АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1678/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 212/1345/14-ц
інстанції - Тимошенко Т.І.
Категорія 46 ( 1 )
Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
на рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 18 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, яка
діє від свого імені та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, треті особи:
Служба у справах дітей виконкому
Жовтневої районної у місті Ради міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, Жовтневого районного відділу
в місті Кривий Ріг Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області, про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження квартирою, визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_3
звернулась до суду з даним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що вона
є власником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_8 та неповнолітня
ОСОБА_6, як дружина та донька її сина
ОСОБА_9, зареєстровані в належній їй
квартирі. З листопада 2012 року шлюбні
відносини між сином та відповідачем
припинені і ОСОБА_8 з її неповнолітньою
донькою ОСОБА_6 з січня 2013 року по
теперішній час за вищевказаною адресою
не проживають. Проте факт реєстрації
відповідача ОСОБА_8 та неповнолітньої
ОСОБА_6 у квартирі завдає їй перешкоди,
оскільки ОСОБА_8 та неповнолітня ОСОБА_6
не мають наміру проживати в належній
позивачу квартирі, знятись з
реєстраційного обліку добровільно
відмовляються, нараховані на них
комунальні платежі не сплачують. Тому,
уточнивши позовні вимоги, просила суд
усунути перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження
квартирою АДРЕСА_1, визнати ОСОБА_5 та
неповнолітню ОСОБА_6 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, а саме вищезазначеною
квартирою, а також зобов'язати
Жовтневий районний відділ в місті
Кривому Розі Головного управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області зняти
ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_6 з
реєстраційного обліку по вказаній
адресі.

Ухвалою суду від 16 травня 2014 року
до участі у справі в якості третьої
особи залучено орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Жовтневої районної у місті Ради м.
Кривого Рогу.

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Кривого Рогу від 18 червня 2014
року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на його думку, суд дійшов
помилкового висновку про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3, базуючи
докази по справі виключно на
показаннях відповідача. Судом не взято
до уваги пояснення свідка ОСОБА_10, який
в судовому засіданні підтвердив факт
непроживання ОСОБА_5 в квартирі
позивача та безпідставно відмовлено у
задоволенні клопотання позивача про
допит свідка ОСОБА_11, яка б могла
підтвердити, що відповідач добровільно
віддала ключі від житла позивача без
наміру в ньому мешкати. А також, судом в
порушення норм процесуального права,
рішення ухвалено за відсутністю
позивача та не враховано, що ОСОБА_5 в
судовому засіданні сама підтвердила
факт її не проживання в квартирі
позивача, зазначивши, що мешкає на
орендованій квартирі, у зв'язку з чим .
висновки суду про те, що позивач
повинна надати докази щодо залишення
відповідачем квартири за особливим
бажанням є безпідставними.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу ОСОБА_12 від 27 березня 2003 року та
зареєстрованого в реєстрі за № 1416,
позивач є власником квартири, що
розташована за адресою : АДРЕСА_1.

07 серпня 2004 року син позивача - ОСОБА_9
одружився з відповідачем ОСОБА_5, у
зв'язку з чим остання була
зареєстрована у зазанченій вище
квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народалась онука позивача
та дочка відповідача - ОСОБА_6, яка вона
також була зареєстрована у квартирі.

Згідно акту від 17 червня 2014 року
відповідач ОСОБА_13 не мешкає в квартирі
з січня 2013 року (а.с.32).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що відповідач з дитиною не
мешкають за адресою реєстрації з
поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

За правилами статей 71,72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
шість місяців без поважних причин
проводиться в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сімї без поважних
причин понад рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 10 Постанови № 2 від 12 квітня
1985 року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування Житлового
кодексу України», у справах про
визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст.71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї
тощо) суд може продовжити
пропущений строк.

Отже, у справах про визнання члена сім'ї
власника таким, що втратив право
користування жилим приміщенням по
аналогії зі ст. 71 ЖК України, з'ясуванню
підлягають причини відсутності
відповідача понад встановлений строк.
В разі їх поважності суд може
продовжити пропущений строк.

З'ясувавши, що згідно рішення
Жовтневого районного суду м.Кривого
Рогу 09 листопада 2012 року шлюб між сином
позивача та відповідачем розірвано,
відповідач орендує інше житло, що
свідчить про наявність непрязнених
стосунків та неможливість відповідача
мешкати із колишньою свекрухою -
позивачем, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про поважність
причин непроживання відповідача в
спірній квартирі та відмовив в
задоволенні позову про визнання ОСОБА_5
та її дитини такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача ОСОБА_4 не
містять підстав для їх задоволення.

Так, посилання на необов'язковість
доведення позивачем факту
добровільного залишення квартири
відповідача не може бути взятим до
уваги з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до статтей 11, 27 ЦПК України
суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Особа, яка бере участь у
справі, зобов'язана надати усі наявні у
неї докази та довести ті обставини, що
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких виник спір.

Як убачається з матеріалів справи,
вирішуючи спір, суд першої інстанції
перевірив доводи та заперечення
сторін, з'ясував причини відсутності
відповідача в належній позивачу
квартирі понад встановлений законом
строк та дійшов обгрунтованого
висновку про те, що ці причини є
поважними, що є підставою для відмови в
задоволенні позову.

Безпідставними є й посилання
представника позивача ОСОБА_4 на те, що
судом при ухваленні рішення взято до
уваги лише показання відповідача та
безпідставно не задоволено клопотання
позивача про допит свідка ОСОБА_11, яка б
могла підтвердити факт залишення
відповідачем квартири без наміру в ній
проживати, оскільки для правильного
вирішення цивільної справи правове
значення має не сам факт відсутності
особи в місці реєстрації понад
встановлений законом строк, а причини,
за яких вона відсутня. Встановивши
поважність причини відсутності, суд
може пропущений строк продовжити.

Доводи апеляційної скарги щодо
ухвалення рішення за відсутністю
позивача не можуть бути підставою для
скасування правильного по суті рішення
суду з огляду на положення ч.3 ст. 309 ЦПК
України.

Інші доводи апеляційної скарги
також не містять підстав для її
задоволення.

На підставі викладеного колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 18 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів