Справа № 446/1537/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06.10.2014 року Кам'янка-Бузький районний
суд Львівської області
в складі:

головуючого - судді
Бакай І. А.

при секретарі Новосад
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам'янка-Бузька
Львівської області в залі суду справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої неповнолітньою особою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2 звернулася із позовом, в якому
просить стягнути з відповідачів на її
користь 11000 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я її
неповнолітнього сина ОСОБА_2, 20000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, судові
витрати у сумі 229 грн. 40 коп. та 250 грн. за
надання правової допомоги. Позов
мотивує тим, що 26 листопада 2012 р.
неповнолітній ОСОБА_3 наніс її
неповнолітньому сину ОСОБА_2 удар
дерев'яною палицею в ліве око,
внаслідок чого спричинив останньому
тілесні ушкодження, які згідно з
висновком експерта, відносяться до
тяжкого тілесного ушкодження по ознаці
стійкої втрати працездатності не менш
як на одну третину.

26 червня 2013 року ухвалою
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області ОСОБА_3 було визнано
винним за ст.128 КК України та
застосовано відносно останнього
примусові заходи виховного характеру у
виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4
Також зазначає, що під час розгляду
справи у суді вона домовилася з
відповідачкою ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 15 тисяч грн., хоча така була
значно більшою. 23 травня 2013р.
відповідачка відшкодувала їй 4 тисячі
грн., а решту суми остання
зобов'язувалася сплачувати щомісяця,
що підтверджується розпискою. Однак на
момент подачі позову в суд відповідачі
відмовляються відшкодовувати решту
матеріальної шкоди, ображають її та
відмовляються йти на будь-який контакт.

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов
підтримала, просить його задоволити в
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнали,
вказавши, що під час розгляду
кримінального провадження позивачі не
подавали цивільного позову та не
пред'являли до них жодних вимог з
приводу відшкодування матеріальної та
моральних шкоди.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 26 червня 2013 року
ухвалою Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області ОСОБА_3 було
визнано винним за ст.128 КК України та
застосовано відносно останнього
примусові заходи виховного характеру у
виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4
У ході розгляду кримінального
провадження, встановлено, що 26
листопада 2012 року близько 20 год.,
неповнолітній ОСОБА_3, знаходячись у
лісопосадці, яка розташована на
відстані біля 100 м. від с.Малі Нагірці
Кам'янка-Бузького району Львівської
області, під час перекидання гілками із
своїм неповнолітнім товаришем ОСОБА_2,
з власної необережності попав
останньому дерев'яною палицею в ліве
око, внаслідок чого спричинив
останньому тілесні ушкодження у виді
субатрофію лівого ока, грубого
васкуляризованого рубця рогівки, в'яло
текучого посттравматичного увеїту,
відслойку судинної оболонки і
сітківки, які згідно з висновком
експерта, відносяться до тяжкого
тілесного ушкодження по ознаці стійкої
втрати працездатності не менше як на
одну третину.

З копії розписки від 23.05.2013 р.
вбачається, що ОСОБА_4 зобов'язалася
сплатити ОСОБА_1 15000 грн. на лікування
ОСОБА_2, з яких 4000 грн. вона
зобов'язалася виплатити до 23.05.2013, а
решту суми - щомісяця.

14.05.2014 р. ОСОБА_4 подала до суду
заперечення в якому зазначає, що вимоги
позивачів є незаконними,
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки під час розгляду
кримінального провадження позивачі не
подавали цивільного позову та не
пред'являли до них жодних вимог з
приводу відшкодування матеріальної та
моральних шкоди. Зазначає, що сплатила
ОСОБА_1 4000 грн., решту суми не змогла
сплатити у зв'язку із скрутним
матеріальним становищем, а також тим,
що має на утриманні п'ятеро дітей. Також
вказує, на те, що позивачі пред'явивши
вимоги про стягнення з неї компенсації
за заподіяну моральну шкоду її сином
ОСОБА_2, не надали жодних належних та
допустимих доказів в обґрунтування її
наявності та розміру.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявністю її вини.

Згідно п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року (з останніми змінами
від 25.05.2001 року) «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових витрат (їх тривалість,
можливість відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Згідно висновку експерта № 220/2012 від
29.12.2013 р. у неповнолітнього ОСОБА_2 при
судово-медичному огляді виявлено
крововилив в білкову оболонку лівого
ока. Неповнолітній ОСОБА_2 26 листопада
2012 р. отримав травму, після чого одразу
ж поступив в Львівський обласний
офтальмологічний травмцентр КМК ЛШМД
м. Львова із діагнозом обширне
рогівково-склеральне проникаюче
поранення з втратою оболонок лівого
ока (травма дитяча), де було проведено
оперативне втручання, через деякий час
було госпіталізовано у Львівський
міський центр «Мікрохірургії ока» 8 МКЛ
м. Львова із діагнозом «Увеїт (наслідок
проникаючого поранення) лівого ока.
Корнеосклеральний рубець лівого ока».
Згодом знаходився на лікуванні в
інституті очних хвороб і тканинної
терапії ім. В.П. Філатова Академії
медичних наук України з діагнозом
«Субатрофія лівого ока, грубий
васкуляризований рубець рогівки, в'яло
текучий посттравматичний увеїт.
Відслойка судинної оболонки і
сітківки». На даний час гострота зору
складає на праве око 1,0; на ліве око
світловідчуття з неправильною
проекцією світла. Дана травма ока могла
утворитися від дії тупого твердого
предмету, до якого можна віднести
дерев'яну палицю та відноситься до
тяжкого тілесного ушкодження по ознаці
стійкої втрати працездатності не менше
як на одну третину.

Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Враховуючи вищенаведене суд, приходить
до висновку, що позов в частині
задоволення матеріальної шкоди
підлягає задоволенню в сумі 11000 грн., в
частині задоволення моральної шкоди
позов підлягає задоволенню в сумі 10000
грн.

Крім того з відповідачів слід стягнути
на користь позивачки судові витрати у
сумі 229 грн. 40 коп. та 250 грн. за надання
правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209-215 ЦПК України,
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої неповнолітньою особою
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 11 000 /одинадцять тисяч/ грн. 00 коп.
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 10 000 /десять тисяч/ грн. 00 коп.
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 229 /двісті двадцять дев'ять/ грн.
40 коп. та 250 /двісті п'ятдесят/ грн. 00 коп.
за надання правової допомоги.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга апеляційному суду Львівської
області через Кам'янка-Бузький
районний суд Львівської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий:

Оригінал рішення.