Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/3542/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого-судді
Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, у якому
просить визнати за нею право власності
на житловий будинок, який вона
успадкувала після смерті батьків,
оскільки спадкодавець не виготовив
правовстановлюючих документів на
будинок, що унеможливило оформлення
нею спадщини у нотаріальному порядку.

В судове засідання на розгляд справи
особи, що беруть участь у справі, не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
його проведення.

Позивач подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідачі також в судове засідання
не з'явився, подали до суду заяви про
визнання позову, а розгляд справи
просять провести у їх відсутності.

Дослідивши та перевіривши зібрані у
справі докази, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Обставини, які визнаються сторонами
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько сторін ОСОБА_4
(а.с.12). Мати сторін ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13). За матеріалами
справи: довідкою Виноградівського РБТІ
№ 434/14 від 15.08.2014 року, технічним
паспортом на житловий будинок,
записами погосподарської книги № 10
(особивий рахунку НОМЕР_1), будинок
АДРЕСА_1 будівництвом завершений у 1961
році та рахується за ОСОБА_4 (а.с.9-11, 22).

Позивач є єдиним спадкоємцем першої
черги, яка прийняла спадщину, оскільки
на день смерті батьків проживала разом
з ними, а після вступила в управління та
володіння спадковим майном (а.с.20, 21).

Відповідно до ст. 22 Кодекс про шлюб та
сім'ю України, спільна сумісна
власність подружжя, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Стаття 112 Цивільного кодексу
Української РСР передбачає, що майно
може належати на праві спільної
власності двом або кільком колгоспам
чи іншим кооперативним та іншим

громадським організаціям, або державі
і одному чи кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам.

У статті 529 ЦК України /редакції 1963 року/
закріплено, що при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину зокрема,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном (ст. 549
ЦК).

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України
передбачено, у разі відсутності
заповіту право на спадкування за
законом одержують особи зазначені у ст.
1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкоємцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом встановленого
ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №
56, передбачала обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд
України з розгляду цивiльних i
кримiнальних справ в інформаційному
листі від 16.05.2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», при вирішенні питання
щодо визнання права власності на
житлові будинки, споруди у порядку
спадкування, записи у погосподарських
книгах оцінюються у сукупності з
іншими доказами, наприклад, ухваленими
органами місцевого самоврядування
рішеннями про оформлення права
власності громадян на будинки,
технічним паспортом на будівлі,
документами про відведення в
установленому порядку земельних
ділянок під забудову тощо.

Проаналізувавши встановлені обставини
суд прийшов до висновку, що умови для
отримання позивачем свідоцтва про
право на спадщину за законом у
нотаріальному порядку відсутні.
Відтак, невизнане право позивача,
набуте нею шляхом переходу права
власності в порядку спадкування,
підлягає судовому захисту обраним нею
способом, передбаченим законом.

Отже, розглянувши цивільну справу за
позовом у межах заявлених вимог та на
підставі поданих доказів суд прийшов
до висновку, що позов є обґрунтованим
та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
цілому право власності на житловий
будинок, із загальною корисною площею
53,3 кв.м, в тому числі житловою площею 43,2
кв.м., що розташований в АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Закарпатської області через
Виноградівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк