Справа № 758/8967/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарях - Білак В. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
оформленого реєстрацією 10.09.1999 р.
відділом РАГС Мінського районного
управління юстиції у м. Києві, запис
акту № 1159.

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у
шлюбі з відповідачем мають спільну
малолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя склалося по причині
різних характерів та поглядів на
сімейні відносини, відсутності
взаєморозуміння, постійно виникали
непорозуміння та конфлікти, що
призвело до фактичного розпаду сім'ї.

З 2010 р. разом не проживають, спільне
домашнє господарство не ведуть, за
останні три роки роздільного
проживання стали зовсім чужими один
одному.

Остаточно впевнилась, що збереження
їхньої сім'ї не можливе, суперечитиме
її інтересам і інтересам малолітньої
доньки.

На даний час матеріальних та інших
претензій один до одного вони не мають,
донька залишається проживати з нею,
чоловік проти розірвання шлюбу не
заперечує. Позивачка просила позов
задовольнити.

У судове засідання сторони не
з'явилися, подали заяви про розгляд
справи за їх відсутності, позивачка
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підтримує з наведених підстав,
відповідач їх визнав, просять ухвалити
відповідне рішення.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності сторін, на
підставі наявних даних і доказів, у
порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити
відповідне рішення, ураховуючи
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що має
істотне значення.

Суд установив, що сім'я сторін
розпалася остаточно з вини обох із
подружжя, по причині різних характерів,
поглядів на життя, права і обов'язки
подружжя, відсутності взаєморозуміння.

З 2010 року сторони шлюбно-сімейні
відносини не підтримують, спільне
домашнє господарство не ведуть,
проживають порізно, шлюб існує лише
формально.

Подальше спільне життя та збереження
шлюбу неможливе, оскільки не
відповідає внутрішній волі обох
подружжя, суперечитиме інтересам
позивачки і малолітньої доньки сторін,
що має істотне значення.

За таких обставин позовні вимоги про
розірвання шлюбу обґрунтовані,
правомірні і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 113
СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208,
212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами, ОСОБА_1
та ОСОБА_2, оформлений реєстрацією
10.09.1999 р. відділом РАГС Мінського
районного управління юстиції у м.
Києві, запис акту № 1159.

Шлюб вважати розірваним з моменту
набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд міста в
установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду після набрання законної
сили надіслати до відділу реєстрації
актів цивільного стану Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Суддя Л. О. Трегубенко