Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 вересня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді
- Коробенко С.В.

при секретарі
- Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому засіданні в
м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року Позивач звернулась до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що в належній їй на
праві власності квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована, але останні роки
фактично не проживає Відповідач по
справі.

Відповідач проживала за вказаною
адресою з братом Позивачки - ОСОБА_4

В січні 2013 року Відповідач виїхала з
квартири, забравши усі особисті речі. З
цього часу Відповідач за місцем
реєстрації не проживає, участі у оплаті
житлово-комунальних послуг не приймає.

Квартира належить Позивачці на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 31.01.2003 року.

На сьогоднішній день в квартирі
зареєстровано шестеро осіб - Позивач,
Відповідач, мати Позивачки, брат, та
племінник із племінницею.

Відповідач за місцем реєстрації з
січня 2013 року не проживає.

Всі обов'язки, що витікають з договору
найму жилого приміщення, покладені на
Позивачку і тільки вона несе витрати
по його утриманню. Відповідач в свою
чергу після від'їзду квартирою не
користуються, особистих речей в ній не
має.

Той факт, що Відповідач з січня 2013
року не проживає у вказаній квартирі,
підтверджується актом від 12.09.2014 року,
складеним працівниками ВСП
«Батиївське» та підписаним свідками -
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є сусідами
Позивачки.

На підставі викладеного, ОСОБА_1
просить визнати Відповідача такою, що
втратили право на користування
спірним жилим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась за місцем
реєстрації.

Свідки - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в
судовому засіданні підтвердили, що
Відповідач з січня 2013 року у квартирі
не проживає, особистих речей в ній не
має.

Вислухавши думку Позивачів,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог та постановлення
заочного рішення відповідно до вимог ч.
4 ст. 169 ЦПК України.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить Позивачу на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 31.01.2003
року. (а.с. 5)

На сьогоднішній день в квартирі
зареєстровано шестеро осіб - Позивач,
Відповідач, мати Позивачки, брат, та
племінник із племінницею (а.с. 6).

Як встановлено з матеріалів справи,
Відповідач з січня 2013 року по
теперішній час в спірній квартирі не
проживають, особистих речей в ній не
мають.

Комунальні платежі, та повне утримання
житлового приміщення здійснює Позивач.

Згідно зі ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Частиною 2 статті 405 ЦК України
передбачено, що член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Згідно ст. 317, 319 ЦК власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК зазначає, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 386 ЦК власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

З огляду на викладене, на підставі
аналізу зібраних по справі доказів,
суд вважає, що позовна заява є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 317, 319, 321, 386, 405 ЦК
України, ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
243,60 гривень.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: