Справа № 263/6872/14-ц
Провадження № 2/263/2777/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
« 14» жовтня 2014 р. Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Папаценко П.І., при секретарі Домановій
І.Ф., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Азовзагальмаш" про стягнення
заборгованої індексації по заробітній
платі, середнього заробітку, моральної
Позивач звернулася з позовом до ПАТ
«Азовзагальмаш» про стягнення
заборгованої індексації по заробітній
платі, середнього заробітку, моральної
шкоди, зазначивши, що з 09.02.1995 року по
28.03.2013 року вона перебувала у трудових
відносинах з відповідачем, з 01.03.2003 року
при виплаті заробітної плати не
проводиться індексація, передбачена
діючим законодавством, внаслідок чого
порушені її права на оплату праці, які
мають бути відновлені шляхом
зобов'язання підприємства провести
перерахунок. Просить зобов'язати
відповідача провести розрахунок та
виплатити їй індексацію заробітної
плати за період з 01.03.2003 року по 07.10.2008
року, з 05.01.2011 року по 28.03.2013 року,
середній заробіток, моральну шкоду.
Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує, наполягає на
стягненні з відповідача заборгованої
індексації по заробітній платі у
розмірі 4 703,32 грн., середньомісячної
заробітної плати за період з 29.03.2013 р. по
01.07.2014 р. у розмірі 27 999,20 грн., моральної
шкоди у розмірі 1 500,00 грн., просила
задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, про день та час
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Суд вважає, що причини неявки
представника відповідача, належним
чином повідомленого про час та місце
розгляду справи, не є поважними, в
зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Фіксація судового процесу технічними
засобами не велась у відповідності з ч.
2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом
справи за відсутності осіб, які беруть
в ній участь.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 09.02.1995
року по 28 березня 2013 року перебував у
трудових відносинах з ПАТ
«Азовзагальмаш», що підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці та наказами по підприємству про
прийняття та звільнення з роботи. За
цей період їй нараховувалась і
виплачувалась заробітна плата.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оплату праці» в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі ЗУ «Про
індексацію грошових доходів
населення» та Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003р. № 1078.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру.

У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, в якому індекс споживчих цін
не перевищив поріг індексації,
зазначений в частині першої цієї
статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Зазначений порядок індексації,
заробітної плати передбачений і п. 1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Структуру заробітної плати визначено у
статті 2 Закону України «Про оплату
праці», якою передбачено існування
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004р. №
5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004р. за № 114/8713.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП
у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і, у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком, як передбачено ч. 2
ст. 233 КЗпП України.

Вирішуючи питання щодо суми, яка
підлягає стягненню, суд приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час роботи позивача на підприємстві з 01
березня 2003 року по 07 жовтня 2008 року, з
05.01.2011 року по 28.03.2013 року, при
перевищенні порогу інфляції, який
встановлюється в розмірі 101 відсоток,
заробітна плата останньої не
індексувалась. За вказаний період сума
індексації заробітної плати з
компенсацією заборгованості складає 4
703,32 грн., що підтверджується
розрахунком, наданим позивачем.

Що стосується вимог позивача в частині
стягнення з ПАТ "Азовзагальмаш"
середнього заробітку ОСОБА_1 за час
затримки виплати індексації по
заробітній платі за період з 29.03.2013 р. по
01.07.2014 р. в сумі 27 999,20 грн., суд вважає, що
дані вимоги також підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим органом (а в
разі відсутності таких
органів-представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 16 цього кодексу, про
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.

Розрахунок середньої заробітної плати
проводиться у відповідності до вимог
Постанови КМУ №100 від 08 лютого 1995 року
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати», за
останні два повні місяці.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику у разі, якщо порушення
його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв`язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Відповідно до п. 13 Пленуму Верховного
суду України від 31.03.1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» встановлено, що судам необхідно
враховувати, що відповідно до ст. 237-1
КЗпП України за наявності порушення
прав працівника у сфері трудових
відносин (незаконного звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум, виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров`я умовах
тощо), обов`язок по відшкодуванню
моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Оскільки на теперішній час позивачу
так і невиплачена сума заборгованої
індексації заробітної плати, що є
порушенням його трудових прав, суд
вважає, що ОСОБА_1 повинен бути
нарахований середній заробіток за час
затримки виплати заборгованої
індексації заробітної плати з 29.03.2013 р.
по 01.07.2014 р., в сумі, зазначеній ним у
заяві, - 27 999,20 грн., що відповідає
вимогам законодавства.

Судом також встановлено, що
відповідачем було грубо порушене
конституційне право позивачки на
своєчасне одержання винагороди за
працю, від цього вона морально
страждала, нервувала та була вимушена
вживати додаткові зусилля для
організації свого життя.

Згідно зі ст. 43 Конституції України
кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови
праці, на заробітну плату, не нижчу від
визначеної законом. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає, що
відшкодування власником або
уповноваженим органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Суд вважає, що з урахуванням характеру,
обсягу тривалості моральних страждань,
з відповідача на користь позивачки
слід стягнути моральну шкоду,
зазначену нею у заяві, у розмірі 1500
гривень.

Відповідачем заперечення проти позову
суду не надавалися, дані, викладені у
розрахунку позивача не оспорювалися, у
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про згоду відповідача з обставинами,
викладеними в позовній заяві та даними
розрахунку заборгованості.

Враховуючи, що індексація на заробітну
плату входить до структури заробітної
плати, з якої проводяться відрахування
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а в наданому
відповідачем розрахунку індексації, що
підлягає виплаті позивачу, не
зазначені суми відповідних
відрахувань податків і обов'язкових
платежів, суд приходить до висновку, що
при виплаті відповідачем присуджених
для позивача сум належить утримати з
них передбачені законом податки і
обов'язкові платежі.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з
ПАТ «Азовзагальмаш» підлягає
стягненню в дохід держави судовий збір
в сумі 487,20 грн. за позовні вимоги
майнового та немайнового характеру (
243,60 грн. та 243,60 грн.), від сплати якого,
згідно із законом, звільнений позивач.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 33 ЗУ «Про оплату
праці», ЗУ «Про індексацію грошових
доходів населення», ст. 233 КЗпП, ст. ст. 10,
11, 60, 61, 88, 197 ч. 2, 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Азовзагальмаш" про стягнення
заборгованої індексації по заробітній
платі, середнього заробітку, моральної
шкоди - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Азовзагальмаш»
(розрахунковий рахунок 3001 в КБ
«Приватбанк» Маріупольський філіал,
МФО 335429) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН: НОМЕР_1, індексацію заробітної
плати за період з 01 березня 2003 року по 07
жовтня 2008 року, з 05.01.2011 року по 28.03.2013
року в сумі 4 703,32 гривень з утриманням
ПАТ «Азовзагальмаш» з цієї суми
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті,
середній заробіток за час затримки
розрахунку за період з 29 березня 2013 р.
по 01 липня 2014 р. в сумі 27 999,20 грн., у
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.,
а всього - 34 202,52 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Азовзагальмаш»
(розрахунковий рахунок 3001 в КБ
«Приватбанк» Маріупольський філіал,
МФО 335429) на користь держави судовий
збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в апеляційній суд
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
П.І. Папаценко