Номер провадження: 22-ц/785/2073/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання ОСОБА_3 про
відмову від позову по справі за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 04 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя, визнання договору дарування
удаваним та стягнення моральної шкоди,
та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди внаслідок розповсюдження
відомостей, що не відповідають
дійсності, та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування дійсним та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

У березні 2008 року ОСОБА_3.(уточнюючи
свої позовні вимоги) звернулася до суду
з зазначеним позовом та просила
стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію
ринкової вартості 2/3 інвестиційного
внеску (майнових прав) за договором №
27-с про інвестування в будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_4 від 28.10.2004
року, укладеного між ППФ «Асоль» та
ОСОБА_4, у розмірі 333933 грн. станом на
30.03.2007 року з урахуванням інтересів їх
неповнолітньої доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 18.11.2005 року,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7,
удаваним та визнати цей договір
договором купівлі-продажу, а також
визнати придбану за цим договором
квартиру об'єктом спільного сумісного
майна подружжя, та розподілити спільне
сумісне майно подружжя шляхом визнання
за нею права власності на 2/3 частини
цієї квартири, з урахуванням інтересів
неповнолітньої доньки, та стягнути з
ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20000
грн..

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що з відповідачем ОСОБА_4 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року по
14.08.2009 року та у період шлюбу ними було
укладено з ПФ «Асоль» договір № 27-с про
інвестування в будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_4 від 28.10.2004 року,
оформлений на ім'я ОСОБА_4, на виконання
якого ними були сплачені спільні
сумісні грошові кошти у сумі 274663 грн.,
також у шлюбі вони придбали у ОСОБА_5
квартиру АДРЕСА_1 за 187500 грн., але
оформили як договір дарування.

Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4
без її згоди передав ОСОБА_8 майнові
права за інвестиційним договором № 227-с
від 28.10.2004 року на підставі укладеної
між ними 30.03.2007 року додаткової угоди №
2 до зазначеного договору, але грошей
від цієї додаткової угоди вона не
отримувала, саме тому вона вимагає
стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію
2/3 частини інвестиційного внеску.

Також ОСОБА_3 зазначила, що незаконними
діями відповідача їй заподіяна
моральна шкода, яка полягає у душевних,
психічних та психологічних
стражданнях, внаслідок чого вона
знаходиться у нервовому стані.
Моральну шкоду оцінила у 20000 грн..

В свою чергу ОСОБА_4 подав до суду
зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 50000 грн., обґрунтовуючи це тим,
що ОСОБА_3 в позовні заяви містять
висловлювання, які не відповідають
дійсності, у зв'язку з чим він вимушений
хвилюватися.

ОСОБА_5 також подав зустрічну позовну
заяву до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування квартири АДРЕСА_1 від 18.11.2005
року дійсним та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 50000 грн., яку
мотивує тим, що твердження ОСОБА_3 про
те, що насправді між ним та ОСОБА_4 був
укладений договір купівлі-продажу, не
відповідає дійсності, що ОСОБА_3
фактично звинувачує його у скоєні
правопорушення та отриманні
незаконної вигоди, з утаювання
отриманого прибутку. Через зазначене
його стан здоров'я погіршився та на
теперішній час він знаходиться у
безпорадному стані, тому просив його
вимоги задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 04 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію замість вартості
частини інвестиційного внеску
(майнових прав) за договором № 27-с про
інвестування в будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_4 від 28.10.2004 року у
розмірі 64331,5 грн., стягнуто судові
витрати у сумі 1820 грн..

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
змінити. Стягнути з ОСОБА_4 на її
користь грошову компенсацію ринкової
вартості ? частини інвестиційного
внеску (майнових прав) за квартиру
АДРЕСА_2 у розмірі 250450 грн. станом на
30.03.2007 року. Визнати договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 18.11.2005 року
удаваним та визнати його договором
купівлі-продажу. Визнати квартиру
АДРЕСА_1 сумісною власністю подружжя,
та визнати за ОСОБА_3 право власності на
? частину зазначеної квартири. Стягнути
судові витрати у розмірі 2670 грн. та
витрати на юридичну допомогу у розмірі
2600 грн..

В іншій частині рішення суду сторонами
не оскаржується.

22 жовтня 2014 року у судовому засіданні
ОСОБА_3 надала заяву про відмову від
позову.

ОСОБА_4 не заперечував проти
задоволення заяви про відмову від
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши заяву про відмову від
позову, вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що заява підлягає
задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України в
апеляційному суді позивач має право
відмовитися від позову відповідно до
загальних правил про цю процесуальну
дію незалежно від того, хто подав
апеляційну скаргу.

У відповідності до п. 3 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у
разі закриття провадження у справі
повторне звернення до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет із тих самих підстав
не допускається.

Наявність ухвали про закриття
провадження у зв'язку з прийняттям
відмови позивача від позову не
позбавляє відповідача в цій справі
права на звернення до суду за
вирішенням цього спору.

Згідно з ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 ЦПК України.

ОСОБА_3 були роз'яснені наслідки
відмови від позову, передбачені ч. 3 ст.
206 ЦПК України. Після роз'яснення
наслідків остання наполягала на
задоволенні її заяви. Відмова від
позову права інших осіб не порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України про
закриття провадження у справі суд
постановляє ухвалу.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, ухвалою Приморського районного
суду м. Одеси від 06 червня 2008 року був
накладений арешт на квартиру АДРЕСА_3,
що належить ОСОБА_4.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

На підставі зазначеного колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
ухвалу суду про накладання арешту на
квартиру ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 205, 206, 306, 310, 313, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_3 про відмову від
позову - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 04 грудня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя, визнання договору дарування
удаваним та стягнення моральної шкоди,
та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди внаслідок розповсюдження
відомостей, що не відповідають
дійсності, та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договору
дарування дійсним та відшкодування
моральної шкодив, в частині позовних
вимог ОСОБА_3 скасувати. Провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 у зв'язку з
відмовою від позову закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси
від 06 червня 2008 року, на квартиру
АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_4.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко