Справа №333/4501/14-ц
Провадження №2/333/2016/14
Комунарський районний суд м.Запоріжжя
судді Тучкова
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м.Запоріжжя, цивільну
справу №333/4501/14-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з відповідача
гривень та судові витрати, посилаючись
на те, що 22.03.2011 року між позивачем та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
відповідач отримав кредит на придбання
товару у розмірі 5242,85 гривень та сплату
страхового платежу у розмірі 683,85
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,01% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 21.01.2012 року включно. Однак
ОСОБА_1 порушив вимоги кредитного
договору, а саме не виконав в
обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту та відсотків по ньому,
тому позивач змушений звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений судом
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158
ЦПК України розглядати справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
повністю, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач, повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно у судове
засідання не з'явився і не повідомив
суд про причини неявки. Оскільки суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169
Цивільного процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази та
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні правовідносини,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

22.03.2011 року між Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
«ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1
(позичальник) було укладено кредитний
договір №КІХRF, згідно умов якого
банк надав позичальнику кредит на
придбання товару у розмірі 5242,85 гривень
та сплату страхового платежу у розмірі
683,85 гривень на умовах його
забезпечення строковості, повернення
та плати за користування, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути кредит до
21.01.2012 року включно у зазначеній сумі,
сплатити відсотки за користування
кредитом в розмірі 0,01% на місяць в
порядку, на умовах та в строки,
визначені договором (а.с.5, 6-15). Вказаний
договір складається з анкети (заяви)
позичальника (а.с.5) та умов та правил
надання банківських послуг (а.с.6-15).

Пунктом 2.4.1.1 кредитного договору
№КІХRF від 22.03.2011 року (умов та
правил надання банківських послуг)
передбачено, що банк зобов'язався
надати кредит позичальнику шляхом
перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.
Строк, термін повернення, розмір
кредиту, цілі, відсотки, винагороди,
розмір щомісячного платежу та період
уплати платежів визначені в заяві
позичальника, підписанням якої клієнт
та банк укладають кредитно-заставний
договір.

Згідно п.2.4.3.1 кредитного договору
№КІХRF від 22.03.2011 року (умов та
правил надання банківських послуг) за
користування кредитом у період з дати
укладення даного договору до дати
погашення кредиту, позичальник
щомісячно в період сплати сплачує
відсотки та винагороду в розмірах,
зазначених у тарифах і заяві.

На підставі п.2.4.3.3 кредитного договору
№КІХRF від 22.03.2011 року (умов та
правил надання банківських послуг)
нарахування відсотків та винагороди
здійснюється на останню дату сплати
відсотків, при цьому відсотки
розраховуються на фактичний залишок
заборгованості за кожний календарний
день, виходячи з фактичної кількості
днів користування кредитом - 360 днів у
році. Відсотки розраховуються
щомісяця, за період з першої дати
поточного періоду сплати включно до
дати, коли кредит становиться
простроченим.

Пунктом 2.4.3.5 кредитного договору
№КІХRF від 22.03.2011 року (умов та
правил надання банківських послуг)
передбачено, що позичальник сплачує
банку винагороду в розмірі й строки,
зазначені в заяві та умовах.
Нарахування винагороди на прострочену
заборгованість за договором не
проводиться.

Згідно п.2.4.5.5 кредитного договору
№КІХRF від 22.03.2011 року (умов та
правил надання банківських послуг) при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, більш ніж на 90 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від
суми заборгованості.

На підставі п.2.4.5.1 кредитного договору
№КІХRF від 22.03.2011 року (умов та
правил надання банківських послуг) у
випадку несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом
позичальник сплачує банку пеню у
розмірі 1,25% від суми простроченої
заборгованості за кредитом,, але не
менш 1 гривні.

Однак ОСОБА_1 вимоги кредитного
договору №КІХRF від 22.03.2011 року не
виконує, в обумовлені строки кредит та
відсотки по ньому не сплачує.

Станом на 16.05.2014 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість за кредитним договором
№КІХRF від 22.03.2011 року в сумі 15948,67
гривень, а саме: 5242,85 гривень -
заборгованість по несплаченому
кредиту, 2,97 гривень - заборгованість по
несплачених відсотках за користування
кредитом, 471,87 гривень - заборгованість
по комісії за користування кредитом,
8995,33 гривень - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, 500
гривень - штраф (фіксована частина), 735,65
гривень - штраф (процентна складова)
(а.с.4).

Позивач звертався до ОСОБА_1 з вимогою
про сплату заборгованості по кредиту,
попереджав про звернення до суду, однак
останній заходів до погашення
заборгованості у повному обсязі не
вжив.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч.2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що на підставі кредитного
договору №КІХRF від 22.03.2011 року
позивач надав відповідачу кредит.
Однак ОСОБА_1 порушив вимоги кредитного
договору №КІХRF від 22.03.2011 року, а
саме не виконав в обумовлені строки
зобов'язання щодо сплати кредиту,
відсотків та комісії по ньому, тому є
підстави для стягнення з відповідача
на користь позивача суми
заборгованості по несплаченому
кредиту, відсотках, комісії, пені та
нарахованого штрафу відповідно до
приведеного позивачем розрахунку, який
суд визнає належним доказом по справі.

У зв'язку із викладеним, аналізуючи
зібрані у справі докази та вимоги
чинного законодавства, приймаючи до
уваги положення ст.11 Цивільного
процесуального кодексу України щодо
розгляду справ в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, враховуючи обставини справи,
суд приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ґрунтуються на законі,
підтверджуються зібраними у справі
доказами та не порушують прав та
інтересів третіх осіб, тому позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, так як
судове рішення ухвалюється у повному
обсязі на користь позивача, понесені
ним і документально підтверджені
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1
ЦК України, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209,
214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 15948,67 гривень - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП -
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (на розрахунковий
рахунок №3111 в ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО 305299, )
5242 (п'ять тисяч двісті сорок дві)
гривень 85 копійок - заборгованості по
несплаченому кредиту, 2 (дві) гривні 97
копійок - заборгованості по
несплачених відсотках за користування
кредитом, 471 (чотириста сімдесят одна
гривню) 87 копійок - заборгованості по
комісії за користування кредитом, 8995
(вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять)
гривень 33 копійки - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 (п'ятсот) гривень -
штрафу (фіксована частина), 735 (сімсот
тридцять п'ять) гривень 65 копійок -
штрафу (процентна складова), а разом 15948
(п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок
вісім) гривень 67 копійок
заборгованості по кредитному договору
№КІХRF від 22.03.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП -
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (на розрахунковий
рахунок №0001 в ПАТ КБ
«ПриватБанк», МФО 305299, )
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок
витрат по сплаті позивачем судового
збору.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С.
Тучков