Справа №127/2912/14-ц
Провадження № 2/127/2020/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області у складі
головуючого судді Дернової В.В., при
секретарі Тронт М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Вінниці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
майном та просила зобов'язати ОСОБА_2,
власника квартири АДРЕСА_3, усунути
перешкоди у здійсненні нею права
користування та розпорядження своїм
майном шляхом демонтування за власний
рахунок заскленої частини балкону та
козирка над ним та приведення до
попереднього стану фасадної частини
будинку, а також покласти судові
витрати на відповідача, мотивуючи свої
вимоги тим, що вказаними діями
відповідача порушуються її права як
власника квартири АДРЕСА_1 (внаслідок
облаштування відповідачем козирка та
засклення балкону було порушено
звукоізоляцію та теплоізоляцію
квартири), які підлягають судовому
захисту у порядку, передбаченому ст. 391
ЦК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_3 підтримали
позовні вимоги у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях від 26 березня 2014
року і від 10 жовтня 2014 року , та просили
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4 у судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову,
просили відмовити у його задоволенні у
зв'язку з його недоведеністю.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, вивчивши матеріали
справи, дослідивши докази у їх
сукупності, давши їм належну правову
оцінку, суд вважає, що позов
необґрунтований та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується Договором
купівлі-продажу квартири від 12 березня
2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 1051, зареєстрованого КП
«ВМБТІ» 14.03.2012 року в книзі № 908, запис №
1977.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_3, будинок під номером 15, що
підтверджується Договором
купівлі-продажу квартири від 07 березня
2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 1007, зареєстрованого КП
«ВМБТІ» 20.11.2012 року в книзі № 899, запис №
1977.

Відповідачем ОСОБА_2 було виконано
будівельні роботи по облаштуванню
козирка та засклення балкону, що
розташований біля кімнати площею 14,5
кв.м, позначеної цифрою « 2» на плані
квартири АДРЕСА_3, що підтверджується
матеріалами справи, а також не
заперечувалося сторонами у судовому
засіданні, тому в силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК
України не підлягає доказуванню.

Згідно ст. 383 ЦК України власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як на перешкоди у користуванні та
розпорядженні своїм нерухомим майном
позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що
внаслідок облаштування відповідачем
ОСОБА_2 вищевказаного козирка та
засклення балкону було порушено
звукоізоляцію та теплоізоляцію
належної їй квартири АДРЕСА_1.

Однак, жодного доказу на підтвердження
порушення звукоізоляції або
теплоізоляції житла до суду надано не
було, а тому наявність таких перешкод у
користуванні майном неможливо вважати
доведеними в силу положень ст. ст. 10, 60
ЦПК України.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 у
кватирі АДРЕСА_1 не проживає, оскільки
на даний час проживає за адресою:
АДРЕСА_2, що не заперчувалося нею у
судовому засіданні, а тому в силу вимог
ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не
підлягає.

При цьому, порушення відповідачем
ОСОБА_2 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 45 від 24 січня 2006
року, Правил утримання жилих будинків
та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25 серпня
2005 року за № 927/11207, норм п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009
тощо не є підставою для звернення
ОСОБА_1 до суду з позовом як фізичною
особою - власником окремої квартири у
багатоквартирному будинку (а не Голови
правління ОСББ «Плеханова-15»), оскільки
у таких правовідносинах вона є
неналежним позивачем, що є самостійною
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Таким чином, у задоволенні позову слід
відмовити у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує
відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК
України, згідно якої стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Однак, судові витрати відповідача
ОСОБА_2 на оплату призначеної судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 675,36 грн. стягненню з позивача
ОСОБА_1 не підлягають, оскільки відмова
у позові не пов'язана із висновками,
викладеними у висновку експерта № 15
від 24.09.2014 року.

Отже, судові витрати слід залишити за
сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 383, 391 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
майном - відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Суддя