Справа № 496/3755/14-ц
Провадження № 2/496/1725/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
районний суд
в складі: головуючого судді - Пендюри
за участю секретаря - Довженко І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє в своїх
інтересах та інтересах малолітнього
ОСОБА_4 про виселення, -
Позивачка звернулась до суду з позовом,
в якому просить зобов'язати
відповідачів не чинити їй перешкоди у
здійсненні права власності та виселити
їх з житлового будинку, що розташований
за адресою АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивує тим, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину
виданого 5 грудня 2001 року державним
нотаріусом Біляївської районної
державної нотаріальної контори їй
належить будинок АДРЕСА_1 по вул.
Калініна. У вказаному будинку вона
проживає разом з донькою ОСОБА_6, онукою
ОСОБА_7, онуком ОСОБА_8, а також з
відповідачами. Посилаючись на те, що
після того як її син ОСОБА_2 став
проживати разом з ОСОБА_3 їхні стосунки
з сином погіршились через те, що він
почав її бити, виражатись нецензурною
лайкою та вчиняти скандали.
Позивачка вказує, що у відповідача є
земельна ділянка на якій він не
здійснює будівництво, спільне їхнє
проживання не можливе, а тому вона
просить суд виселити відповідачів з
належного їй житлового будинку.
25.09.2014 року від відповідача - ОСОБА_2 до
суду надійшло заперечення на позовну
заяву, в якому він зазначив, що в
будинку позивачки він зареєстрований
та проживає з самого народження. У 2010
році він створив сім'ю з ОСОБА_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син -
ОСОБА_4 Спочатку взаємовідносини в них
з позивачкою були нормальні, а потім
вона та його сестра ОСОБА_6 почали
вчиняти сварки та чинити перешкоди у
проживанні його з сім'єю у будинку -
виламали двері до їхньої кімнати та
розкидали їхні та дитячі речі. Після
цієї події відповідачі переселитись до
гаражу площею 7 кв. м., який він обладнав
для проживання і разом дружиною та
сином проживають і досі. Посилаючись на
те, що позивачка подала до суду
недостовірні дані, що суперечать
дійсності, безпідставно позбавила його
права користування житлом, а тому
просить суд залишити позовні вимоги
ОСОБА_1 без розгляду.
Позивачка в судовому засіданні на
позові наполягала. При цьому пояснила,
що у відповідача є земельна ділянка,
але він на ній не будує житловий
будинок, перегородив її двір і так як
разом з нею проживає також дочка з
дітьми просить суд виселити
Відповідачі в судове засідання
неодноразово 04.09.2014 року, 26.09.2014 року та
21.10.2014 року не з'явилися, хоча про час та
місце слухання справи були повідомлені
належним чином, що підтверджується
підписами на поштових повідомленнях
про отримання судових повісток від
23.08.2014 року, 11.09.2014 року та 07.10.2014 року, а
тому суд вважає можливим ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів відповідно до положень
ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
заходи запобігання і громадського
впливу виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого жилого
В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом серії АЕЕ № 038680 від
05.12.2001 року позивачка є власницею
житлового будинку без надвірних
споруд, що розташований за адресою:
З актів обстеження житлово-побутових
умов проживання від 05.07.2013 року та від
28.03.2014 року вбачається, що відповідачі
проживають в гаражі площею 9 кв. м.
переобладнаним під житлову кімнату за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29, 32).
Згідно до ст. 150 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатись
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди, а ст. 156 вказаного
Кодексу передбачено, що члени сім'ї
власника житлового будинку (квартири),
які проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
Відповідно до виписки з
погосподарської книги відповідач
ОСОБА_2, зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 33, 34).
Ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
З листів голови В.Дальницької
сільської ради та начальника
Біляївського РВ. адресованих на ім'я
позивачки вбачається, що у сторін є
конфліктна ситуація, але доказів того,
що саме відповідачі порушують умови
проживання, руйнують чи псують жиле
приміщення позивачкою не доведено.
Оскільки відповідачі є членами сім'ї
позивачки та мають право на проживання
у вказаному житловому будинку, але
проживають в гаражі, який не є житловим
будинком, а тому в позові необхідно
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК України, суд -
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка
діє в своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_4 про виселення -
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено
позивачем протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Одеської області через Біляївський
райсуд Одеської області.

Суддя :
Пендюра Л.О.