Провадження №2/521/6299/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Фірма «Євго»
про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Фірма «Євго» про визнання права
власності, в якому просить визнати за
ним право власності на причеп ОДАЗ - 8144
ОДИССЕЙ, шасі НОМЕР_1, 1992 року випуску. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 11 січня 1993
року у магазині №1, що належить фірмі
«Мебель», правонаступником якої на
теперішній час є ПАТ Фірма «Євго»,
придбав причеп - 8144 ОДИССЕЙ, шасі
НОМЕР_1, 1992 року випуску. У
підтвердження даної угоди, у
відповідності до законодавства, що
діяло на той час, позивачу фірмою
«Мебель», видана довідка-рахунок № 067108
11 січня 1993 року, згідно з якою позивач
повинний був зареєструвати причеп у
Державтоінспекції протягом 5 діб, з дня
оформлення покупки. Спочатку, у зв'язку
з сімейними обставинами, потім у
зв'язку з хворобою і тривалим
лікуванням,позивач у передбачений
законом строк причеп не зареєстрував
на своє ім'я. У липні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до Управління
Державтоінспекції ГУ МВС України в
Одеській області з заявою щодо
реєстрації на його ім'я причепу, але у
реєстрації причепу позивачу відмовили,
тому що, відповідно до довідки-рахунку,
яка видана фірмою «Мебель» 11.01.1993 року
неможливо провести реєстрацію причепа,
оскільки форма довідки-рахунку не
відповідає теперішньому
законодавству та було запропоновано
звернутися до суду. Оскільки
Управлінням Державтоінспекції ГУ МВС
України в Одеській області відмовили
позивачу зареєструвати причеп, а
позивач вважає, що ним всі умови угоди
виконані, він сплатив відповідачу
обумовлену суму, прийняв майно, несе
усі витрати пов'язані з його
користуванням, володіє ним, але
розпорядитися не може, тому він
вимушений звернутись з наступним
позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву, в якій вказав, що позов
підтримує, просить розглянути справу в
його відсутності.

Представник відповідача ПАТ Фірма
«Євго», правонаступника Фірми «Мебель»
- Іванів С.П. в судове засідання не
з'явився, надав до суду письмову заяву,
де вказав, що стороною відповідачів
позов визнаєтьсяв повному обсязі,
просив розглянути справу в його
відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов обґрунтований,
доказаний та підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 1993 року,
між Товариством фірма «Мебель» та
ОСОБА_1 укладено договір купівлі -
продажу причепу, згідно з яким
відповідач продав та видав, а позивач
придбав та отримав один причеп ОДАЗ -8144
ОДИССЕЙ, шасі № НОМЕР_1 вартістю 70250
рублів. Факт укладення договору
купівлі-продажу підтверджується
довідкою-рахунком № 067108 від 11.01.1993 року,
виданою магазином № 1 фірми «Мебель»,
згідно з якою причеп проданий та
переданий позивачу в особисте
користування. Підписи директора,
бухгалтера та касира фірми «Мебель»,
виконані у довідці, підтверджують факт
отримання фірмою грошових коштів у
сумі сімдесят тисяч двісті п'ятдесят
карбованців в рахунок оплати товару за
вказаним договором.

У примітці до довідки-рахунку № 067108
від 11.01.1993 року зазначено, що
довідка-рахунок видається при продажу
автомобілів та мотоциклів з колясками;
бланки довідок-рахунків
виготовляються типографічним засобом
на листі з захисною сіткою та є
документами строгої звітності; номер
довідки-рахунку виконується
типографічним засобом; номер
техпаспорту вказується у
довідці-рахунку при продажу автомобіля
або мотоциклу на комісійних засадах;
при видачі довідки-рахунку в обмін
загубленої на ній робиться запис
«Дублікат» та вказується серія, номер,
дата раніше виданої довідки-рахунку та
записи посвідчуються підписом та
печаткою магазину.

Таким чином, проаналізувавши вказані
вище документи, з врахуванням дати
укладення договору між сторонами, суд
вважає, що між сторонами виникли
правовідносини, що регулюються
Цивільним кодексом УРСР 1963 року, який
був чинним до 1 січня 2004 року.

Згідно до статей 41,42 ЦК Української РСР,
угодами визнаються дії громадян і
організацій, спрямовані на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків. Угоди
можуть бути односторонніми і дво - або
багатосторонніми (договори).
Угоди можуть укладатись усно або в
письмовій формі (простій чи
нотаріальній). Угода, для якої законом
не встановлена певна форма, вважається
також укладеною, якщо з поведінки особи
видно її волю укласти угоду. Мовчання
визнається виявом волі укласти угоду у
випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до правил встановлених
статтею 44 ЦК Української РСР, письмові
угоди повинні укладатись у письмовій
формі: 1) угоди державних, кооперативних
та інших громадянських організацій між
собою і з громадянами, за винятком угод,
зазначених у статті 43 цього Кодексу, та
окремих видів угод, для яких інше
передбачено законодавством Союзу РСР і
Української РСР; 2) угоди громадян між
собою на суму понад сто карбованців, за
винятком угод, зазначених у статті 43
цього Кодексу, та інших угод,
передбачених законодавством Союзу РСР
і Української РСР; 3) інші угоди
громадян між собою, відносно яких закон
вимагає додержання письмової форми.
Письмові угоди повинні бути підписані
особами, які їх укладають. Якщо
громадянин внаслідок фізичної вади,
хвороби або з будь-яких інших причин не
може власноручно підписатися, то за
його дорученням угоду може підписати
інший громадянин. Підпис останнього
повинен бути засвідчений організацією,
в якій працює або навчається
громадянин, що укладає угоду, або
житлово-експлуатаційною організацією
за місцем його проживання, або
адміністрацією стаціонарного
лікувально-профілактичного закладу, в
якому він перебуває на лікуванні, або
органом чи службовою особою, що
вчиняють нотаріальні дії.

Згідно до ст. 154 ЦК Української РСР коли
сторони домовились укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому обумовленої
форми, хоч би за законом для даного виду
договорів ця форма і не потребувалась.
Якщо згідно з законом або угодою сторін
договір повинен бути укладений в
письмовій формі, він може бути
укладений як шляхом складання одного
документа, підписаного сторонами, так і
шляхом обміну листами, телеграмами та
ін., підписаними стороною, яка їх
надсилає. В передбачених законом
випадках договір може бути укладений
шляхом прийняття до виконання
замовлення.

Відповідно до статті 224 ЦК Української
РСР за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

З цих підстав суд приходить до
висновку, що документи надані як
стороною позивача так і стороною
відповідача підтверджують факт
укладення договору купівлі-продажу
причепу ОДАЗ -8144 ОДИССЕЙ, шасі № НОМЕР_1
вартістю 70250 рублів, з дотриманням
вимог до статей 41,42,43, 154,224 ЦК
Української РСР.

Позивач на протязі всього часу від дня
купівлі вищезазначеного причепу
користується ним, претензій з боку
відповідача не було та не має.

Статтею 128 ЦК Української РСР
визначено, що право власності (право
оперативного управління) у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором. Передачею
визнається вручення речей набувачеві,
а так само здача транспортній
організації для відправки набувачеві і
здача на пошту для пересилки
набувачеві речей, відчужених без
зобов'язання доставки. До передачі
речей прирівнюється передача
коносаменту або іншого розпорядчого
документа на речі. Таким чином,
відповідно до статті 128, ч.3 ст.240 ЦК УРСР,
який був чинним до1 січня 2004 року
визначалось, що право власності у
набувача за договором виникає з
моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.
Тобто ЦК України 1963 року моментом
виникнення права власності за
договором визначає момент передачі
речі. Вимоги реєстрації права
власності передбачені у даному
Цивільному кодексі статтею 224 УК
України, і стосуються виключено жилих
приміщень. Позивач на протязі всього
часу від дня купівлі вищезазначеного
причепу користується ним, претензій з
боку відповідача не було та не має.

З цих підстав суд дробить висновок про
те, що ОСОБА_1 з 11 січня 1993 року є
повноправним власником причепу ОДАЗ -
8144 ОДИССЕЙ, шасі НОМЕР_1, 1992 року
випуску, право власності на яких ніким
не оспорюється, а тому триває до
наступного часу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно наданих документів стороною
відповідача, Публічне акціонерне
товариство Фірма «Євго» є
правонаступником ВАТ Торгова фірма
«Мебель». Копії протоколів ВАТ
торгової фірми «Мебель» та ПАТ фірма
«Евго» про зміну найменування та
організаційно-правової форми
товариства надані суду стороною
відповідача.

З цих підстав, суд, дослідивши
матеріали справи у їх сукупності, повно
і всебічно з'ясувавши обставини справи,
враховуючи підстави викладені у
мотивувальній частині рішення, вважає,
що визнання позову відповідачем не
порушує прав та свобод інших осіб та не
суперечить закону, а тому приходить до
висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ПАТ Фірма «Євго» про визнання права
власності підлягають задоволенню.

Пунктами 7,8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок, моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від 7
вересня 1998 року, передбачено, що
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники (далі - власники)
зобов'язані зареєструвати їх протягом
10 днів після придбання або митного
оформлення, тимчасового ввезення на
територію України, або виникнення
обставин, що є підставою внесення змін
до реєстраційних документів.
Реєстрація транспортних засобів
здійснюється на підставі заяви
власника, поданої особисто, і
документів, що посвідчують його особу,
правомірність придбання транспортного
засобу, оцінку його вартості;
правомірність придбання транспортних
засобів, вузлів і агрегатів, які мають
ідентифікаційні номери,
підтверджується документами,
скріпленими підписом відповідної
посадової особи і печаткою, виданою
суб'єктами підприємницької діяльності,
які реалізують транспортні засоби та
видають довідки-рахунки, митними
органами, судами, нотаріусами, органами
соціального захисту населення,
підприємствами-виробниками
транспортних засобів та підрозділами
ДАІ, а також угодами, укладеними на
товарних біржах.

Таким чином, аналіз правових норм, які
регулюють правовідносини, що виникли
між сторонами, дає суду підстави,
зробити висновок, що визнання за ОСОБА_1
права власності на спірний причеп ОДАЗ
- 8144 ОДИССЕЙ, шасі № НОМЕР_1, 1992 року
випуску, є підставою для реєстрації в
органах МРЕВ УДАІ ГУМВС України в
Одеській області за ОСОБА_1 причепу
ОДАЗ - 8144 ОДИССЕЙ, шасі НОМЕР_1, 1992 року
випуску.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст.ст. 316, 321ЦК України,
ст.ст. 41, 42, 44, 128, 154, 224 ЦК Української РСР,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Фірма «Євго»
про визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
причеп ОДАЗ - 8144 ОДИССЕЙ, шасі НОМЕР_1, 1992
року випуску.

Дане рішення є підставою для
реєстрації в органах МРЕВ УДАІ ГУМВС
України в Одеській області, за ОСОБА_1
причепу ОДАЗ - 8144 ОДИССЕЙ, шасі НОМЕР_1,
1992 року випуску

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів.

Головуючий: