Справа №498/1499/14-ц
Провадження по справі №2/498/405/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року

Великомихайлівський районний суд
Одеської області в складі:

головуючої судді - Ткачук О.Л.,

при секретарі - Козачінській Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Велика Михайлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилався на те, що вони з
відповідачкою з 08 червня 2006 року
перебувають в шлюбі, зареєстрованому
виконкомом Цебриківської селищної
ради Великомихайлівського району
Одеської області, актовий запис № 05.
Від вказаного шлюбу мають неповнолітню
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною
розпаду сім'ї послужила несумісність
характерів подружжя та різні погляди
на життя. На цьому ґрунті у сторін
постійно виникають непорозуміння, що
призвели до того, що вони втратили
почуття любові один до одного. Шлюбні
відносини фактично припинились у
серпні 2014 року, але добровільно
розірвати шлюб відповідачка
відмовляється.

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надав через канцелярію суду заяву,
в якій зазначив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просив
розглянути справу за його відсутності.
Також просить залишити проживати дочку
ОСОБА_4 разом з відповідачкою.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву, в якій
зазначила, що позов визнає у повному
обсязі, на розірвання шлюбу з ОСОБА_2
згодна, просить після розірвання шлюбу
залишити їй прізвище «ОСОБА_3» та
розглянути справу за її відсутності. Не
заперечує проти того, щоб після
розірвання шлюбу дитина залишились
проживати з нею, а також бажає після
розірвання шлюбу залишити собі
прізвище «ОСОБА_3».

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі,
зареєстрованому 08 червня 2006 року
виконкомом Цебриківської селищної
ради Великомихайлівського району
Одеської області, актовий запис № 05.

Від спільного життя мають неповнолітню
дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони припинили подружні відносини і
однією сім'єю не проживають з серпня 2014
року, відновлювати подружні відносини
не мають наміру, у наданні строку для
примирення з метою збереження родини
не мають потреби, оскільки вважають, що
їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка, примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

При таких обставинах суд вважає, що
сформовані в родині відносини
виключають спільне проживання
чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне
життя надалі неможливим, тому що,
збереження родини суперечило б
інтересам сторін, адже сторони
категорично налаштовані на розірванні
шлюбу, на примирення не згодні, а
оскільки шлюб ґрунтується на вільній
згоді сторін, то ніхто не вправі
примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані
обставини подальше застосування
будь-яких заходів щодо примирення
подружжя, як це передбачає ст.111
Сімейного Кодексу України, є
недоцільним та неефективним і
суперечить моральним засадам
суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України,
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідачка
бажає надалі іменуватися прізвищем
«ОСОБА_3», що підтверджується її
письмовою заявою.

На підставі ч.1ст.160 Сімейного Кодексу
України, місце проживання дитини, яка
не досягла десяти років, визначається
за згодою батьків.

Враховуючи, що між стронами досягнута
домовленість, суд вважає можливим
залишити проживати неповнолітню
дитину з матір'ю.

Частина 3 ст.115 Сімейного Кодексу
України регламентує документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу судом,
є рішення суду про розірвання шлюбу,
яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає
за необхідне стягнути з відповідачки
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.
на користь позивача ОСОБА_2

На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115,
ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 197 ч.2, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
зареєстрований 08 червня 2006 року
виконкомом Цебриківської селищної
ради Великомихайлівського району
Одеської області, актовий запис № 05-
розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з
матір'ю

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 надалі
іменувати прізвищем «ОСОБА_3».

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. на користь ОСОБА_2.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надіслати відділу ДРАЦС
реєстраційної служби по
Великомихайлівському району
Великомихайлівського МУЮ в Одеській
області для внесення відомостей до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та проставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення 10-ти денного строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

О.Л.Ткачук