Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/8402/14-ц
Провадження № 2/520/5216/14
Київський районний суд м. Одеси в
головуючого-судді: Маломуж А.І.;
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням»,
09.07.2014 року позивач звернулася до суду з
названим позовом та просила
постановити рішення, згідно якого
визнати відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідач у квартирі не проживає,
участь в оплаті комунальних послуг не
В судове засідання позивачка не
з'явилася, надала до суду заяву,
відповідно до якої позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила їх
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
заяв та клопотань про відкладання
судового засідання не заявляв.

При викладених обставинах суд вважає
за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача, який
сповіщений про розгляд справи належним
чином, від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки,
ухваливши заочне рішення у справі, зі
згодою позивача, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України, так як
надані матеріали є повними і
достатніми для розгляду справи у
відсутності відповідача.

Відповідно до ст. 225 ЦПК України
Київським районним судом м. Одеси була
постановлена ухвала про заочний
розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1

Крім власниці у вищевказаній квартирі
зареєстрований ОСОБА_2 (колишній
чоловік доньки позивачки).

Позивач посилається в позові на те, що
відповідач у квартирі ніколи не мешкав,
особистих речей у квартирі не має,
добровільно не знімається з
реєстраційного обліку, тому їй
щомісячно доводиться сплачувати
комунальні платежі за нього, що
матеріально складно для неї.

Відповідач не несе ніяких обов'язків по
оплаті житла, так як в ньому не
проживає, проте за комунальні послуги
(воду, тепло, каналізацію і т.д.)
позивачу нараховують плату із
розрахунку на всіх осіб,
зареєстрованих по даній квартирі.
Своїм перебуванням по теперішній час
на реєстраційному обліку за спірною
адресою відповідач створює позивачу
перешкоди в реалізації ним в повному
обсязі прав та охоронюваних законом
інтересів.

Відповідно до довідки, виданої головою
ОСМД «Черномор-5» від 07.07.2014 року, ОСОБА_2
з моменту здачі будинку в експлуатацію
ніколи в ньому не проживав.

Суд, оглянувши матеріали справи,
вважає, що будь-які правові підстави
для перебування на реєстраційному
обліку за адресою квартири АДРЕСА_1 у
відповідача відсутні.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону
України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто правовою підставою для
перебування на реєстраційному обліку є
проживання чи перебування в житлі за
певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України від
11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

При викладених обставинах суд доходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованим та підлягають
задоволенню, тому що інтереси
позивачки порушені, вона не має змоги
користуватися спірним майном за своїм
розсудом, а також по теперішній час
несе збитки по сплаті
житлово-комунальних послуг за
відповідача, який не мешкає у квартирі.

З урахуванням вищевикладеного та
керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 208, 209,
212, 213, 214, 215,224, 226, 228 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням» -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1

Дане рішення є підставою для зняття
ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення із заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
ухвали про залишення заяви без
задоволення.

Суддя
Маломуж А. І.