Справа № 1304/2-1739/12
Головуючий у 1 інстанції: Курилець А.Р.
Провадження № 22-ц/783/5134/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_2-
ОСОБА_3,

прокурора відділу Прокуратури
Львівської області - Лящука Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 26 квітня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради про спонукання
до укладення договору, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що їй на праві
власності належить 9/100 частини в
будинку за адресою: АДРЕСА_1, а інші 91/100
частини зазначеного будинку належить
територіальній громаді м. Львова в
особі управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради.
Оскільки відповідач маючи намір
продати належну йому частку будинку,
проігнорував передбачене ст. 362 ЦК
України переважне право позивача, як
співвласника, на придбання належної
відповідачу частки будинку, просила
зобов'язати відповідача підписати
(укласти) з нею договір купівлі-продажу
91/100 частини будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 26 квітня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 12 листопада 2012
року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради
укласти із ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу 91/100 частки будинку за
адресою: АДРЕСА_1 на умовах, зазначених
у повідомленні управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради від 18
січня 2012 року № 2302-вих-131 про намір
продати приміщення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 березня 2014
року ухвала Апеляційного суду
Львівської області скасована, а справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради зазначає , що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Посилаючись також на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, вважає, що судом
першої інстанції невірно взято до
уваги доводи позивачки про те, що
скерувавши на адресу Управління
комунальної власності заяву, вона
повідомила про намір реалізувати своє
переважне право на придбання частки у
спільній частковій власності, а відтак
-в управління комунальної власності
виник обов'язок укласти договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
на АДРЕСА_1 саме із позивачкою. Вказаний
висновок суду першої інстанції не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства України. Судом не
враховано, що Управлінням комунальної
власності не порушено жодних прав чи
охоронюваних законом інтересів
позивача. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню: рішення суду підлягає
скасуванню на підставі п.4 ст. 309 ЦПК
України з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову,
виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що позивач як власник у праві
спільної часткової власності має
переважне право на придбання іншої
частки у власності, проте відповідач
ухиляється від укладення договору
купівлі-продажу, що порушує права
позивача.

Проте такого висновку суд дійшов
внаслідок порушення норм
матеріального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте вказаним вимогам рішення суду не
відповідає, що призвело до
неправильного вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору є нежитлове приміщення
загальною площею 522,9 кв.м. за адресою пл.
Різні № 13 у м. Львові, на яке претендує
позивач ОСОБА_2 на підставі ст. 362 ЦК
України шляхом зобов'язання другого
співвласника до укладення договору
купівлі-продажу.

Колегія суддів вважає, що такі вимоги
ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
нежитлові приміщення загальною площею
522,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 є об'єктом
права власності територіальної
громади м. Львова. Вказане підтверджено
свідоцтвом про право власності від
17.06.2011 № Г-03964 та витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 10.08.2011р.
№ 30921936 (а.с.34-35). Вказаний об'єкт
нерухомого майна становить 91/100 частки
усього будинку за вказаною адресою. 9/100
частки належать на праві приватної
спільної часткової власності
позивачеві ОСОБА_2 (а.с.8).

З аналізу статей 19, 140, 143, 144, 146
Конституції України вбачається, що
органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Згідно з п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції міських рад
віднесено затвердження місцевих
програм приватизації, а також переліку
об'єктів комунальної власності, які не
підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов
приватизації об'єктів права
комунальної власності.

При цьому аукціон є одним із способів
приватизації комунального майна, що
передбачений нормами Закону України
«Про приватизацію державного майна»
(ст.ст. 15,16, зокрема) і Закону України
«Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)» (ст.ст.
13,17, зокрема).

Ухвалою Львівської міської ради від 10
листопада 2011 року № 904 «Про
приватизацію способом продажу на
аукціоні нежитлових приміщень на
АДРЕСА_1» визначено спосіб відчуження
нерухомого майна територіальної
громади м. Львова - продаж на аукціоні
(а.с.37).

Вказана ухвала прийнята на підставі
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», п.6 ст.60
якого зазначає, що доцільність, порядок
та умови відчуження об'єктів права
комунальної власності визначаються
відповідною радою.

Вказана ухвала Львівської міської ради
від 10 листопада 2011р. є чинною.

Листом № 2302-вих.-131 від 18 січня 2012 року
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради повідомило
ОСОБА_2 про намір продати свою частку на
аукціоні із зазначенням початкової
ціни продажу (а.с.11).

26 січня 2012 року ОСОБА_2 направила на
адресу управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради
заяву, в якій зазначала про намір
реалізувати своє переважне право на
купівлі частки у праві спільної
часткової власності на просила
повідомити її про місце і час
підписання договору купівлі-продажу
(а.с.13).

11 лютого 2012 року у засобах масової
інформації було опубліковано
повідомлення про продаж на аукціоні
91/100 частки нежитлового приміщення в
будинку по АДРЕСА_1. Вказане
повідомлення розміщено на виконання
ухвали Львівської міської ради від
10.11.2011р. № 904 «Про приватизацію способом
продажу на аукціоні нежитлових
приміщень на АДРЕСА_1».

Відповідно до ч.1 ст.362 ЦК України у разі
продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.

За таких обставин, доводи позивача про
наявність переважного права на
придбання частки нежитлового
приміщення із посиланням на норму ст. 362
ЦК України спростовуються змістом
самої статті, яка зазначає, що у разі
продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах крім
випадку продажу з публічних торгів.

Доводи позивача про те, що під
публічними торгами у розумінні ч.1 ст. 361
ЦК України слід розуміти виключно
примусове відчуження майна органами
державної виконавчої служби, що
здійснюється у відповідності до Закону
України «Про виконавче провадження», є
необґрунтованим та не відповідає
положенням закону.

Аукціон за своєю суттю є публічними
торгами. Згідно із ст. 13 Закону України
«Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
продаж об'єктів малої приватизації на
аукціоні полягає у передачі права
власності покупцю, який запропонував у
ході торгів найвищу ціну.

Як вбачається із цього законодавчого
визначення у ньому фігурує поняття
«торги». Публічність цих торгів
регламентована нормами ст.ст. 16 та 17
цього ж Закону.

Окрім цього ч.3 ст.17 цього Закону, яка
встановлює порядок проведення
аукціону, визначає, що на публічних
торгах можуть бути присутні й інші
особи, якщо вони внесуть вхідну плату.

Згідно із ч.ч. 1,2,4 ст.362 ЦК України у разі
продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.
Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку, вказавши ціну та інші умови, на
яких він її продає. Якщо інші
співвласники відмовилися від
здійснення переважного права купівлі
чи не здійснять цього права щодо
нерухомого майна протягом одного
місяця, а щодо рухомого майна - протягом
десяти днів від дня отримання ними
повідомлення, продавець має право
продати свою частку іншій особі. У разі
продажу частки у праві спільної
часткової власності з порушенням
переважного права купівлі співвласник
може пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця. Одночасно позивач
зобов'язаний внести на депозитний
рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.

Враховуючи, що суд першої інстанції не
врахував цих обставин справи, не
перевірив в достатній мірі заперечень
відповідача та допустив порушення
вищезазначених норм матеріального і
процесуального права, не врахував, що
підготовчі дії відповідача по
проведенню аукціону не порушують права
та охоронювані законом інтереси
позивача ОСОБА_2, рішення суду про
задоволення позову підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволенні позову із
скасуванням заходів забезпечення
позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст.
314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 26 квітня 2012 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради про спонукання
до укладення договору купівлі продажу
91/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1
на умовах зазначених у повідомленні
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради від 18.01.2012р. №
2302-вих-131 про намір продати приміщення -
відмовити.

Заходи забезпечення позову
застосовані ухвалою Галицького
районного суду м. Львова від 28 лютого 2012
року шляхом заборони до вирішення
спору в суді Управлінню комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради
вчиняти будь-які дії, спрямовані на
підготовку та проведення аукціону з
продажу 91/100 частки будинку за адресою:
АДРЕСА_1 - скасувати.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ з дня набрання рішенням
апеляційного суду законної сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк