Справа № 673/1367/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 р.

Деражнянський районний суд
Хмельницької області в складі

головуючої судді- Лукіянець Т.В.

з участю секретаря судового засідання-
Ясінської М.О.,

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Деражня цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної злочином

встановив:

У вересні 2014 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними
вимогами про стягнення з відповідача
ОСОБА_2 шкоди, завданої злочином, яка
складається із матеріальної в розмірі
2500грн. та моральної, яка оцінена
позивачкою у 10000грн.

В обґрунтування вказаних вимог
зазначила, що 08.08.2013 року близько 15год.
ОСОБА_2 з метою заволодіння майном
проник до будинку позивача, що по
АДРЕСА_1, де здійснив відносно
останньої розбійний напад поєднаний
із погрозою застосування насильства
небезпечного для життя та здоровґя,
прикладаючи до її горла ніж та
утримуючи її руками. ОСОБА_1 таку
погрозу сприйняла реально та передала
ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2500грн.

Вироком Колегії суддів
Старосинявського районного суду
Хмельницької області від 24.04.2014 року,
який залишений без змін відповідно до
ухвали Колегії суддів апеляційного
суду Хмельницької області від 02.07.2014
року ОСОБА_2 визнано винним та
засуджено, в тому числі за ч.3 ст. 187 КК
України по епізоду розбійного нападу
на ОСОБА_1 на 9 років позбавлення волі із
конфіскацією майна .

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що
внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2,
крім матеріальної шкоди, яка була
встановлена вищевказаним вироком суду,
їй також було заподіяно моральної
шкоди. Через емоційний стрес, який
виник на фоні вчинених ОСОБА_2 відносно
неї протиправних дій, позивачка як
особа похилого віку відчуває постійну
тривогу, страх, психологічний
дискомфорт, порушення сну,
дратівливість, приниження гідності.

В судове засідання позивачка не
зґявилася, подала заяву про слухання
справи у її відсутності, підтримавши
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в ході судового
розгляду вимоги позову визнав
частково. Вказав, що завдав
матеріальної шкоди позивачці лише на
1200грн., оскільки саме такою сумою
коштів неправомірно заволодів. В
частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди не
визнав, оскільки такої не завдав
ОСОБА_1. Крім цього, вважає, що суворість
покарання призначеного вироком суду є
підставою для звільнення його від
обов'язку відшкодувати шкоду, яка
заподіяна злочином.

Заслухавши відповідача,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Відповідно до вироку Колегії
суддів Старосинявського районного
суду Хмельницької області від 24.04.2014
року, який залишений без змін ухвалою
Колегії суддів апеляційного суду
Хмельницької області від 02.07.2014 року
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
злочинів передбачених ч.2 ст. 289, ч.3 ст.
185, ч.3 ст. 187 КК України та із врахуванням
ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України призначено
покарання у виді 9 років позбавлення
волі із конфіскацією майна.

Зокрема, згідно вказаного вироку,
судом встановлено, що ОСОБА_2 08.08.2013 року
близько 15год. в АДРЕСА_1 вирішив таємно
викрасти майно ОСОБА_1 Реалізуючи свій
намір, ОСОБА_2 прослідував та проник на
територію господарства ОСОБА_1, яке
знаходиться по АДРЕСА_1, де шляхом
розбирання та виламування частини
віконної рами веранди проник до
будинку ОСОБА_1 Під час пошуку грошей у
кімнатах будинку ОСОБА_2 у кімнаті
спальні перед телевізором помітив
ОСОБА_1 Тоді, ОСОБА_2 прийняв рішення про
продовження вчинення злочинних дій та
вчинив напад на ОСОБА_1 Під час нападу,
погрожуючи ОСОБА_1 застосуванням
фізичного насильства небезпечного для
її життя і здоровґя, прикладаючи до її
горла ніж та утримуючи її руками,
вимагав передачі йому належних їй
грошових коштів. ОСОБА_1 реально
сприймаючи погрозу ОСОБА_2 про
застосування до неї насильства
небезпечного для її життя та здоровґя,
з метою закликати на допомогу
повідомила ОСОБА_2 неправдиві
відомості про те, що грошові кошти вона
зберігає на подвірґї власного будинку.
Пройшовши у супроводі ОСОБА_2 до
вхідних дверей веранди ОСОБА_1 почала
кликати на допомогу. ОСОБА_2
продовжуючи розбійний напад, утримував
власною рукою ОСОБА_1 за її праву руку, а
іншою рукою, прикриваючи рот, почав
тягнути ОСОБА_1 у коридор будинку,
внаслідок чого спричинив їй тілесні
ушкодження у вигляді садна шкіри
третього пальця правої кисті, яке
відноситься до легких тілесних
ушкоджень, що мають незначні,
скороминущі наслідки. В подальшому,
перебуваючи в коридорі будинку, ОСОБА_2
продовжив розбійний напад на ОСОБА_1 із
прикладанням до її горла предмета
схожого на ніж та вимагав передачі йому
грошей. ОСОБА_1, реально сприймаючи
погрози застосування насильства
небезпечного для її життя та здоровґя ,
погодилася добровільно віддати
нападнику належні їй кошти. Після чого
ОСОБА_1, пройшовши із ОСОБА_2 в житлову
кімнату, де діставши із серванту
гаманець, передала ОСОБА_2 грошові
кошти в сумі 2500грн., заволодівши якими,
він залишив будинок.

В силу вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вказані обставини не підлягають
доказуванню та є обов'язковими для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони
цією особою.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
та юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної та юридичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

З урахуванням вказаних норм, суд
вважає обґрунтованими вимоги позивача
ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2
матеріальної шкоди завданої злочином в
розмірі 2500грн.

При цьому, суд відхиляє як
безпідставні посилання відповідача
ОСОБА_2 про заволодіння ним в ході
розбійного нападу на ОСОБА_1 грошовими
коштами в розмірі 1200грн., оскільки
розмір матеріального збитку, завданого
злочином являвся предметом
кримінального провадження, за
наслідками розгляду якого було
встановлено матеріальну шкоду, яка
була завдана ОСОБА_1 саме в розмірі
2500грн.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині стягнення із відповідача
моральної шкоди, суд виходить із
наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Враховуючи вимоги ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що внаслідок протиправних
дій відповідача ОСОБА_2, які були
встановлені вироком суду у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили позивачу ОСОБА_1
заподіяно моральну шкоду, яка має бути
відшкодована відповідачем.

Частиною 3 статті 23 ЦК України
встановлено, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вказану норму, судом
при визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди приймається до уваги,
що ОСОБА_2 було вчинено умисний злочин,
передбачений ч.3 ст. 187 КК України, що
виразився у нападі на ОСОБА_1
поєднаному із погрозами застосуванням
фізичного та психічного насильства,
який відповідно до ст. 12 КК України
являється особливо тяжким злочином.
Внаслідок вчиненого ОСОБА_2
кримінального правопорушення, ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження легкого
ступеня тяжкості та перенесла душевні
страждання. Враховуючи тривалість та
ступінь душевних страждань,
перенесений позивачкою стрес та
фізичний біль і з урахуванням
розумності, виваженості та
справедливості, суд вважає за
необхідне стягнути із відповідача на
користь позивача завдану моральну
шкоду в розмірі 4000 грн.

Вирішуючи питання розподілу
судових витрат, судом враховується що
вимоги позову про стягнення з
відповідача шкоди в загальному розмірі
12500грн. задоволені частково на загальну
суму 6500грн., що складає 52% від усього
розміру позовних вимог, а тому
відповідно до вимог ч. ч.1, 3 ст. 88 ЦПК
України із відповідача в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 126грн.48коп.

Керуючись ст..ст.10,11, 60, 61, 212-214 ЦПК
України, ст..ст.23, 1166, 1167 ЦК України, суд
-

вирішив:

Позовні вимоги задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної
шкоди 2 500грн. та моральної шкоди 4 000
грн., а всього на загальну суму 6 500
(шість тисяч п'ятсот )грн.

Судові витрати в розмірі 126грн.
48коп. стягнути з ОСОБА_2 в дохід
держави.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Хмельницької
області через Деражнянський районний
суд Хмельницької області.

Суддя: Т. В. Лукіянець