Провадження №2-з/761/296/2014
У Х В А Л А

іменем України

02 жовтня 2014 року суддя Шевченківський
районний суд м. Києва Осаулов А.А.,
розглянувши в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва заяву ОСОБА_2 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського
районного суду м. Києва перебуває
вказаний позов.

Ухвалою від 02.10.20114 року у вказаній
цивільній справі відкрито провадження
та призначено до розгляду по суті.

До суду позивачем ОСОБА_2 подано заяву
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно, що є
предметом спору. Заяву про
забезпечення позову мотивована тим, що
відповідач має можливість реалізувати
спільне майно, яке підлягає поділу, а
саме: квартиру АДРЕСА_1 та на
автомобіль марки «Сітроен», а тому з
метою забезпечення виконання судового
рішення в разі задоволення позову
необхідно накласти на нього арешт.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України
передбачено, що заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в
день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України
у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 цієї статті забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

У відповідності до п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки сторони
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів заяви
позивач просить шляхом забезпечення
цивільного позову накласти арешт на
відповідно майно, без надання доказів
про належність певного майна
відповідачу станом на даний час та його
вартість, що необхідна для урахування
співмірності накладення арешту на
майно сумі позовних вимог.

Крім того, викладені у заяві підстави
для накладення арешт на майно
відповідача не є такими, які можуть
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду у цій справі.

Приймаючи до уваги наведені норми
процесуального законодавства, з
врахуванням роз'яснення Верховного
Суду України, виходячи з оцінки
обґрунтованості доводів позивача щодо
необхідності вжиття заходів
забезпечення позову з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін;
наявності зв'язку між заходом щодо
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, в тому числі,
спроможності заходів, який заявник
просить вжити у порядку забезпечення
позову, забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів; суд
вважає, що заява про забезпечення
позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК
України, , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову від 12.09.2014 року
шляхом накладення арешту на майно у
цивільній справі №2/761/7507/2014 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків, або після перегляду в
апеляційному порядку, якщо її не
скасовано.

Суддя: