Дата документу 03.06.2014 Справа № 554/7571/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Бугрій В.М.,
розглянувши подання старшого
державного виконавця Октябрського
ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржнику у праві
виїзду за межі території України,

встановив:

02 червня 2014 року до суду звернувся
старший державний виконавець
Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ
ОСОБА_1 із поданням про тимчасове
обмеження боржнику у праві виїзду за
межі території України, посилаючись на
те, що у зв’язку з ухиленням ОСОБА_2 від
виконання рішення суду щодо стягнення
з нього аліментів на утримання сина,
необхідно обмежити його у праві виїзду
за кордон до виконання ним своїх
зобов’язань.

У судове засідання сторони не
з’явилися.

Суддею встановлено, що на примусовому
виконанні Октябрського ВДВС
Полтавського МУЮ знаходиться
виконавчий лисі № АЕ-34 від 21.01.1997
виданий Октябрським райсудом м.
Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх
видів заробітку.

Виконавчий лист знаходиться на
виконанні з 09.12.2005. Неодноразово
боржнику направляли виклики та
попередження про кримінальну
відповідальність за злісне ухилення
від сплати аліментів Останній на них не
реагував, на виклики державного
виконавця не з’являвся.

Заборгованість ОСОБА_2 на 01.05.2014 складає
12626,68, яку він не погашає.

За даних обставин є досить вагомі
підстави вважати, що невжиття заходів,
щодо обмеженні боржника в праві виїзду
за кордон, призведе до унеможливлення
повного та своєчасного виконані»
вищевказаного рішення суду.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення.

Зокрема, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено право державного
виконавця звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань,

Згідно листа Міністерства юстиції
України № 25-32/507 від 06.06.2008 року «Щодо
виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов'язання, в тому числі
зі сплати аліментів, покладені на них
рішеннями судів» визначається порядок
звернення державним виконавцем до суду
із заявою про тимчасову заборону
виїзду за кордон в ході виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї
статті, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Ураховуючи значний термін невиконання
боржником зобов’язань та законних
вимог державного виконавця, суддя
приходить до висновку про необхідність
застосування до боржника заходів
забезпечення виконання рішення суду -
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за межі країни.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.
377-1 Цивільного процесуального кодексу
України, 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», суддя

ухвалив:

З метою виконання рішення суду
заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянину України, РНОКПП – не
відомий, проживаючому за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, - виїжджати за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань.

Ухвалу направити на виконання в
Прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

СуддяОСОБА_5