В-Писарівка

Великописарівський районний суд
Сумської області в складі:

головуючого Семенової
О.С.,

за участю секретаря
Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Велика Писарівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей та
непрацездатної дружини , -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 15.09.2014 року
звернулася до суду з даним позовом,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з
відповідачем з 04.08.2001 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
спільних дітей - синів ОСОБА_3, 2002 року
народження, ОСОБА_4, 2006 року народження
та ОСОБА_5, 2013 року народження. На даний
час з відповідачем проживають разом,
але спільне господарство не ведеться,
діти знаходяться на її утриманні,
відповідач їх потребами не цікавиться,
матеріальної допомоги на утримання в
добровільному порядку не надає, хоча
працездатний, працює водієм швидкої
допомоги Великописарівської ЦРЛ,
отримує дохід у вигляді заробітної
плати, який витрачає на власні
потреби, інших утриманців не має. Тому
вважає, що у нього є можливість
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітніх дітей у розмірі 1/2
частки всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину,
щомісячно, починаючи стягнення від
дня пред'явлення позову до суду і до
досягнення дітьми повноліття.

Крім того, вважає, що відповідач
повинен сплачувати аліменти на її
утримання у твердій грошовій сумі 250
гривень щомісячно, оскільки на даний
час вона є непрацездатною, знаходиться
у відпустці по догляду за їх спільним
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 до
досягнення дитиною 3-х років, її доходи
складаються із соціальних виплат -
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною, яких не вистачає на
потреби неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі та пояснила, що з жовтня
2014 року з відповідачем проживає окремо,
діти знаходяться з нею, відповідач
матеріальної допомоги на їх утримання
не надає, хоча працює, отримує
заробітну плату в середньому 1 500
гривень на місяць, яку витрачає
виключно на себе, сім'я існує на її
соціальні виплати. Крім заробітної
плати відповідач отримує орендну плату
за 2 земельні паї, має трактор, яким
обробляє городи населенню, за що
отримує кошти, має автомобіль, який теж
використовує у власних цілях.

Відповідач в судове засідання
надав письмову заяву, в якій прохає
справу розглянути без його участі та
вказав, що позовні вимоги визнав
частково, не заперечує проти стягнення
з нього аліментів на утримання дітей у
розмірі 1/3 частини від усіх його
доходів, проти стягнення аліментів на
дружину заперечує, оскільки отримує
мінімальну зарплату, а позивачка
отримує соціальну допомогу на
утримання дитини протягом 6 років. За
час їх спільного проживання за 13 років
вона жодного дня не працювала /а.с.17/.

З урахуванням думки позивачки,
яка не заперечує проти розгляду справи
без участі відповідача, суд вважає за
можливе провести судовий розгляд у
відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони з 4 серпня 2001 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі /а.с.5/, на даний
час шлюб не розірваний, сторони не
проживають разом з жовтня 2014 року. Від
спільного життя мають неповнолітніх
дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківство відповідача
підтверджується відповідними записами
в свідоцтвах про народження дітей
/а.с.6-8/. Згідно довідки сільської ради
діти проживають з позивачкою /а.с.9/.
Відповідач працює водієм
Великописарівської ЦРЛ, отримує
стабільний заробіток, його середній
заробіток за 6 місяців складає 1 487
гривень /а.с.10/. Відповідно довідок
Добрянської амбулаторії діти постійно
знаходяться на амбулаторному
лікуванні /а.с. 33-35/.

Відповідно до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 182
СК України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених
статтею 184 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку /доходу/ матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Суд, враховуючи обставини,
передбачені статтею 182 СК України,
вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення аліментів підлягають
частковому задоволенню, оскільки
відповідач має постійну роботу та
постійний заробіток, інших утриманців,
крім трьох неповнолітніх синів не має,
стан його здоров'я задовільний,
стягнень за виконавчими документами з
нього не проводиться. Тому доцільно
стягувати з відповідача аліменти у
частині від його заробітку на
утримання неповнолітніх дітей у
розмірі не ? частини всіх видів його
доходу, а у розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходу, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на
утримання /аліменти/ має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий з подружжя може
надавати матеріальну допомогу, частина
4 зазначеної статті встановлює, що один
з подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачка знаходиться на обліку в
УСЗН Великописарівської РДА і отримує
соціальну допомогу як малозабезпечена
сім'я у розмірі за жовтень 661, 26 гривні
/а.с.27/, допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею 3-річного віку до
липня 2014 року у розмірі 549 гривень, з
липня 2014 року допомога припинена /а.с.28/,
щомісячну одноразову допомогу при
народженні 1-ї дитини у розмірі 1 485
гривень /а.с.29/.

Відповідач отримав за 2013 рік
орендну плату за договором оренди
земельної ділянки 3 102, 24 гривні /а.с.30-31/.

Тому суд дійшов висновку, що
відповідач може надавати матеріальну
допомогу, оскільки має постійну роботу
та дохід, а також ще має інші доходи.

Хоча відповідач офіційно і
працює, отримує стабільний заробіток,
можливо стягувати аліменти у твердій
грошовій сумі, як передбачено ч. 1 ст. 80
СК України.

Відповідно ст. 7 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2014 рік "
прожитковий мінімум на одну особу, що
втратила працездатність у 2014 року
становить 949 гривень, на дітей до 6 років
- 1 032 гривні, від 6 до 18 років - 1 286
гривень. Позивачка не отримує допомогу
на дитину до досягнення дитиною трьох
років, отримує одноразову допомогу при
народженні дитини - 1 485 гривень та
допомогу як малозабезпечена сім'ї, в
тому числі і відповідача /на всіх
членів сім'ї/ у розмірі 661, 26 гривень,
тому її доходи є меншими, ніж
встановлений законом прожитковий
мінімум для даної категорії осіб.
Беручи до уваги вищевикладені
обставини, суд дійшов висновку, що
необхідно стягнути аліменти з
відповідача у розмірі 250 гривень на
утримання позивачки до досягнення
найменшої дитини 3-х років.

Суд, стягуючи аліменти з
відповідача, виходить із встановлених
у судовому засіданні фактів та
роз'яснює статті 80, 192 СК України, якими
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
з відповідача необхідно стягнути
судові витрати по сплаті судового
збору на користь держави в розмірі
243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 79-80, 84, 180, 182, 183, 192,
193 СК, ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215, 367 ЦПК
України, -

У х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовільними частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, працюючого водієм
Великописарівської ЦРЛ аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_9, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10,
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 у розмірі 1/3
частки всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину.

Стягнення проводити
щомісячно, починаючи з 15 вересня 2014
року та до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
працюючого водієм Великописарівської
ЦРЛ аліменти на користь та утримання
непрацездатної дружини ОСОБА_1 у
твердій грошовій сумі 250 гривень.

Стягнення проводити щомісячно,
починаючи з 15 вересня 2014 року та до
досягнення дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку.

В іншій частині позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
дохід держави в розмірі 243, 60 гривні.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Великописарівський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 24.10.2014 року.

Суддя
Семенова О.С.