УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
cудової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого
Олійник А.С.,

суддів: Гончара
В.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко
В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 02 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулось до суду з
вищевказаним позовом, в обґрунтування
посилаючись на те, що 12 вересня 2007
pоку між товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» (далі
- ТОВ «ПростоФінанс») та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 6, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 38 340 грн та зобов'язався
повертати кредит, виплачувати проценти
за користування кредитом, сплачувати
неустойки та інші передбачені платежі
в сумі, строки та на умовах,
встановлених договором.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого ТОВ «Кредитні ініціативи»
зобов'язалось передати грошові кошти в
розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а
ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язалось
відступити ТОВ «Кредитні ініціативи»
свої права вимог до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку № 1 до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю,
зокрема, за кредитним договором від 12
вересня 2007 року № 6, укладеним між
ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_3

Відповідач належним чином зобов'язання
за кредитним договором не виконує, у
зв'язку з чим станом на 10 листопада 2012
року утворилася заборгованість у
розмірі 26 756 грн 78 коп., яку позивач
просив стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 02 грудня 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» заборгованість
за кредитним договором у розмірі 26 756
грн 78 коп., яка складається з:
заборгованості з кредиту в розмірі 19
287 грн 21 коп., заборгованості з
процентів у розмірі 1822 грн 87 коп.,
заборгованості з комісії в розмірі 1111
грн 86 коп. та штрафу в розмірі 4534 грн 84
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і направити справу на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність
висновків судів обставинам справи,
неправильне застосуванням судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що відповідач належним чином не
виконує зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість з кредиту, відсотків,
комісії та штрафу, яка підлягає
стягненню на користь позивача.

Судами встановлено, що 12 вересня 2007 pоку
між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 6, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 38 340 грн.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3 кредитного
договору за користування кредитними
коштами позичальник сплачує
кредитодавцю проценти за користування
кредитом у розмірі 10,5 % річних від
непогашеної суми кредиту, разову
комісії за надання кредиту у розмірі 1 %
від початкової суми кредиту та
щомісячно сплачує комісію за
управління кредитом у розмірі 0,1 % від
початкової суми кредиту.

Згідно з п. 7.2 кредитного договору у
випадку невиконання або неналежного
виконання позичальником грошових
зобов'язань щодо сплати щомісячних
платежів згідно умов договору,
кредитодавець має право вимагати від
позичальника сплати неустойки (штрафу)
в розмірі 20 % від повної суми
щомісячного платежу, зобов'язання по
сплаті якого порушено позичальником.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з положенням ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

ОСОБА_3 належним чином зобов'язання за
кредитним договором не виконує, у
зв'язку з чим станом на 10 листопада 2012
року утворилася заборгованість у
розмірі 26 756 грн 78 коп.

Крім того, апеляційний суд, перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, в своїй ухвалі
зазначив про те, що транспортний засіб,
який придбано за кредитні кошти, було
застраховано в приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК»
«Провідна»). Відповідно до п. 23.14.2
договору страхування суми страхового
відшкодування сплачуються за умови
проведення документального передання
майнових прав на застрахований
транспортний засіб. ПрАТ «СК»
«Провідна» повідомила відповідача про
те, що передбачених умовами договору
страхування документів про перехід
права власності на транспортний засіб
до страховика не надано, тому відсутні
підстави для виплати страхового
відшкодування.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, суд першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, дійшов
обґрунтованого висновку Ухвалюючи
рішення, суди дійшли обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором позики.

Доводи касаційної скарги про відмову
суду в задоволенні клопотання про
залучення до участі в справі в якості
співвідповідача ПрАТ «СК» «Провідна»
не заслуговують на увагу, оскільки
відповідно до положень ст. 33 ЦПК
України таке клопотання може заявити
лише позивач.

Інші доводи касаційної скарги про
порушення судами норм матеріального та
процесуального права є безпідставними,
не спростовують висновків судів та не
дають підстав для скасування
оскаржуваних рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 02 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.С. Олійник

Судді :

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко