Провадження № 4с/712/61/14
У Х В А Л А

06 жовтня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - Мельник
І.О.

при секретарі - Аліценко О.О.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Чайка Ірини
Володимирівни та зобов»язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою
на бездіяльність державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві та зобов»язання
вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує
тим, що 08.07.2013 року державним виконавцем
Шеремет Ю.М. відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції м. Києва
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 100 000 грн. на
підставі виконавчого листа, виданого
Соснівським районним судом м. Черкаси
05.04.2013 року у справі № 2-2203/11. Вказаною
постановою було також накладено арешт
на все майно боржника в межах 100 000 грн.
04.07.2014 року представник стягувача -
ОСОБА_1 подав клопотання про
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, та
ознайомився з ними. В ході ознайомлення
з матеріалами виконавчого провадження
було встановлено, що державним
виконавцем було отримано інформаційну
довідку з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, згідно якої на ім'я
боржника нерухоме майно не
зареєстроване. 24.01.2014 року та 17.04.2014 року
державним виконавцем складено акти про
неможливість огляду квартири за місцем
проживання боржника: АДРЕСА_1. 10.06.2014
року державним виконавцем отримана
відповідь з Пенсійного фонду України
про те, що боржник працює у товаристві з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна компанія «Арія».
Ніяких інших виконавчих дій більше не
здійснювалось. Заявник вважає, що
державним виконавцем не в повній мірі
вжиті заходи для примусового виконання
виконавчого документа та порушено
строки для його виконання.

У судовому засіданні представник
скаржника - адвокат ОСОБА_1 скаргу
підтримав та просив її задовольнити.
Суду пояснив, що державним виконавцем
всупереч нормам права порушено
шестимісячний строк для вчинення всіх
необхідних дій для примусового
виконання рішення, не вчинено
наступних дій: не направлено запит до
управління державної автомобільної
інспекції Головного управління МВС
України в м. Києві щодо наявних
транспортних засобів, зареєстрованих
на ім.»я боржника; не накладено арешт на
транспортні засоби боржника та не
вилучено у нього вказані транспортні
засоби; не направлено копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
якою було також накладено арешт на
майно боржника для реєстрації
обтяження у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна. Державний
виконавець не звернувся до суду з
поданням про примусове проникнення в
квартиру за місцем проживання
боржника; не провів огляд квартири за
місцем знаходження боржника та не
наклав арешт на виявлене рухоме майно
божника; не подав до реєстраційної
служби запит щодо наявності у боржника
дружини; не отримав інформаційну
довідку з реєстру прав власності на
нерухоме майно щодо зареєстрованого на
дружину боржника нерухомого майна; не
направив запит до управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління МВС України в м. Києві щодо
наявних транспортних засобів,
зареєстрованих на ім.»я дружини
боржника. Не наклав арешт на частку
боржника у спільному майні боржника та
його дружини. Не звернувся до суду з
поданням щодо визначення частки
боржника у спільному майні з третіми
особами. Не провів оцінку арештованого
майна боржника. Не провів реалізацію
арештованого та оціненого майна
боржника відповідно до приписів Закону
України «Про виконавче провадження». В
разі відсутності у боржника майна, на
яке можливо накласти стягнення
звернути стягнення на заробітну плату
боржника.

Представник відділу ДВС в судове
засідання не з»явився, про час і місце
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши адвоката, дослідивши
матеріали, вважає, що скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 08.07.2013 року на
виконанні у відділі Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
перебуває виконавчий лист № 2-2203/11,
виданий Соснівським районним судом
м.Черкаси 05.04.2013 року, на виконання
рішення про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 100000 грн.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. Частиною 2
ст. 25 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено семиденний
строк на добровільне виконання рішення
з моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Згідно з п. 4.1.8. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
р. № 512/5, розпочинаючи виконання
рішення про стягнення коштів,
державний виконавець зобов'язаний
винести постанову відповідно до
частини другої статті 57 Закону України
«Про виконавче провадження». Копії
постанови, якою накладено арешт на
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборон на його відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного
кодексу України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що однин з них не мав з
поважних причин ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Згідно з ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження»,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.
Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладання арешту. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувана, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом. з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією га
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого стягнення звертається на
його частку, що визначається судом за
поданням державного
виконавця.Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК
України питання про визначення частки
майна боржником у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця. Згідно з ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження», арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Вилучення арештованого майна з
передачею його для реалізації
здійснюється у строк, встановлений
державним виконавцем, але не раніше ніж
через п'ять днів після накладення
арешту. Продукти та інші речі, що швидко
псуються, вилучаються і передаються
для продажу негайно після накладення
арешту. Виявлені під час опису цінні
папери, ювелірні та інші побутові
вироби із золота, срібла, платини і
металів платинової групи,
дорогоцінного каміння і перлів, а також
лом і окремі частини таких виробів, на
які накладено арешт, підлягають
обов'язковому вилученню і не пізніше
наступного робочого дня передаються на
зберігання установам Національного
банку України, які зобов'язані прийняти
їх на безоплатній основі. Арешт на
цінні папери накладається в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
якщо у процесі виконавчого провадження
з'ясувалося, що майна боржника, на яке
можливо звернути стягнення,
недостатньо для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, але майно
боржника виявлено на території іншого
органу державної виконавчої служби,
державний виконавець звертає
стягнення на таке майно в порядку,
передбаченому цим Законом, за
погодженням з начальником відділу
державної виконавчої служби, якому він
підпорядкований, та за умови, що
стягувач авансує витрати на
організацію та проведення виконавчих
дій. Про вчинення виконавчих дій на
території іншого органу державної
виконавчої служби державний
виконавець повідомляє начальникові
такого органу.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення на
заробітну плату, пенсію, стипендію та
інші доходи боржника звертається у
разі відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати.

Відповідно до листа управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління МВС України в м.
Києві від 26 липня 2011 р. вих. № 10/3929 за
ОСОБА_4 зареєстровано п'ять
транспортних засобів, що вказані у
листі.

Про вказану обставину представник
стягувача повідомив державного
виконавця у заяві про відкриття
виконавчого провадження.

Однак, в супереч вказаній заяві,
всупереч вищевказаним нормам права,
державний виконавець порушив
шестимісячний строк для вчинення всіх
необхідних дій для примусового
виконання рішення.

Таким чином, скарга є обґрунтованою та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Чайка Ірини
Володимирівни щодо невжиття протягом
шести місяців заходів для примусового
виконання рішення суду, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження», та зобов»язання вчинити
певні дії задовольнити.

Зобов"язати державного виконавця
віддліу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Чайку Ірину
Володимирівну отримати від управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління МВС України в м.
Києві щодо наявних транспортних
засобів, зареєстрованих на ім.»я
боржника; накласти арешт на
транспортні засоби боржника та не
вилучив у нього вказані транспортні
засоби; зареєструвати арешт на рухоме
майно боржника у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна; звернутися до
суду з поданням про примусове
проникнення в квартиру за місцем
проживання боржника; провести огляд
квартири за місцем знаходження
боржника та накласти арешт на виявлене
рухоме майно божника; отримати від
реєстраційної служби інформації щодо
наявності у боржника дружини; отримати
інформаційну довідку з реєстру прав
власності на нерухоме майно щодо
зареєстрованого на дружину боржника
нерухомого майна; отримати від
управління державної автомобільної
інспекції Головного управління МВС
України в м. Києві щодо наявних
транспортних засобів, зареєстрованих
на ім.»я дружини боржника; накласти
арешт на частку боржника у спільному
майні боржника та його дружини;
звернутися до суду з поданням щодо
визначення частки боржника у спільному
майні з третіми особами; провести
оцінку арештованого майна боржника;
провести реалізацію арештованого та
оціненого майна боржника відповідно до
приписів Закону України «Про виконавче
провадження»; в разі відсутності у
боржника майна, на яке можливо накласти
стягнення, звернути стягнення на
заробітну плату боржника.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Черкаської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали. Особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми під час
постанвлення ухвали, у той же строк з
дня отрмиання її копії.

Головуючий :
І.О. Мельник