Справа № 464/8216/14-ц
пр.№ 2/464/1800/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014
м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Тімченко О.В.

за участі секретаря судового засідання
Калітовської А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Сихівський районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України у Львівській області
про усунення перешкод у користуванні
квартирою шляхом визнання особи такою,
що втратила право її користуванням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом,
в якому з уточненням просить усунути
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким,
що втратив право її користуванням. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що на підставі
договору міни квартири 28.08.2004 р. вона та
її чоловік ОСОБА_3 набули право
власності на квартиру АДРЕСА_1. Однак
відповідач до цього часу
зареєстрований у вказаній квартирі, що
позбавляє її можливості повноцінно
здійснювати свої права власника, на
власний розсуд володіти, користуватись
і розпоряджатись належним їй майном.

У судове засідання позивачка не
з'явилася; подала суду заяву, в якій
позов підтримує, просить розглядати
справу у її відсутності та не заперечує
проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином в
порядку ст.ст.74-76 ЦПК України
викликався до суду, а тому згідно із
вимогами ст.ст.224, 225 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Представник третьої особи у судове
засідання не з*явився, хоча третя особа
викликалася до суду, а тому суд вважає
за можливе розглядати справу у його
відстуності.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини справи,
суд приходить до наступного висновку, з
огляду на таке.

Відповідач ОСОБА_2 з 1998 р.
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1.

Згідно з нотаріально посвідченим
договором міни квартири від 28.08.2004 р.
позивачка ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3
(помер ІНФОРМАЦІЯ_1) отримали у
власність квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з акта житлового
органу, відповідач з вересня 2004 р. (10
років) не проживає у спірній квартирі.

Відповідно до положень ч.1 ст.156 ЖК
України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням в обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником. Аналіз
змісту вказаних правових норм свідчить
про те, що право члена сім'ї власника
будинку (квартири) користуватися цим
житлом існує лише за наявності у
власника права приватної власності на
це майно. Із зазначеного слід дійти
висновку, що виникнення права членів
сім'ї власника будинку (квартири) на
користування цим будинком та обсяг цих
прав залежить від виникнення у
власника будинку права власності на
цей будинок, а відтак, припинення права
власності особи на будинок припиняє
право членів її сім'ї на користування
цим будинком.

Права власника жилого будинку,
квартири, визначені ст.383 ЦК України
та ст.150 ЖК України, передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом. Гарантуючи
захист права власності, закон надає
власнику право вимагати усунення
будь-яких порушень його права хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Аналізуючи наведені вище норми закону
та обставини справи, суд прийшов
висновку, що відповідно з положеннями
ст. 64 ЖК України відповідач не є
членом сім'ї позивачки та після зміни
власника спірної квартири не набув
самостійного права на житло з підстав,
передбачених законом (найм, оренда,
вселення наймачем чи на підставі
ордера тощо (ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61,
64 ЖК України).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику права вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України.

Таким чином, позовні вимоги
позивачки про усунення перешкод у
користуванні власністю - квартирою та
визнання відповідача таким, що втратив
право користування спірним житловим
приміщенням є підставними та
обґрунтованими, і суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову.

Також, згідно зі ст.88 ЦПК України, на
відповідача слід покласти сплачені
позивачем при подачі позову до суду
документально підтверджені судові
витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.150, 156 ЖК України, ст.ст.15,
16, 328, 383, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» та керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позов задоволити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування даною квартирою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м.Львова
протягом 10 днів з дня отримання його
копії. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо таку
не було подано. У разі подання такої
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
до Сихівського районного суду м.Львова
протягом 10 днів з дня отримання його
копії. Заочне рішення набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Головуючий
О.В.Тімченко