Ухвала

іменем україни

16 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області Чернеги
Оксани Олексіївни, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 04 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
07 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаною скаргою, в
обґрунтування якої посилався на те, що
в провадженні державного виконавця з
березня 1999 року знаходиться виконавче
провадження по виконанню судового
рішення щодо стягнення з нього
аліментів. На думку скаржника,
державний виконавець перевищила свої
повноваження, оскільки на власний
розсуд змінила рішення суду в частині
визначення розміру аліментів, а саме
здійснила розрахунок суми
заборгованості де зазначила, що він має
сплачувати 1/4 частину з усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму встановленого для дитини у
віці від 6 до 18 років, проте рішенням
суду було визначено, що він має
сплачувати аліменти в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку.

Ухвалою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 04
березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 07 травня 2014 року в
задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати ухвали місцевого та
апеляційного судів, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
і просить постановити нову ухвалу, якою
вимоги скарги задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184
цього Кодексу.

Судами встановлено що постановою
Котовського міського суду Одеської
області від 31 березня 1999 року з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на
утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/4
частини усіх його видів заробітку
щомісячно, починаючи з 26 березня
1999 року, до досягнення дитиною
повноліття.

На підставі постанови суду був виданий
виконавчий лист № 2-338 від 31 березня
1999 року, який знаходився на виконанні у
державного виконавця Чернеги О.О.

Державним виконавцем 13 лютого 2014 року
проведено розрахунок заборгованості
зі сплати аліментів ОСОБА_4 станом на 16
лютого 2014 року, та визначено розмір
цієї заборгованості у сумі 9005 грн. 46
коп.

При цьому державний виконавець
розрахунок заборгованості здійснив
виходячи з 30% прожиткового мінімуму,
встановленого державою для дитини
відповідного віку за період з моменту
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до Сімейного кодексу
України щодо збільшення розміру
аліментів на дітей» від 22 вересня 2005
року.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суди
дійшли до обґрунтованого висновку, що
проведений державним виконавцем
розрахунку боргу зі сплати ОСОБА_4
аліментів відповідає вимогам
встановленим ч. 2 ст. 182 СК України,
оскільки з набранням чинності вказаних
положень закону, підлягає сума до
стягнення з розрахунку не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Доводи касаційної скарги не впливають
на законність та обґрунтованість ухвал
судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами обох інстанцій при розгляді
справи дотримано вимоги закону, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити,
а ухвали судів залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 04
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 07 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Умнової

І.М. Фаловська