РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2014 року

м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі: головуючого судді
Петренко Л.В., при секретарі
Похвалітовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Токмак
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди, завданої злочином,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просив стягнути з
відповідача майнову шкоду, завдану
злочином.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що вироком Токмацького
районного суду Запорізької області
відповідача ОСОБА_2 було визнано винним
у вчиненні інкримінованого йому
злочину та призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 роки без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2
було звільнено від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням, встановивши 1 рік
іспитового строку.

Так, 28 листопада 2013 року, близько 11-00
годин, ОСОБА_1 находячись на вулиці
Шевченко в місті Молочанськ,
Токмацького району, передав ОСОБА_2
гроші у сумі 15000 гривень для зберігання
строком на один місяць, таким чином
ввіривши майно ОСОБА_2, який повинен був
повернути ОСОБА_1 зазначену суму в
обумовлений строк.

В один з днів першої декади грудня 2013
року у відповідача виник злочинний
умисел на розтрату чужого майна,
реалізуючи який на протязі грудня 2013
року він розтратив ввірені йому ОСОБА_1
грошові кошти у сумі 15000 гривень, шляхом
придбання продуктів харчування та
предметів побуту, чим спричинив ОСОБА_1
матеріальний збиток на вищезазначену
суму.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину
визнав повністю, пояснивши про
обставини вчиненого та пояснив, що
дійсно вчинив розтрату його майна, яке
ОСОБА_1 йому довірив.

Спричинена матеріальна шкода складає
15000 гривень.

Цивільний позов у кримінальному
провадженні ОСОБА_1 заявлений не був.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву, в якій просив справу
розглянути за його відсутності,
підтримав позовні вимоги та просив
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій просив
справу розглянути за його відсутності,
визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не з'явились,
відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28 листопада 2013
року, близько 11-00 годин, ОСОБА_1
находячись на вулиці Шевченко в місті
Молочанськ, Токмацького району,
передав ОСОБА_2 гроші у сумі 15000 гривень
для зберігання строком на один місяць,
таким чином ввіривши майно ОСОБА_2, який
повинен був повернути ОСОБА_1 зазначену
суму в обумовлений строк.

В один з днів першої декади грудня 2013
року у відповідача виник злочинний
умисел на розтрату чужого майна,
реалізуючи який на протязі грудня 2013
року він розтратив ввірені йому ОСОБА_1
грошові кошти у сумі 15000 гривень, шляхом
придбання продуктів харчування та
предметів побуту, чим спричинив ОСОБА_1
матеріальний збиток на вищезазначену
суму.

За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Так, при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди за вказаними
нормами права доказуванню підлягають:
факт спричинення шкоди, протиправність
дій заподіювача і його вина, причинний
зв'язок між протиправною дію і
негативними наслідками.

Вироком Токмацького районного суду
Запорізької області від 01 квітня 2014
року ОСОБА_2 було визнано винним у
пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст.
191 КК України та призначено покарання у
виді позбавлення волі строком на 2 роки
без позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2
було звільнено від відбування
призначеного судом покарання з
випробуванням, встановивши 1 рік
іспитового строку.

Вирок суду набрав законної чинності
06.05.2014 року.

В ст. 62 Конституції України зазначено,
що особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 свою вину
визнав повністю, пояснив, що дійсно
вчинив розтрату майна ОСОБА_1, яке йому
було ввірено.

За таких обставин, суд відповідно до
вимог ст. 61 ЦПК України вважає
доведеною обставиною винність
відповідача ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, що
спричинило ОСОБА_1 майнову шкоду.

Преюдиційні обставини не потребують
доказування і є обов'язковими для суду,
який розглядає справу.

Преюдиційність ґрунтується на
правовій властивості законної сили
судового рішення і визначається його
суб'єктивними і об'єктивними межами, за
якими сторони та інші особи, які брали
участь у справі не можуть знову
оспорювати в іншому процесі
встановлені судовим рішенням у такій
справі правовідносини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року N 6 "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, так
способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди та відшкодування
моральної ( немайнової ) шкоди.

В зв'язку з викладеним суд вважає
необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю, стягнувши з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача майнову
шкоду в сумі 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч
гривень 00 коп.).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(уродженця с.Велика Білозерка,
Великобілозерського району,
Запорізької області, паспорт серія
НОМЕР_2 виданий Токмацьким МВ ГУМВС
України в Запорізькій області, 09 лютого
2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
який проживає за адресою: АДРЕСА_3) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт
серії НОМЕР_3 виданий Токмацьким МВ
ГУМВС України в Запорізькій області, 25
грудня 2010 року, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за
адресою: АДРЕСА_2) матеріальну шкоду в
сумі 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень
00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(уродженця с.Велика Білозерка,
Великобілозерського району,
Запорізької області, паспорт серія
НОМЕР_2 виданий Токмацьким МВ ГУМВС
України в Запорізькій області, 09 лютого
2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
який проживає за адресою: АДРЕСА_3) на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Токмацький районний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя: