УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів:
Євграфової Є.П.,
Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г.,
Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 19 липня
2011 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 04 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
- ОСОБА_5, в якому просило у рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 09 червня 2008 року №
GOH3GA в розмірі 128 942 грн 22 коп.
звернути стягнення на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу; виселити
відповідачів, які зареєстровані і
проживають у вказаній квартирі, із
зняттям з реєстраційного обліку у
відділі у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України м. Горлівка; стягнути з
відповідачів судові витрати.

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного кредитного договору ОСОБА_3
отримала кредит у розмірі 89 734 грн 69 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 20,04 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09 червня
2023 року.

На порушення вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, станом на 28
березня 2011 року має заборгованість 128 942
грн 22 коп., яка складається з
наступного: 78 655 грн 09 коп. -
заборгованість за кредитом, 35 953 грн 99
коп. - заборгованість за процентами за
користування кредитом, 2 979 грн 72 коп. -
заборгованість за комісією за
користування кредитом, 11 353 грн 42 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач і
ОСОБА_3, ОСОБА_4 09 червня 2008 року уклали
договір іпотеки квартири № GOH3GA,
згідно з яким передали в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на
праві спільної часткової власності.

Рішенням Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 19
липня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 04 квітня 2014 року, позов
задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 09 червня 2008
року № GOH3GA в розмірі 128 942 грн 22
коп. звернуто стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки квартири
від 09 червня 2008 року № GOH3GA на
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, у розмірі по Ѕ частини кожному,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за
початковою ціною 106 700 грн з укладанням
від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, а також наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, звертаючи
стягнення на предмет іпотеки,
посилався на те, що відповідачі своїх
зобов'язань перед банком належним
чином не виконали.

Відмовляючи в позові про виселення, суд
зазначав, що згідно з порядком
виселення мешканців, передбаченим ч. 2
ст. 40 Закону України «Про іпотеку»,
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, вимога позивача про
виселення відповідачів з квартири зі
зняттям їх з реєстраційного обліку є
передчасною, оскільки вона пред'явлена
одночасно з вимогою про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
підстав для скасування ухвалених ними
рішень не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Микитівського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 19
липня 2011 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 04 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко

А.С. Олійник