Справа № 347/1939/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області, в складі:

Головуючого - судді : Цалин Б.М.

Секретаря: Терлюжак Н.П.

з участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представників відповідачів: Палійчука
Д.М., ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Косів позовну
заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Космацької
сільської ради, ОСОБА_8 про визнання
недійсним рішення сесії Космацької
сільської ради від 13.04.2007 року,
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, відшкодування
майнової і моральної шкоди, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд із
вказаними позовними вимогами.

Позивач, ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, суду пояснив,
що він за рішенням Косівського
районного суду від 01.07.2014 року втратив
право на користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1 із
зняттям із реєстраційного обліку, який
належить на праві власності
відповідачу в цій справі, ОСОБА_8.

Раніше, за спільною згодою відповідача
ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_9, яка була
інвалідом І групи і потребувала
постійного стороннього догляду та
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, він разом із своєю
дружиною ОСОБА_4 доглядали та повністю
вели господарство ОСОБА_9, при чому в
ОСОБА_8 було окреме господарство. Після
смерті дружини відповідача вони за
власний кошт виготовляли технічну
документацію на приватизацію
житлового будинку, господарських
споруд та земельних ділянок, які в
подальшому були приватизовані на ім"я
відповідача. При виготовленні вказаної
технічної документації на
приватизацію земельних ділянок
відповідача, за їх спільною згодою із
останнім, він включив частину
земельної ділянки 0,24 га , яка постійно
знаходилась в користуванні його сім"ї ,
та якою він користується і по даний час.

Так, 06.09.2007 року Космацькою сільською
радою на підставі рішення сесії
Космацької сільської ради від 13 квітня
2007 року відповідачеві ОСОБА_8 був
виданий Державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№807368 за реєстраційним номером в Книзі
записів державних актів на землю
№82 площею 1,2262 га для ведення
особистого селянського господарства.
Згідно вказаного Державного акту за
відповідачем закріплено земельну
ділянку площею 0,24 га яка постійно
знаходилась у його з позивачкою
користуванні.

Таким чином вважає, що рішення
Космацької сільської ради від 13.04.2007
року на підставі якого відповідачу
ОСОБА_8 був виданий Державний акт про
право власності на земельну ділянку не
можуть залишатись в силі і підлягають
скасуванню.

Окрім того вважає, що відповідач ОСОБА_8
зобов"язаний відшкодувати їм майнову
та моральну шкоду, яка полягає у
понесених ними витратах на обряд
похорону дружини відповідача в сумі 1430
грн , витрати понесені на оплату за
виготовлення технічної документації в
сумі 1160 грн а також моральну шкоду яку
вони оцінюють в 50000 грн., як компенсацію
за тривалий догляд за важкохворою
дружиною відповідача. Просить поновити
строк звернення до суду та позов
задоволити.

Аналогічні пояснення в судовому
засіданні надала і позивачка ОСОБА_4,
яка доповнила, що вона згідно рішення
Космацької сільської ради від 26.10.2006
року № 137 була призначена по догляду за
дружиною відповідача в справі - ОСОБА_9
а після смерті останньої вони за
власний кошт проводили похоронний
обряд. Доглядала хвору дружину
відповідача вона протягом семи років,
так як відповідач та його родичі
самоусунулись від догляду за ОСОБА_9 За
життя як ОСОБА_9 так і її чоловік,
відповідач в даній справі запевняли її,
що за належний догляд вони залишать їм
своє господарство в спадок, однак на
даний час відповідач відмовляється від
їх попередніх домовленостей. Просить
вимоги позову задоволити в повному
обсязі.

Представник відповідача Космацької
сільської ради - Палійчук Дмитро
Михайлович в судовому засіданні вимоги
позову заперечив, суду пояснив, що за
господарством сім"ї відповідача згідно
погосподарських книг числилось в
користуванні земельна ділянка
розміром біля 1,70 га. Рішенням
Космацької сільської ради від 13.04.2007
року було задоволено заяву відповідача
ОСОБА_8 та вирішено передати йому у
приватну власність земельну ділянку
площею 1,22632 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства. На підставі вказаного
рішення 06.09.2007 року Космацькою
сільською радою відповідачеві ОСОБА_8
був виданий Державний акт про право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№807368 за реєстраційним номером в Книзі
записів державних актів на землю
№82. Жодних порушень а ні при
винесенні оскаржуваного рішення а ні
при видачі Державного акту на ім"я
відповідача ОСОБА_8, Космацькою
сільською радою допущено не було.
Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 -
ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала, суду
пояснила, що вона проживає по сусідству
із відповідачем та в силу його стану
здоров"я допомогає йому у веденні
домашнього господарства. Позовні
вимоги позивачів вважає
безпідставними, так як земельна
ділянка знаходилась в користуванні
відповідача ще задовго до її
приватизації, а сам Державний акт
відповідачем отримано у вересні 2007
року. Безпіставними вважає і вимоги
позивачів про відшкодування їм
відповідачем понесеної матеріальної
шкоди, яка виражалась у витратах на
проведення похорону ОСОБА_9 та на
виготовлення технічної документації,
зі слів відповідача останній сам
надавав позивачам всі необхідні кошти.
Позивачі користувались коштами
відповідача а не витрачали власні
гроші. Просить в позові відмовити.

