Справа №784/2793/13 21.02.2014 21.02.2014 21.02.2014
Провадження №22-ц/784/10/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Кушнірової
Т.Б.,

при секретарі судового засідання:
Богуславській О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,
її представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Очаківського
міськрайонного суду від 04 червня 2013
року за її позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої їй внаслідок злочину.

Свої вимоги позивачка обґрунтували
тим, що 22 серпня 2008 року у АДРЕСА_1
ОСОБА_3 заподіяла їй травми середньої
тяжкості у вигляді перелому чотирьох
ребер. У зв'язку з чим вона змушена
проходити тривале лікування. На
лікування травми ребер нею витрачено 18
954 грн. 85 коп. Із-за психічних переживань
вона протягом трьох років вимушена
лікуватись у психотерапевта, а витрати
на це лікування склали 7980 грн. Крім
цього на оплату спіральної
комп'ютерної томографії, яку вона
пройшла за рекомендацією лікарів, вона
витратила 480 грн., а всього 27414 грн. 85 коп.

ОСОБА_1 також зазначала, що
наслідком травми ребер став
правосторонній коксартроз, що призвело
до необхідності ендопротезування та
встановлення їй третьої групи
інвалідності. Погіршення стану
здоров'я, у тому числі і зору, обмеження
працездатності у зв'язку і
встановленням групи інвалідності
завдає їй тривалих душевних, психічних
страждань і переживань та внаслідок
цього їй спричинена моральна шкода,
компенсацію якої вона оцінила у 100 000
грн.

Посилаючись на наведені обставини,
ОСОБА_1 просила стягнути на її користь
із ОСОБА_3 27414 грн. матеріальної шкоди та
100000 грн. моральної шкоди, а також
витрати на проведення
судово-психологічного дослідження.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду від 04 червня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Постановлено стягнути на користь
позивача з відповідача 2909 грн. 25 коп. в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди та 1000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з відповідача на користь
держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Додатковим рішення цього ж суду від 04
липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на
користь держави 114 грн. 70 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким її позов
задовольнити в повному обсязі. Позивач
посилається на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та наявним у ній доказам.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 22
серпня 2008 року у АДРЕСА_1
ОСОБА_3 заподіяла ОСОБА_1 травми
середньої тяжкості у вигляді перелому
чотирьох ребер. За даним фактом було
порушено кримінальну справу.
Постановою Очаківського
міськрайонного суду від 26 листопада 2012
року ОСОБА_3 на підставі ст. 47 КК
України звільнена від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і
передана на поруки трудовому колективу
ТОВ «Промспецбуд». Постанова набрала
законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
чи юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Наполягаючи на задоволенні позову,
ОСОБА_1 зазначала, що на лікування
травми ребер та наслідків цієї травми
з 22 серпня 2008 року нею витрачено 27414 грн.
85 коп.

Згідно копії амбулаторної картки
ОСОБА_1 їй з 22 серпня 2008 року по 22
травня 2009 року призначались медичні
препарати для лікування перелому ребер
(а.с. 52-56 зв.) Виписка із амбулаторної
карти позивачки, яка надана
Комунальним закладом «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №4),
свідчить, що ОСОБА_1 з приводу лікування
перелому ребер зверталась до цієї
поліклініки з 27 серпня 2008 року по 11
листопада 2008 року та 29 травня 2009 року
(а.с. 220 -224). Але вказана виписка із
амбулаторної картки відомостей щодо
призначення лікування не містить.

Із наданих позивачкою чеків і
квитанцій видно, що медичні препарати
на лікування перелому ребер, які були
призначені лікарем, нею були придбані в
період із 28 серпня 2008 року по 30 березня
2009 року, і на їх придбання витрачено 2909
грн. 25 коп. (а.с.8, 12, 15, 17, 18, 52, 53, 54, 55).

Що стосується наданих ОСОБА_1 чеків та
квитанцій на придбання медичних
препаратів, ліків, проходження
медичних процедур, а саме: від 23 травня
2009 року на суму 103 грн.70 коп., від 30
травня 2009 року на суму 1075 грн. 40 коп.; від
11 липня 2009 року на суму 700 грн. (оплата
масажу); від 10 грудня 2009 року на суму 377
грн. 70 коп.; від 13 жовтня 2010 року на суму
2467 грн. 20 коп.; від 01 листопада 2010 року на
суму 3000 грн.; від 14 грудня 2010 року на
суму 1440 грн.; від 28 лютого 2011 року на
суму 480 грн.; від 14 грудня 2012 року на
суму 387 грн. 58 коп.; замовлення №006136 без
дати на придбання препарату «Акласта»
на суму 4450 грн., то доказів, що ці
медичні препарати та медичні
процедури були призначені лікарем у
зв'язку із перелом ребер, нею не надано.

Із записів в амбулаторній картці та
із виписки із вказаної карти
позивачки, видно, що вона періодично
зверталась за медичною допомогою до
невропатолога в Комунальний заклад
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги №4). На а.с. 19-22, 34 є копії
товарних чеків та копія розписки
лікаря психотерапевта ОСОБА_5 від 23
липня 2012 року, які свідчать про
проходження ОСОБА_1 лікування
протягом 2008 -2012 років з приводу
психотравматичного неврозу. Копії
товарних чеків від 05 серпня 2009 року, від
05 травня 2009 року, від 20 листопада 2008
року, від 26 січня 2011 року, від 26 лютого
2011 року, від 08 квітня 2010 року, від 27
лютого 2010 року, від 27 листопада 2012 року,
від 15 травня 2012 року, свідчать, що
позивачкою оплачені послуги з
психотерапії, психодіагностики на
загальну суму 7980 грн.

Проте в матеріалах справи відсутні
рекомендації лікаря невропатолага
щодо необхідності надання позивачці
допомоги з психотерапії,
психодіагностики саме у зв'язку з
отриманою травмою ребер.

На а. с. 9 є квитанції від 01 червня 2009
року, від 13 жовтня 2008 року, від 26 травня
2009 року, які свідчать про сплату ОСОБА_1
відповідно 40 грн., 200 грн. та 500 грн.
благодійної допомоги, яка є
добровільним внеском і не підлягає
стягненню із відповідачки.

Із змісту рішення суду першої
інстанції видно, що 200 грн. благодійної
допомоги, сплаченої позивачкою 13
жовтня 2008 року, судом помилково
стягнуто на її користь, але оскільки
рішення суду першої інстанції
відповідачкою не оскаржувалось, то у
апеляційного суду відсутні підстави
щодо зменшення розміру стягнутої
матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку щодо
часткового задоволення позову ОСОБА_6
шляхом стягнення на її користь із
відповідачки 2909 грн. 25 коп. витрат,
пов'язаних із придбанням ліків та
медичних препаратів на лікування,
отриманої травми.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6
стосовно безпідставності висновку
суду щодо часткового задоволення вимог
про стягнення матеріальних збитків не
підлягають задоволенню, оскільки нею
не надано належних доказів на
підтвердження того, що саме на
лікування травми ребер витрачено 27414
грн. 85 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа, має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Частиною третьою ст. 23 ЦК
передбачено, що моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також із врахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичної або юридичної
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Із матеріалів справи вбачається, вина
ОСОБА_3 у спричинені ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень середнього ступеня важкості
встановлена постановою Очаківського
міськрайонного суду від 26 листопада 2012
року, яка набрала законної сили.

Згідно висновку експертного
дослідження від 23 липня 2012 року №2428,
складеного експертом Миколаївського
відділення Одеського НДІ судових
експертиз, ОСОБА_7 спричинені
страждання (моральна шкода), а
орієнтовна сума компенсації за
душевні страждання (моральна шкода)
може становити до 1008 мінімальних
заробітних плат (а.с. 23-32).

Визначаючи розмір моральної шкоди,
яка підлягає стягненню на користь
позивачки, суд першої інстанції не в
повній мірі врахував наведені
положення цивільного права та
обставини даної справи і, зокрема, щодо
навмисного спричинення відповідачкою
тілесних ушкоджень позивачці, середній
ступінь важкості цих тілесних
ушкоджень, тривалість розладу здоров'я
та пов'язаного з цим фізичного болю,
душевних страждань і переживань.

Враховуючи наведене, колегія
приходить до висновку, що відповідно до
п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК рішення в частині
визначення розміру моральної шкоди
слід змінити, стягнувши на користь
ОСОБА_1 із ОСОБА_3 5000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

На а.с. 33 є квитанція, яка свідчить,
що позивачка сплатила 294 грн. за
проведення вказаного експертного
дослідження, але вартість цих послуг
судом не була стягнута.

Тому відповідно до п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК
оскаржуване рішення в частині
стягнення матеріальної шкоди теж слід
змінити, стягнувши на користь
позивачки із відповідачки 3203 грн.
матеріальної шкоди із урахуванням
вартості вказаного експертного
дослідження.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Очаківського міськрайонного
суду від 04 червня 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальної та моральної шкоди
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3203
(три тисячі двісті три) грн. у
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000
(п'ять тисяч) грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: