рішення

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г.,
Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля») про
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_4 від набряку головного
мозку. Висновком Комунальної установи
«Обласний центр медико-соціальної
експертизи» Дніпропетровської
обласної державної адміністрації (далі
- КУ «Обласний центр медико-соціальної
експертизи» Дніпропетровської
обласної державної адміністрації) від
17 травня 2006 року встановлено причинний
зв'язок смерті ОСОБА_4 з наслідками
нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом, що підтверджений актом
форми Н-1 від 18 червня 1982 року № 71.

У зв'язку з втратою батька вона зазнала
душевного болю, відчула сильний
емоційний стрес, наслідками якого
стала часткова втрата сну на тривалий
час, постійні головні болі, підвищена
нервозність.

Завдану їй смертю батька моральну
шкоду оцінює в 10 тис. грн.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 14
листопада 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
на користь ОСОБА_3 10 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
на користь держави 100 грн судового
збору.

Додатковим рішенням Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2013 року
стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
на користь держави 129 грн 40 коп.
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня
2013 року рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 14 листопада 2013 року
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Установлено, що відповідно до
свідоцтва про народження НОМЕР_1,
виданого Сизранським міським бюро РАЦС
Самарської області, ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2. Її батьками є ОСОБА_4 та
ОСОБА_6

Копією свідоцтва про укладення шлюбу
від 16 вересня 1994 року серії НОМЕР_2
підтверджується, що 16 вересня 1994 року
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Прізвище
дружини після реєстрації шлюбу -
ОСОБА_3.

Батько позивача ОСОБА_4 при виконанні
трудових обов'язків на підприємстві
вугільної промисловості (шахта
«Степова»), правонаступником якої є ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля», отримав
виробничу травму, про що було складено
акт про нещасний випадок на
виробництві Н-1 від 18 червня 1982 року № 71.

Висновком МСЕК від 22 жовтня 2001 року
ОСОБА_4 встановлено втрату професійної
працездатності та другу групу
інвалідності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно з довідкою про причинний зв'язок
смерті з професійним захворюванням
(отруєнням) або трудовим каліцтвом
серії ДНА-03 № 000406, виданою КУ «Обласний
центр медико-соціальної експертизи»
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, встановлено причинний
зв'язок смерті потерпілого ОСОБА_4 з
раніше отриманою ним виробничою
травмою під час роботи на шахті
«Степова», правонаступником якої є ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля».

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення, посилався на те, що позивачу у
зв'язку зі смертю батька ОСОБА_4
спричинена моральна шкода, яка
підлягає стягненню на підставі ст. 1168
ЦК України.

Апеляційний суд, скасовуючи зазначене
судове рішення та відмовляючи в позові,
виходив із того, що позивачу на момент
смерті батька було більше 18 років, вона
перебувала у шлюбі із ОСОБА_7, однією
сім'єю з батьком не проживала.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Оскільки питання відшкодування
моральної шкоди регулюються
законодавчими актами, що були чинними в
різні строки, суду необхідно в кожній
справі з'ясовувати характер
правовідносин сторін і встановлювати,
якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної
шкоди при даному виді правовідносин,
коли набрав чинності законодавчий акт,
що визначає умови і порядок
відшкодування моральної шкоди в цих
випадках, та коли були вчинені дії,
якими заподіяно цю шкоду.

На правовідносини, які виникли до
набрання чинності відповідним
законодавчим актом про відшкодування
моральної шкоди, обов'язок з її
відшкодування не поширюється, в тому
числі й на ті випадки, коли позивач
після набрання чинності цим актом ще
зазнає моральних чи фізичних страждань
від раніше вчинених неправомірних дій
(постанова Пленуму Верховного Суду від
31 березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

На вирішення суду передано спір між
сторонами з приводу спричинення
позивачу моральної шкоди, завданої
смертю батька внаслідок отриманої в 1982
році виробничої травми.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір на
підставі ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, що
набрав чинності з 01 січня 2004 року,
наведених роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 № 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» не врахував; не
звернув уваги на те, що спірні
правовідносини, зокрема виробнича
травма ОСОБА_4, яка, в свою чергу,
спричинила його смерть, виникли до
набрання чинності ЦК України 2003 року,
яким було визначене право члена сім'ї
потерпілого на відшкодування
моральної шкоди, завданої його смертю.

За таких обставин судом першої
інстанції застосовано закон, який не
підлягав застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Також не можна погодитися і з рішенням
апеляційного суду, оскільки, по суті
відмовивши в позові, апеляційний суд
навів інші підстави, ніж ті, що є
належними в спорі, що розглядається, та
наведені вище.

Оскільки застосування судами при
вирішенні спору закону, що не підлягав
застосуванню, призвело до
неправильного вирішення справи,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня
2013 року та рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 14 листопада 2013 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді:
Є.П. Євграфова

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко

А.С. Олійник