АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у1-й інстанції - Сирбул О.Ф.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Саліхова В.В.

НевідомоїТ.О.

при секретарі
Кучер Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
14 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя
особа - Головне управління юстиції у м.
Києві, про визнання договору недійсним.

Суд визнав недійсним договір
купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року,
посвідчений нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Судом
вирішено питання розподілу судових
витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі
(а.с.40-43).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення ОСОБА_4 та її представника,
які підтримали подану апеляційну
скаргу та просили суд її задовольнити,
пояснення позивача та відповідача, які
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

11 липня 2006 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5
було укладено договір купівлі-продажу,
посвідчений нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
відповідно до якого ОСОБА_8 продав і
передав, а ОСОБА_5 купив і прийняв
земельну ділянку, загальна площа якої
0,1000 га, місце розташування земельної
ділянки: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки - 90198018, призначення
земельної ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель.

Згідно з договором купівлі-продажу від
26 жовтня 2007 року, посвідченого
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
відповідно до якого ОСОБА_5 продав та
передав, а ОСОБА_6 купив і прийняв
земельну ділянку, загальна площа якої
0,1000 га, місце розташування земельної
ділянки: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки - 90198018, призначення
земельної ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель.

20 квітня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4
було укладено договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, відповідно до якого
ОСОБА_6 продав і передав, а ОСОБА_4
купила і прийняла земельну ділянку,
загальна площа якої 0,1000 Га, місце
розташування земельної ділянки:
АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної
ділянки - 90198018, призначення земельної
ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель.

Суд також вважав встановленим, що
уклавши договір купівлі-продажу від 20
квітня 2011 року з ОСОБА_4 ОСОБА_6 порушив
домовленість, укладену ним із ОСОБА_5 -
без згоди останнього переоформив
спірну земельну ділянку без цілі
створення правових наслідків.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку про наявність
правових підстав для визнання
недійсним договору купівлі-продажу від
26 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, з підстав фіктивності цього
правочину.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки районного суду щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог не відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону.

Зі змісту мотивувальної частини
рішення вбачається, що суд вважає
встановленим переоформлення земельної
ділянки без цілі створення правових
наслідків шляхом укладення договору
купівлі-продажу від 20 квітня 2011 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, але при цьому
визнає фіктивним правочин, укладений
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Районний суд, зазначивши у
мотивувальній частині рішення про
вчинення ОСОБА_4 правочину без цілі
створення правових наслідків, фактично
вирішив питання про права та обов'язки
ОСОБА_4, хоча ця особа не була залучена
до участі у справі.

Крім того, районним судом у
мотивувальній частині рішення
процитовані положення цивільного
законодавства, якими урегульовано
правові наслідки фіктивного правочину,
а також роз'яснення Верховного Суду
України з цього приводу, однак при
вирішенні спору указані положення та
роз'яснення до спірних правовідносин
судом не застосовані.

Вищенаведені обставини, ураховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення виходячи з
наступного.

Пред'являючи позов про визнання
договору купівлі-продажу недійсним
ОСОБА_5 зазначив, що укладений ним із
ОСОБА_6 26 жовтня 2007 року договір
купівлі-продажу земельної ділянки є
фіктивним, оскільки вчинений без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином, одним із правових
наслідків договору купівлі-продажу є
перехід майна та права власності на це
майно до покупця.

У даному випадку з наявних у справі
письмових доказів - договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
відповідно до якого ОСОБА_6 продав і
передав, а ОСОБА_4 купила і прийняла
земельну ділянку, загальна площа якої
0,1000 Га, місце розташування земельної
ділянки: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки - 90198018, призначення
земельної ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, убачається, що
ОСОБА_6 не тільки прийняв від ОСОБА_5
майно - земельну ділянку, а й
розпорядився цим майном шляхом його
продажу.

Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови
№9 Пленуму Верховного Суду України від
6 листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" для визнання
правочину фіктивним необхідно
встановити наявність умислу всіх
сторін правочину. У разі якщо на
виконання правочину було передано
майно, такий правочин не може бути
кваліфікований як фіктивний.

Ураховуючи наведене, відсутні правові
підстави для визнання недійсним за ст.
234 ЦК України договору купівлі-продажу
від 26 жовтня 2007 року, посвідченого
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
відповідно до якого ОСОБА_5 продав та
передав, а ОСОБА_6 купив і прийняв
земельну ділянку, загальна площа якої
0,1000 га, місце розташування земельної
ділянки: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки - 90198018, призначення
земельної ділянки - будівництво та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель. З огляду на
викладене, у задоволенні заявленого
позову слід відмовити.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді: В.В.
Саліхов

Т.О.Невідома