Справа № 166/1249/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Фазан О.З. Провадження №
22-ц/773/1569/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за поданням начальника відділу
державної виконавчої служби
Ратніського районного управління
юстиції у Волинській області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, за апеляційною
скаргою відділу державної виконавчої
служби Ратніського районного
управління юстиції у Волинській
області на ухвалу Ратнівського
районного суду Волинської області від
18 вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2014 року начальник ВДВС
Ратнівського РУЮ Пожар В. П. звернувся
до суду із зазначеним поданням. Суб'єкт
звернення вказував на те, що боржник
ОСОБА_1 ухиляється від виконання
постанови Ратнівського районного суду,
якою накладено на нього стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

У зв'язку з тим просив суд тимчасово
обмежити право виїзду за межі України
ОСОБА_1

18 вересня 2014 року ухвалою Ратнівського
районного суду у задоволенні вказаного
подання відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі начальник відділу ДВС
Ратнівського РУЮ Пожар В. П. просив її
скасувати як незаконну та постановити
нову ухвалу про задоволення подання.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження особи у праві виїзду за межі
України, суд першої інстанції виходив з
того, що державним виконавцем не надано
доказів на підтвердження обставин щодо
умисного ухилення боржника від сплати
заборгованості, що є необхідною
підставою для вжиття такого заходу.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» визначено підставу
для тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, якщо вони
ухиляються від виконання зобов'язань,
покладених на них судовим рішенням - до
виконання зобов'язань.

Згідно зі статтею 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцем знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає
можливість зробити висновок про те, що
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх на це
підстав, а саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього судовим рішенням.

Судом встановлено, що на виконанні у
ВДВС Ратнівського РУЮ знаходиться
постанова Ратнівського районного суду
№ 166/1477/13-п від 18.10.2013 року про стягнення
штрафу в розмірі 3400 грн. з ОСОБА_1
Постановою державного виконавця від 2
липня 2014 року відкрито виконавче
провадження та зобов'язано боржника
негайно виконати рішення суду в
добровільному порядку. Проте боржником
добровільно рішення суду не виконане
(а. с. 2 - 3).

Крім того з наявних в матеріалах справи
письмових доказів встановлено, що у
боржника відсутнє рухоме і нерухоме
майно (а. с. 9 - 14).

Наведені обставини встановлені судом
першої інстанції, на думку колегії
суддів, свідчать лише про те, що боржник
ОСОБА_1 має невиконані зобов'язання за
постановою суду, стягнення яких
провадиться у примусовому порядку
державним виконавцем. Однак суб'єктом
оскарження в судовому засіданні не
доведено тих обставин, що боржник
навмисне не виконує вказані
зобов'язання, тобто свідомо ухиляється
від їх виконання.

Отже, підстав для тимчасового
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України немає.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження судом першої
інстанції і не впливають на
правильність оскаржуваної ухвали суду,
яка постановлена з додержанням вимог
закону, а тому підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 305 ч. 2, 307, 312, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу начальника відділу
державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Пожар В. П. відхилити, ухвалу
Ратнівського районного суду
Волинської області від 18 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді