Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року Заставнівський районний
суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Угриновської Л.Я.

при секретарі Кулька О.М.

за участю позивачки - ОСОБА_1

відповідачки- ОСОБА_2

розглянувши при попередньому судовому
засіданні в місті Заставна цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с.Шубранець,
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадщину за законом,

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом, в якому просить визнати за ним
право власності на житловий будинок із
господарськими спорудами, який
розсташований в АДРЕСА_1 в порядку
спадщини за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В
мотивування позову посилається на те,
що після смерті останнього відкрилась
спадщина на житловий будинок. За життя
ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому
відкрилась спадщина по закону.
Спадкоємцями першої черги є вона - як
дружина померлого та дочка- ОСОБА_2,
котра від своєї частки в спадщині
відмовилася, подавши відповідну заяву
до нотаріальної контори. Позивачка
посилається на те, що в установленому
порядку прийняла спадщину, оскільки
проживала із померлим , крім того
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, проте у
видачі свідоцтва про право власності
їй відмовлено із-за відсутності
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

В попередньому судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги
повністю.

Представник територіальної громади в
попереднє судове засідання не з"явився,
в заяві до суду просить розглядати
справу у його відсутності, позовні
вимоги визнає повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в попередньому
судовому засіданні позов визнала
повністю, не заперечувала проти його
задоволення.

Враховуючи, що визнання позову не
суперечить інтересам сторін, закону,
суд вважає, що його слід прийняти та
постановити рішення при попередньому
розгляді справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_3. Після смерті останнього
відкрилась спадщина на житловий
будинок з погосподарськими будівлями,
що розташований в АДРЕСА_1. За життя
останній заповіту не залишав, а тому
відкрилась спадщина по закону.

Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповiтом i за законом
можуть бути фiзичнi особи, якi є живими
на час вiдкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, в тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той із
подружжя, який його пережив, батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_3 є позивачка ОСОБА_1 , дружина
померлого, ОСОБА_2 , дочка померлого.

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК
України , спадкуванням є перехiд прав та
обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи,
яка померла (спадкодавця), до інших осiб
(спадкоемців). Спадкування
здійснюється за заповiтом або за
законом. До складу спадщини входять yci
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент вiдкриття
спадщини i не припинилися внаслідок
його смерті, а тому прийняття спадщини
частинами не можливе.

Спадкоємець за заповiтом чи за законом
має право прийняти спадшину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи iз застереженням.
Спадкоємець, який постiйно проживав
разом iз спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку не заявив про вiдмову вiд неї.
Незалежно вiд часу прийняття спадщини
вона належить спадкоемцеві з часу
відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець який бажає прийняти
спадщину, але на час смерть не проживав
постiйно iз спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно довідки №534 від 03.04.2014 року,
виданої виконавчим комітетом
Шубранецької сільської ради із
померлим ОСОБА_3 проживала дружина
ОСОБА_1.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до
Заставнівської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, згідно якої заведена
спадкова справа № 47/2014, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37087130
від 07.04.2014 року .

Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов"язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свiдоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

На виконання вимоги даної статті,
позивачка звернулася до нотаріальної
контори із відповідною заявою, проте їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину по заповіту, оскільки
нею не було надано правовстановлюючих
документів на житловий будинок.
Вказане підтверджується Постановою
про відмову у вчиненні нотаріальних
дій від 28.07.2014 року .

Встановлено, що ОСОБА_2 - дочка
померлого, в установлений законом
передбачений ст. 1270 ЦК України
законний строк до Заставнівської
нотаріально контори подала заяву про
відмову від прийняття спадщини на
користь матері ОСОБА_1

Встановлено, що згідно
земельно-кадастрової книги
Шубранецької сільської ради ОСОБА_3
було виділено 0.03 га землі для
індивідуального житлового будинку.
Житловий будинок та погосподарські
будівлі в АДРЕСА_1 побудовані в 1979-1986
роках. За життя ОСОБА_3 не оформив
документи на належне йому нерухоме
майно та не зареєстрував його в органах
БТІ.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснювався в Україні (УРСР) із 1979
року.

Згідно інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затверджена
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
України від 13 грудня 1995 року № 56,
передбачала обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції). Тобто записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності .

Вищий Спецiалiзований Суд України з
розгляду цивільних i кримінальних
справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013
№24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування" п 3.3.
наголошує, що всi господарсько-побутові
будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi
належать громадянам i були побудовані
до Указу Президії Верховної Ради
Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про
боротьбу з самовільним будівництвом
господарсько-побутових будiвель ", i під
час технічної інвентаризації не були
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні, не
вiдносяться до категорії самовільних
(самочинних).

Також в даному листі зазначається, що
записи у погосподарських книгах, при
вирвирішенні питання про визнання
права власності на житлові будинки i
споруди у порядку спадкування,
оцiнюються у сукупності з iншими
доказами, таким як: рiшення про
оформлення права власностi громадян на
будинки, технiчним паспортом на будiвлi,
документами про вiдведення в
установленому порядку земельних
дiлянок пiд забудову тощо.

Факт належності ОСОБА_3
вищезазначеного житлового будинку
підтверджується записом в
погосподарській книзі сільської ради,
інвентарною справою.

Постанова Пленуму Верховного суду
України вiд 04.10.1991р. №7 "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулююе право приватної власності
громадян на жилий будинок" у п.9
зазначає, що право власності на
житловий будинок, збудований
громадянами на вiдведенiй в
установленому порядку на земельній
дiлянцi i прийнятий в експлуатацію
виникає з часу його реєстрації
виконкомі місцевої ради.

Громадяни, які збудували житлові
будинки до 05 серпня 1992 року, могли за
умови прийняття їх в експлуатацію
відповідними комісіями отримати
правовстановлюючі документи на
будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці , яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності . За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 05 серпня
1992 року , на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема iз
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо iнше прямо не
випливає iз закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi
вiдсутностi документів на право
власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.328,392,1261,1241,1268,1270 ЦК України,
ст.ст.130,174, 213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В
:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
загальною площею 98,50 кв.м, житловою
площею 64,90 кв.м і складається із
житлового будинку літ."А", хілв під
літ."Б","В", вбиральній літ."Г" , погребу
літ.Пг", огорожі під №1-3 , криниці №4 ,
інвентарною вартістю 87314 грн., в
порядку спадщини за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Шубранець
Заставнівського району Чернівецької
області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається до
Чернівецького апеляційного суду через
районний суд протягом 10 днів з часу
проголошення.

Суддя