Справа № 369/7798/13 Головуючий у І
інстанції Дубас Т.В.Провадження №
22-ц/780/5027/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби
О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Франюк
Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 16
вересня 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Банк Кіпру» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ПАТ «Банк Кіпру»
звернулося до суду із позовом, який
мотивувало наступним:

27 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 14/64-559/2012,
згідно умов якого відповідач отримала
кредит у розмірі 1 600 000,00 грн. З метою
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та
відповідачем був укладений іпотечний
договір, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 07.04.2012 року за
реєстровим номером 243, згідно умов
якого відповідач передав в іпотеку
належні їй: домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 368,8 кв.м., та
земельну ділянку за цією ж адресою
площею 0,1517 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд. Відповідач свої зобов'язання
за кредитним договором не виконувала,
чергові платежі не сплачувала, у
зв'язку з чим за кредитом утворилася
заборгованість у розмірі 1 906 364,32 грн., з
них: 1 575 213,88 грн. - залишок боргу за
кредитом, 14 972,58 грн. - заборгованість за
простроченим кредитом, 12 273,19 грн. -
нараховані строкові проценти, 303 904,67
грн. - заборгованість за простроченими
процентами. У зв'язку з наведеним
просив суд в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк
Кіпру» звернути стягнення на предмет
іпотеки - домоволодіння та земельну
ділянку під ним, що належать на праві
власності боржнику.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
16 вересня 2013 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, відповідач ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для її вирішення,
просила рішення суду першої інстанції
скасувати. Обґрунтувала скаргу тим, що
судом невірно визначено розмір
заборгованості, оскільки вона жодних
повідомлень від банку про зміну
процентної ставки не отримувала,
додаткових угод, нових графіків або
розрахунків сукупної вартості кредиту
не підписувала. Зазначає, що суд не
вказав, за який період виникла
заборгованість за кредитом та
процентної ставки за кредитом.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду в повній мірі відповідає
наведеним вимогам, підстави для його
скасування чи зміни відсутні.

Як було встановлено в ході розгляду
справи 27 квітня 2012 року ОСОБА_2 на
підставі кредитного договору №
14/64-559/2012 отримала кредит у розмірі 1 600
000,00 грн. В подальшому відповідач свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконувала, чергові платежі не
сплачувала, у зв'язку з чим за кредитом
утворилася заборгованість.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип
змагальності сторін в цивільному
процесі, який полягає в тому, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях. За
таких умов суд може приймати та
покладати в основу рішення по справі
лише ті обставини, які були доведені
сторонами.

Свою апеляційну скаргу відповідач
обґрунтовувала тим, що позивач в
порушення вимог закону збільшував
відсоткову ставку за кредитом, навіть
не попередивши її про це, що добре
вбачається з наданого до суду
розрахунку банку. За таких умов вважає
дії банку незаконними, а нарахований
розмір заборгованості таким, що не
відповідає дійсності. В той же час
колегія суддів апеляційного суду не
може погодитися з наведеними
посиланнями апелянта.

У відповідності до положень ст. 1056 1 ЦК
України процентна ставка за кредитом
може бути фіксованою або змінюваною.
Тип процентної ставки визначається
кредитним договором. У разі
застосування змінюваної процентної
ставки кредитор самостійно, з
визначеною у кредитному договорі
періодичністю, має право збільшувати
та зобов'язаний зменшувати процентну
ставку відповідно до умов і в порядку,
встановлених кредитним договором. Про
таку зміну процентної ставки
кредитодавець має повідомити
позичальника та інших зобов'язаних за
договором осіб не пізніш як за 15
календарних днів до дати
застосовування нової ставки. У
кредитному договорі встановлюється
порядок розрахунку змінюваної
процентної ставки із застосуванням
погодженого сторонами індексу. Порядок
розрахунку змінюваної процентної
ставки повинен дозволяти точно
визначити розмір процентної ставки за
кредитом на будь-який момент часу
протягом строку дії кредитного
договору. Кредитор не має права
змінювати встановлений кредитним
договором порядок розрахунку
змінюваної процентної ставки без згоди
позичальника.

Також наведена норма містить вимоги до
індексу, що використовується у формулі
визначення змінюваної процентної
ставки, а саме:

1) поточне значення індексу повинно
періодично, але не рідше одного разу на
місяць, публікуватися в засобах
масової інформації або
оприлюднюватися через інші
загальнодоступні регулярні джерела
інформації;

2) індекс повинен ґрунтуватися на
об'єктивних індикаторах фінансової
сфери, що дозволяють визначити ринкову
вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно
встановлюватися незалежною установою.

Також у разі застосування змінюваної
процентної ставки у кредитному
договорі повинен визначатися
максимальний розмір збільшення
процентної ставки.

Яв вбачається з тексту доданого до
матеріалів справи кредитного договору
від 27 квітня 2012 року, сторони
погодили застосування до даного
кредиту змінюваної процентної ставки,
де в якості змінного індексу обрано
Український індекс ставок за
депозитами фізичних осіб, який
публікується на офіційному веб-сайті
НБУ та на веб-сайті ПАТ "Банк Кіпру".
Також сторони погодили, що зміна
вказаного індексу та розраховуваного
на його основі розмірі відсотків
доводиться до кредитора шляхом
розміщення відповідної інформації на
інформативних стендах в
загальнодоступних для позичальника
приміщеннях.

В кредитному договорі від 27 квітня 2012
року встановлено чіткий порядок
(формула) розрахунку плаваючої
процентної ставки за кредитом.

Окрім наведеного, сторони в кредитному
договорі погодили, що у разі порушення
позичальником своїх зобов'язань з
повернення кредиту, а також інших
прямо визначених договором
зобов'язань, відсотки за кредитом
розраховуються за збільшеною ставкою,
порядок розрахунку (формула) якої була
також чітко визначена укладеним
договором, які діють на час існування
порушення договірних зобов'язань.

Окрім іншого, в договорі міститься й
обмеження щодо максимального розміру
ставки (як звичайної, так і збільшеної)
процентів за кредитом.

З урахуванням наведеного колегія
суддів приходить до висновку про
відповідність умов кредитного
договору № 14/64-559/2012 від 27 квітня 2012 року
та здійснених на їх підставі
нарахувань за отриманим ОСОБА_2
кредитом вимогам законодавства
України. За таких умов посилання
апелянта на незаконність дій позивача
не знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду. Суд першої
інстанції, розглядаючи спір, повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, а його рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. За таких умов
передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції при апеляційному розгляді не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
16 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: