Провадження № 2/0202/184/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді
Слюсар Л.П.,

при секретарі
Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного
акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК»,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2012 року звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором № SAMDN3395 від 12.03.2007 року
у розмірі 91449,87 грн.; з ПАТ «Акцент -
банк», ОСОБА_1 солідарно на свою
користь заборгованість у розмірі 10 000,00
грн. та з ОСОБА_1 стягнути на свою
користь судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що відповідно до договору № SAMDN3395
від 12.03.2007 року відповідачка ОСОБА_1
отримала кредит 8868,00 дол. США., зі
сплатою за користування нею відсотків
у розмірі 9,96% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 11.03.2012 року. Проте,
в порушення умов відповідачка ОСОБА_1
свої зобов'язання належним чином не
виконала, що стало підставою для
звернення до суду.

Вимоги до відповідачки ОСОБА_1, що
випливають зі згаданого договору, були
забезпечені шляхом укладання з
відповідачами ПАТ "А-Банк", договору
поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з
чим вони є солідарними відповідачами
за пред'явленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
23 жовтня 2012 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості була задоволена.

Ухвалою суду від 19 лютого 2013 року
заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
23 жовтня 2012 року за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості скасовано.

При новому розгляді справи у судовому
засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав, наполягав на
їх задоволенні. Надалі відповідно до
заяви просив слухати справу без його
участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, повідомлялася належним
чином, причину неявки суду не
повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити у задоволенні позову.

Представник ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове
засідання не з'явився. Про час і місце
слухання справи повідомлялись
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомили.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між відповідачем
ОСОБА_1 та ПАТ КБ ПриватБанк був
укладений кредитний договір №
SAMDN3395 від 12.03.2007 року, відповідно
до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 8868,00 дол. США., зі сплатою за
користування нею відсотків у розмірі
9,96 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 11.03.2012 року.

Відповідно до п.1.1 Додаткової угоди № 2
до договору № SAMDN3395 від 12.03.2007
року про відкриття карткового рахунку
та обслуговування платіжної картки
«Авторозстрочка», Банк надав
позичальнику кредит на купівлю
автомобіля - Деу Сенс, 2007 року випуску,
тип т/з легковий (седан), № кузова/шасі
НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1, який передано у
заклад.

Відповідно до п. 32 Кредитного договору
при порушення Клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбачених п.п. 17.12,17.3
даного договору, Банк має право
нарахувати, а клієнт зобов'язаний
сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від
суми поточної заборгованості за
кредитним лімітом, проте не менше 30 грн.
за кожний факт виникнення прострочки.
Сплата пені здійснюється в гривні.

Як вказує у своїй позовній заяві
позивач, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачкою ОСОБА_1 умов
договору № SAMDN3395 від 12.03.2007 року
заборгованість за ним станом на 13.09.2012
р. склала 12692,34 дол. США (що відповідно до
повідомлення НБУ від 13.09.2012 року за
курсом 1 дол. США = 7,99 грн. складає 101449,87
грн.) в тому числі 3555,32 дол. США -
заборгованість за кредитом; 3843,98 дол.
США - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 598,59 дол. США -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 4694,45 дол. США -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідачем ОСОБА_1 при розгляді заяви
про перегляд заочного рішення, в якості
заперечення позовних вимог та
правильності нарахування
заборгованості за кредитним договором,
долучено до матеріалів справи акт
передачі в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»
автомобіля Деу Сенс, 2007 року випуску,
тип т/з легковий (седан), № кузова/шасі
НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1 (а.с.34). Проте,
відповідно до розрахунку
заборгованості, наданого Банком
вбачається, що кошти від реалізації
автомобілю не надходили, представником
позивача не надано суду інформації
щодо реалізації автомобіля (а.с. 108-112).

Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком
Позичальника за кредитним договором є
зокрема повернення кредиту та сплата
процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахування вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не знайшли
свого підтвердження, оскільки позивач
в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не
надав належних доказів на
підтвердження правильності розрахунку
заборгованості, а саме не надано
інформації щодо реалізації автомобіля,
переданого у заклад та зарахування
даних коштів в рахунок погашення
заборгованості, тому вони є не
обґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки позивачу відмовлено в позові
то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554,559,610, 625,1050, 1054
ЦК України, ст.ст.3,7 11,15,27, 30, 60, 61, 84,85, 88,
212-215,224-226 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
Публічного акціонерного товариства
«АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Л.П. Слюсар