Провадження №2/369/4040/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.10.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на батька,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що
від шлюбу з ОСОБА_4 має дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
04.07.2013 шлюб розірвано. Його пенсія
щомісячно становить 1386 грн.84 коп. Він
хворіє на захворювання: цукровий
діабет 2 типу, середньої важкості в
стані субкомпенсації. Щомісячно він
витрачає приблизно 500 гривень на
придбання медикаментів, він перебував
в стаціонарі
Ортопедо-травматологічного центру
Київської обласної клінічної лікарні з
24.02.2014 -17.03.2014, придбав медикаменти на 1005
грн. та ще додатково придбав
медикаменти на суму 202 грн.78 коп.

Також, він оплачує комунальні послуги
за квартиру в якій він проживає
щомісячно від 250 грн. до 515 грн. 04 коп.
Його доньки ні разу не були в лікарні,
та ніяк не допомагають.

Донька ОСОБА_3, працює на посаді
економіста провідний спеціаліст у ПАТ
«Промінвестбанк» отримує зарплату у
сумі біля 10 000 грн., де працює донька
ОСОБА_2 йому не відомо, вони не
одружені, аліменти нікому не платять.

Позивач не може себе утримувати.

Тому просив стягнути з відповідачів
аліменти на його користь у розмірі 1/8
частки з кожної з усіх видів їх
заробітку (доходу) щомісяця до його
смерті.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав.

Відповідачі в судове засідання, не
з»явилися, про день слухання справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи, в позові відмовляє з
наступних підстав:

Судом встановлено, що від шлюбу з
ОСОБА_4, позивач має дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
04.07.2013 позивач розірвав шлюб з ОСОБА_4

Як пояснив позивач в судовому
засіданні, пенсія його становить 1386гр.
84 коп. він хворіє, щомісячно витрачає
приблизно 500 гривень на придбання
медикаментів.

Згідно ст.. 202 СК України повнолітні
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги. Якщо
мати, батько були позбавлені
батьківських прав і ці права не були
поновлені, обов'язок утримувати матір,
батька у дочки, сина, щодо яких вони
були позбавлені батьківських прав, не
виникає.

Згідно ст.. 206 СК України у виняткових
випадках, якщо мати, батько є тяжко
хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6
цього Кодексу) має достатній дохід
(заробіток), суд може постановити
рішення про стягнення з неї одноразово
або протягом певного строку коштів на
покриття витрат, пов'язаних з
лікуванням та доглядом за ними.

Згідно п. 21. Постанови № 3 Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснити судам,
що обов'язок повнолітніх дочки, сина
утримувати своїх непрацездатних
батьків, які потребують матеріальної
допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У
зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина,
до яких пред'явлено позов про стягнення
аліментів, зобов'язаний перевірити
їхні доводи про ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків щодо них (ст.
204 СК).

Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні
розміру аліментів на непрацездатних
батьків необхідно враховувати
можливість отримання ними
матеріальної допомоги від інших дітей,
до яких не пред'явлено позову про
стягнення аліментів, а також від
дружини, чоловіка та своїх батьків.

В своїй позовній заяві позивач
стверджує, що доньки йому не
допомагають, його донька ОСОБА_3, працює
на посаді економіста провідний
спеціаліст у ПАТ «Промінвестбанк»
отримує зарплату у сумі біля 10 000 грн.,
проте дані обставини не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки крім слів позивача, дані
твердження не підтверджені
відповідними доказами. Тобто,
позивачем не надано доказів що його
діти мають достатній заробіток для
його утримання, позивач не довів, що
відповідачка ОСОБА_3 на даний час
працює, та якій має дохід, взагалі
матеріальний стан відповідачів, та
можливість їх надавати допомогу.

Також не знайшли свого підтвердження
доводи позивача, що відповідачі ніякої
матеріальної допомоги йому не надають.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 202-206 СК України, ст.ст. 10, 11, 209,
212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И
В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на батька,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: