Справа№592/8019/14-ц
Провадження №2/592/1948/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.

при секретарі - П'янтківському А.П.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
повернення строкового банківського
вкладу,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
18 грудня 2013 року уклала з відповідачем
договір банківського вкладу
«Новорічний подарунок» №699062/2013, за
яким вона поклала у банк гроші в
загальній сумі 150 001 грн. на строк по
18.06.2014 року з відповідними умовами. 24
лютого 2014 року позивачка звернулася до
відділення № 74 ПАТ «ВіЕйБі банк» з
заявою про дострокове розірвання
цього договору, однак отримала відмову,
пізніше, звернувшись до працівників
банку 26.03.2014 року, їй повідомили, що
згідно нової редакції правил, Банк
утримає штраф у розмірі 3% за дострокове
припинення договору банківського
вкладу і після цього знову відмовили у
поверненні 150 001 грн. готівкою через
касу, перерахували кошти з депозитного
рахунку НОМЕР_1 на вкладний рахунок
НОМЕР_2 у сумі 139 096 грн. 92 коп., без її
згоди зняли не передбачену умовами
договору комісію у розмірі 3% від суми
вкладу. Не погодившись з такими діями
відповідача, вона неодноразово
зверталася до нього з листами, але
позитивних результатів це не дало.
Вважає, що своїми діями відповідач
порушив її права вільно розпоряджатися
власними коштами, а також порушив норми
чинного законодавства та умови
укладеного між ними договору, а тому
просить суд стягнути з ПАТ «ВіЕйБі
банк» на користь ОСОБА_2 суму
банківського вкладу в розмірі 150 001 грн.,
проценти за користування грошовими
коштами на рахунку в розмірі 15 021 грн. 34
коп., а також суму пені за невиконання
платіжного доручення у розмірі 14 400 грн.

Представник позивача - ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримує і просить їх задовольнити.
Проти ухвалення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач про час, дату та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, але до суду не
з`являвся, заперечень на позов не
надавав.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як було встановлено під час
розгляду справи, між ОСОБА_2 та ПАТ
«ВіЕйБі банк» 18 грудня 2013 року було
укладено договір банківського вкладу
«Новорічний подарунок» № 699062/2013, за
яким позивачка поклала у банк гроші в
загальній сумі 150 001 грн. на строк по 18
червня 2014 року з відповідними умовами.
(а.с. 11, 13)

24 лютого 2014 року позивачка звернулася
до відділення № 74 ПАТ «ВіЕйБі банк» з
заявою про дострокове розірвання
цього договору, але отримала усну
відмову (а.с. 12)

Не погодившись із заявленими
обґрунтуваннями працівників банку, а
також із тим, що 26 березня 2014 року ними
було перераховано кошти з депозитного
рахунку НОМЕР_1 на вкладний рахунок
НОМЕР_2 у сумі 139 096 грн. 92 коп., без її
згоди зняли не передбачену умовами
договору комісію у розмірі 3% від суми
вкладу, ОСОБА_2 цього ж дня звернулася
до начальника цього відділення банку
із заявою, в якій вимагала прийняти
платіжне доручення № 1 від 26 березня 2014
року та перерахувати кошти з рахунку
НОМЕР_2 на її поточний рахунок в інший
комерційний банк України, посилаючись
на норми Закону України «Про платіжні
системі та переказ коштів в Україні» а
також Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, Закону України «Про банки і
банківську діяльність» (а.с. 14-16, 17-19)
Листом від 19 червня 2014 року начальник
відділення № 74 ПАТ «ВіЕйБі банк»
повідомив ОСОБА_2 про те, що виплата
коштів здійснюється в штатному режимі,
тимчасова затримка по виплаті коштів
виникла у зв'язку з ажіотажним попитом
населення на готівкові кошти тощо. (а.с.
19)

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на
інших умовах її повернення. За
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач не мав права
відмовляти у видачі депозиту
позивачці, оскільки повернути депозит
його примушує вказана вище норма ЦК
України, натомість постанова чи
розпорядження правління банку ПАТ
«ВіЕйБі банк» не може бути застосована
всупереч вимог Цивільного кодексу
України, про що зазначено у статті 8
Конституції України та інших актах
законодавства.