Суд вислухавши сторони, свідка,
вивчивши матеріали справи вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити за
наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб
які беруть участь у справі. При цьому,
кожна із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 158 ЗК України передбачено,
що земельні спори вирішуються судами,
органами місцевого самоврядування та
органами виконавчої влади з питань
земельних ресурсів.

Частинами першою та другою статті
116 ЗК України визначено, що громадяни і
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Статтею 118 ЗК України визначено
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами. Так, за
змістом частин першої, другої, шостої -
десятої цієї статті (у редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної сільської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо приватизації земельних ділянок
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (частина
перша статті 126 ЗК України в редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин).

Як встановлено в судовому засіданні
відповідачу, ОСОБА_8 за рішенням
Космацької сільської ради від 13.04.2007
року вирішено передати у приватну
власність земельну ділянку площею 1,1262
га для ведення особистого селянського
господарства. Вказана земельна ділянка
розташована в с.Космач урочище Рушір
Косівського району. На підставі цього
рішення Космацької сільської ради
ОСОБА_8 06 вересня 2007 року видано
Державний акт про право приватної
власності на земельну ділянку ( а.с. 19)

Позивачі в підставу визнання
недійсними рішення Космацької
сільської ради від 13.04.2007 року та
Державного акту про право власності на
земельну ділянку, що виданий 06 вересня
2007 року, посилаються на те, що частина
земельної ділянки а саме в розмірі 0,24
га, що ввійшла до приватизованої
відповідачем земельної ділянки
фактично знаходилась у постійному
користуванні ОСОБА_4 в підствердження
чого долучили до матеріалів справи
копію рішення Космацької сільської
ради від 27.12.2000 року.

Разом із тим суд звертає увагу, що у
долученій в ході судового розгляду
копії рішення Космацької сільської
ради від 27.12.2000 року йдеться про надання
ОСОБА_4 в постійне користування
земельної ділянки площею 0,22 га., а в
змісті позовних вимог позивачі вже
претендують на земельну ділянку площею
0,24 га. При чому окрім вказаного рішення
Космацької сільської ради, останні в
підтвердження своїх вимог не долучили
жодного документу (виписки із
погосподарських книг, акт-план
встановлення меж на місцевості)
підтверджуючого факт належності їм
частини спірної земельної ділянки, що
ввійшла саме в земельну ділянку
передану в приватну власність
відповідачу ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні
ствердила, що вона являється родичкою
відповідача в справі та їй добре
відомо, що позивачка була призначена
рішенням Космацької сільської ради
опікуном а через місяць ОСОБА_9 померла.
При навідуванні до сім»ї відповідача
вона постійно бачила, що за життя
ОСОБА_9 весь час знаходилась в
неналежно доглянутому стані. Позивачі
мали намір тільки переоформити на себе
належне відповідачу майно. Ствердила,
що їй добре відомо про те, що ОСОБА_8
давав гроші позивачам і вони
сплачували всі необхідні платежі в
тому числі і на проведення похоронного
обряду.

Рішенням Космацької сільської ради від
26.10.2006 року (а.с.12) стверджено, що
позивачка ОСОБА_4 дійсно була
призначена, як особа по догляду за
інвалідом 1 групи ОСОБА_9 1940 р.н. Однак як
стверджено свідоцтвом про смерть (
а.с.14) вже ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.
Таким чином твердження позивачки про
її догляд за дружиною відповідача
протягом семи років нічим не
підтверджено, більше того дружина
відповідача померла вісім років тому.

В силу вимог ч.1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу

Позивачами в судовому засіданні в
підтвердження вимог позову про
відшкодування матеріальної шкоди, що
виразилась у понесених ними витратах
на проведення похоронного обряду
дружини відповідача ОСОБА_8 та витратах
понесених ними на оформлення технічної
документації долучено до матеріалів
справи відповідні копії квитанцій (
а.с.20-27)

Разом із тим представник відповідача
ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив
клопотання про застосування судом
наслідків спливу строку позовної
давності.

Така заява представника відповідача є
підставною, так як оскаржувані
позивачами рішення Космацької
сільської ради прийнято 13.04.2007 року та
Державний акт про право власності на
земельну ділянку виданий 06.09.2007 року.
Документально підтверджені
матеріальні витрати , на відшкодування
яких претендують позивачі, понесені в
період листопада 2006 року - вересня 2007
року. До суду позивачами подано позовну
заяву тільки 11.08.2014 року, тобто з
пропуском строку позовної давності.

Позивачами заявлена вимога про
поновлення судом строку на звернення
до суду, який пропущений з поважних
причин, однак в підтвердження пропуску
такого строку останніми не наведеного
жодного факту як і не долученого
жодного доказу а тому таке клопотання і
не може підлягати до задоволення.

У відповідності зі ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу і така відповідно до
ст.257 ЦК встановлюється тривалістю у 3
роки.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що
позивачами пропущено строк позовної
даності для звернення до суду з даним
позовом, підстав для його поновлення в
судовому засіданні не встановлено,
представник відповідача просив
застосувати наслідки спливу строку
позовної давності, що є підставою для
відмови у позові у відповідності до
вимог ст.267 ЦК України.

На підставі наведеного, ст. ст. 256, 267, 1166,
1167 ЦК України, ст. 158 ЗК України,
керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Космацької
сільської ради, ОСОБА_8 про визнання
недійсним рішення сесії Космацької
сільської ради від 13.04.2007 року,
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, відшкодування
майнової і моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Цалин Б.М.