РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

20 жовтня 2014 року
Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при
секретарі Самчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» про визнання
недійсним договору поруки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» про визнання
недійсним договору поруки від 7
березня 2006 року, що укладений від
імені ОСОБА_1 з ПАТ КБ «Надра»,
вказавши, що 26 квітня 2012 року ПАТ КБ
«Надра» звернулося до Хмельницького
міськрайонного суду з позовом про
стягнення солідарно з нього та ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№07/03/2006840К від 07 березня 2006 року у
розмірі 14239,81 дол. США, що становить 114326
гривень 95 копійок та витрат по сплаті
судового збору. Про існування
вказаного договору та договору поруки
йому стало відомо лише під час
розгляду справи у суді.

Договір поруки він не підписував та
Хмельницьким міськрайонним судом було
призначено судово-технічну та
почеркознавчу експертизу підписів у
кредитному договорі та договорі поруки
та відповідно до висновку від 28.12.2012
року підпис у договорі поруки без
номера від 07 березня 2006 року укладеного
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 у графі
поручитель виконаний не ОСОБА_1 , а
іншою особою.

Згідно з частиною першою статті 638
та частиною першою статті 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України -
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за невиконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
порука є угодою щодо прийняття особою
на себе обов'язку поручителя перед
кредитором за виконання боржником
свого зобов'язання та нести
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання зобов'язання
боржником шляхом відшкодування в
грошовій формі того, що не було
виконане боржником.

Згідно до ст. 547 ЦК України право чин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Право чин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Оскільки він письмової згоди на
забезпечення виконання ОСОБА_2 її
зобов'язань за кредитним договором
№07/03/2006840К від 07 березня 2006 року та
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання нею своїх
зобов'язань не давав так як договір
поруки ним не підписувався, вказаний
договір поруки є недійсним.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач повторно не з'явився, про
час та місце слухання справи
повідомлений належним чином. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав: судом
об'єктивно встановлено, що судом
об'єктивно встановлено, що 07 березня
2006 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра»
було укладено кредитний договір.

В квітні 2012 року ОСОБА_1 отримав
позовну заяву від ПАТ КБ «Надра» в
якій зазначається, що 07.03.2006 року між
ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено
договір поруки в якості забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_2 по
кредитному договору та у вказаному
договорі поруки було зазначено, що він
виступає поручителем.

Статтею 60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень, крім випадків встановлених
ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до висновку експерта №
1779/1780/12-21 від 28 грудня 2012 року - підписи
на договорі поруки від 07.03.2006 року
укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ
«Надра» у графі поручитель виконаний
не ОСОБА_1, а іншою особою.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 215, 216 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.. 1-3, 5 і 6 ст. 203 цього
кодексу. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
право чин може бути визнаний судом
недійсним.

Згідно до ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

В судовому засіданні судом
встановлено, що ОСОБА_1 не підписував
договору поруки, що укладений від імені
ОСОБА_1 з ВАТ КБ «Надра» 07 березня 2006
року, а тому він має бути визнаний
недійсним.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними». ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір поруки
від 7 березня 2006 року, що укладений від
імені ОСОБА_1 з ПАТ КБ «Надра».

Стягнути з публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» на користь держави 243
гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Хмельницького
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
О.В. Мазурок