Крім цього, згідно пункту 1.6 договору
банківського вкладу «Новорічний
подарунок» №69906062/2013 від 18 грудня 2013
року щодо умов дострокового закриття
вкладу штрафні санкції - відсутні,
згідно пункту 2.1 вказаного договору,
якщо умови Правил суперечать умовам
Договору - застосовуються відповідні
умови договору.

Слід зазначити, що у пунктах
1.6,1.7,1.8.,2.12,2.15 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті НБУ визначений
порядок розрахунків клієнтів банків
та банків у грошовій одиниці України на
території України, однак всупереч цим
положенням, відповідач безпідставно
здійснював обмеження про видачу
готівки через касу банка, а на переказ
коштів на рахунки в інші банки
встановив комісію -15 % від суми
переказу.

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що
банк зобов'язаний зарахувати грошові
кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в
день надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом. Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом. Однак, всупереч
зазначеним нормам і умовам договору
відповідач не здійснив операцію по
поверненню коштів при достроковому
припиненні депозитного вкладу. Статтею
1070 ЦК України встановлено, що за
користування грошовими коштами, що
знаходяться на рахунку клієнта, банк
сплачує проценти, сума яких
зараховується на рахунок, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка або законом. Оскільки ОСОБА_2
фактично не мала доступу до своїх
коштів та була позбавлена можливості
зняти ці кошти, відповідно банк ними
користувався, що підтверджується
випискою з рахунку від 19 червня 2014 року
(а.с. 20), а тому враховуючи, що з часу
подання платіжного доручення минуло 100
днів і відповідно до умов договору банк
зобов'язаний сплатити проценти за
користування грошовими коштами в
розмірі 15 021грн. 34 коп. за період з 26
березня 2014 року по 18 червня 2014 року.

Згідно зі статтею 1073 ЦК України в разі
порушення банком розпорядження
клієнта про перерахування грошових
коштів з його рахунка банк повинен
негайно після виявлення порушення
зарахувати відповідну суму на рахунок
клієнта або належного дотримувана,
сплатити проценти та відшкодувати
завдані збитки, якщо інше не
встановлено законом.

Крім того, статтею 32.2 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" встановлено, що у разі
порушення банком, що обслуговує
платника, встановлених цим Законом
строків виконання доручення клієнта на
переказ цей банк зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними. Так,
пеня за 100 днів прострочки за період
часу з 26 березня 2014 року по 25 липня 2014
року (день подачи позову до суду)
складає 14 400 грн.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. При зверненні до
суду дана особа повинна доводити свою
юридичну заінтересованість у справі.
Завдяки такому підходу реалізується
принцип диспозитивності цивільного
процесу.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Враховуючи вище наведене, суд
дійшов про обґрунтованість заявлених
вимог, в той же час відповідач жодних
доказів та заперечень на спростування
доводів позивача, його розрахунків
суду не надав, а тому беручи до уваги
положення умов укладеного між
сторонами договору банківського
вкладу від 18 грудня 2013 року та норми
чинного законодавства України, суд
вважає за необхідне стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» на
користь ОСОБА_2 суму банківського
вкладу в розмірі 150 001 грн., проценти за
користування грошовими коштами на
рахунку в розмірі 15 021 грн. 34 коп., а
також суму пені за невиконання
платіжного доручення у розмірі 14 400 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України
необхідно стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» на
користь держави 1 794 грн. 22 коп.
судового збору (1% від ціни позову) , адже
позивач під час подачі позову до суду
був звільнений від сплати державного
мита згідно п.3 ст.22 Закону України «
Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 10 -11, 57-50, 212-215,
223-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2
суму банківського вкладу в розмірі 150
001 грн. 00 коп., проценти за користування
грошовими коштами на рахунку в розмірі
15 021 грн. 34 коп., а також суму пені за
невиконання платіжного доручення у
розмірі 14 400 грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» на користь держави 1
794 грн. 22 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем протягом десяти
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми. Особи, які брали участь, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя
О.В. Литовченко