Провадження №2/761/8256/2014
У Х В А Л А

15 жовтня 2014 року суддя Шевченківського
районного суду м. Києва Волошин В.О.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання права власності,
витребування майна та зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідача
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України, в якому
просив суд: визнати його власником
майна; зобов'язати відповідача
повернути майно; зобов'язати
відповідача здійснити митне
переоформлення за місцем знаходження
вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Пунктом 1) ч. 2 цієї ж статті визначено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів
індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

У відповідності з п.1) ч. 2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги те, що однією із позовних вимог є
зобов'язання відповідача - Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України, здійснити митне
переоформлення за місцем знаходження
вантажу, суд приходить до висновку, що
дана позовна вимога повинна
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

При цьому, згідно із ст. 107 ЦПК України
усі справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами.

Згідно з ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Статтею 93 ЦК України визначено, що
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне користування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Як вбачається з матеріалів справи
місцезнаходженням відповідача
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України є м. Львів, вул.
Костюшка, 1, що територіально не
відноситься до Шевченківського району
м. Києва, при цьому, не вбачається і
підстав для застосування правил
альтернативної чи виключної
підсудності.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України
суд приходить до висновку, що позовну
заяву в частині вимог щодо визнання
права власності та зобов'язання
повернути майно слід повернути,
оскільки справа не підсудна цьому суду.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про необхідність повернення
позовної заяви в частині вимог щодо
визнання права власності та
зобов'язання повернути майно для
подачі до належного суду.

Крім того, відповідно до положень ч. 2
ст. 79 ЦПК України порядок повернення
судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.п. 2), 3) ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі повернення заяви або скарги
та відмови у відкритті провадження у
справі.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем при подачі позовної заяви
було сплачено судовий збір у розмірі
243,6 грн.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про повернення
позивачу суми сплаченого судового
збору.

З огляду на викладене, керуючись ст. 93
ЦК України, ст.ст. 3, 15, 107, 109, 115, 122, 121, 209,
210, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 2, 17 КАС
України, ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання права власності,
витребування майна та зобов'язання
вчинити дії - в частині вимог щодо
зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити ОСОБА_1, що з вказаними
позовними вимогами слід звертатися в
порядку адміністративного
судочинства.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України про визнання права власності,
витребування майна та зобов'язання
вчинити дії, в частині вимого щодо
визнання права власності та
витребування майна - повернути
позивачу для подачі до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору в розмірі 243 /двісті
сорок три/ грн. 60 коп. (внесених згідно
платіжного доручення №Р24А73129 від
09 жовтня 2014р., одержувач платежу УДКСУ
Шевченківського району м. Києва,
розрахунковий рахунок 0011, МФО
820019).

Копію ухвали разом із позовною заявою
та всіма додатками до неї надіслати
позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків, або після перегляду в
апеляційному порядку, якщо її не
скасовано.

Суддя: