Справа № 165/2300/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Василюк А.В. Провадження №
22-ц/773/1650/14 Категорія: 32 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

при секретарі - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
"Волиньвугілля" про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я внаслідок
отримання професійного захворювання
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1
на рішення Нововолинського міського
суду Волинської області від 26 вересня
2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

16 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Державного
підприємства "Волиньвугілля" (далі по
тексту - ДП "Волиньвугілля") про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я
внаслідок отримання професійного
захворювання, в сумі 20000 грн.

Позов мотивовано тим, що під час роботи
гірником підземним на "Шахті № 9
"Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" в
шкідливих підземних умовах він отримав
професійне захворювання пневмоконіоз
та хронічну двобічну сенсоневральну
приглухуватість. За висновком МСЕК від
04 червня 2014 року йому довічно
встановлено 35% втрати професійної
працездатності від отриманих
захворювань (20% по пневмоконіозу та 15%
по приглухуватості). Вважає, що
відповідачем йому спричинено моральну
шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
пов'язаного з виробництвом, і саме він,
як заподіювач шкоди, повинен нести
цивільну відповідальність, оскільки
працівники які отримали травми або
профзахворювання при виконанні
трудових обов'язків, то заподіяна їм
шкода випливає з трудових відносин і
має відшкодовуватися роботодавцем,
який не створив безпечних умов праці.
Завдана йому моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, які він
зазнав внаслідок професійного
захворювання та переносить і по
сьогоднішній день. У зв'язку з
професійним захворюванням відчуває
себе обмеженим у реалізації своїх
життєвих планів та забезпечення своєї
сім'ї необхідними засобами для
існування, в тому числі коштів на його
лікування, що вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
повноцінного життя. Беручи до уваги
характер та ступінь моральних
страждань заподіяних йому внаслідок
професійного захворювання, просив
стягненути з відповідача в його
користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
та 300 витрат на правову допомогу.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 26 вересня
2014 року позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з відповідача в
користь ОСОБА_1 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я, внаслідок
отримання професійного захворювання.
Стягнуто з відповідача в користь
позивача 30 грн. витрат на правову
допомогу, вирішено питання щодо
судових витрат. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
вказане рішення суду змінити в частині
визначення розміру моральної шкоди за
втрату працездатності та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання особи, які беруть
участь у справі не з'явилися, хоч
належним чином були повідомлені про
час і місце розгляду справи, про що
свідчать рекомендовані повідомлення
про вручення поштових відправлень.
Колегія суддів вважає можливим справу
розглянути за наявними у ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
позивача слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Суд першої інстанції з наявних в
матеріалах справи доказів встановив,
що позивач ОСОБА_1 протягом двадцяти
років працював на "Шахті № 9
"Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" і 22
жовтня 2013 року звільнений з роботи за
власним бажанням у зв'язку з виходом на
пенсію (а.с. 3-6).

Встановлено, що позивач отримав
професійне захворювання і за висновком
МСЕК від 04 червня 2014 року (а.с.7) йому
встановлено 35% втрати працездатності
(20% по ЛНК і 15% по приглухуватості).

Статтями 21, 43, 46 Конституції України
передбачені права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до вимог частин 2, 3, 5 ст. 153
КЗпП України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.
Умови праці на робочому місці, безпека
технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовуються
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці. Власник або
уповноважений ним орган не вправі
вимагати від працівника виконання
роботи, поєднаної з явною небезпекою
для життя, а також в умовах, що не
відповідають законодавству про
охорону праці.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, які вона зазнає. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно зі ст. 2371 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Судом встановлено, що позивач під час
роботи на "Шахті № 9 "Нововолинська" ДП
"Волиньвугілля"" отримав професійні
захворювання, внаслідок чого втратив 35%
професійної працездатності. Причиною
виникнення хронічного професійного
захворювання є довготривала робота в
шкідливих умовах праці, що стверджено
відповідним актом розслідування (а.с.
10-11).

На основі аналізу матеріалів справи
судом зроблено правильний висновок, що
відповідач не забезпечив безпечних
умов праці позивачу, внаслідок чого
останньому спричинено моральну шкоду у
зв'язку з отриманим професійним
захворюванням, що є підставою для
задоволення позову.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд врахував характер моральних та
фізичних страждань, яких позивач
зазнав внаслідок професійного
захворювання та які переносить і по
сьогоднішній день, їх тривалість,
спосіб заподіяння.

Визначений судом розмір моральної
шкоди в сумі 2000 грн., який підлягає
стягненню з відповідача в користь
позивача, відповідає засадам
справедливості та розумності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Отже, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції постановив
оскаржуване рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його зміни чи скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 26 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: