Провадження № 2-5346/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Пономарьові М.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міський Комерційний Банк» про
стягнення грошових коштів за договором
банківського вкладу, -
07.08.2014 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача ПАТ
«Міський Комерційний Банк» в якому
просила стягнути з останнього грошові
кошти за договором банківського вкладу
від 22.05.2014 р. за номером 2620/03/184399 в
розмірі 101736,03 грн., проценти на суму
банківського вкладу в розмірі 421,17 грн..
В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 22.05.2014 р. між нею та
відповідачем укладено зазначений вище
договір банківського вкладу.
Відповідно до умов вказаного договору
банк на ім'я позивачки відкрив
депозитний рахунок НОМЕР_1 в валюті
гривня та прийняв від неї грошові кошти
на наступних умовах: вклад на вимогу
(безстроковий); процентна ставка (в
залежності від залишку на депозитному
рахунку) від 100 000,00 грн. - 2 відсотки
річних, сума вкладу: 101 736,03 грн., а також
виконувати розпорядження позивача про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунку та інших операцій за
23.06.2014 р. позивачка направила на адресу
відповідача заяву, в якій просила
видати грошові кошти в розмірі 101736,03
грн., проте відповідач її розпорядження
не виконав з посиланням на відсутність
готівки в касах відділень банку, чим
порушив умови договорів банківського
вкладу від 22.05.2014 р.
В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини своєї неявки суд до відома
Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України,
а також те, що представник позивачки не
заперечує проти вирішення справи у
порядку передбаченому даною статтею,
суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності відповідача на підставі
наявних доказів, ухваливши заочне
рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступного підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2014 р. між ПАТ
«Міський Комерційний Банк», та ОСОБА_1
як клієнтом укладено договір
банківського вкладу за №2620/03/184399.

Згідно умов цього договору банк
відкрив клієнту депозитний рахунок
НОМЕР_1 в валюті Гривня та зобов'язався
прийняти на даний рахунок від нього
вклад, а клієнт зобов'язався протягом
трьох днів з моменту підписання
договору внести суму вкладу погоджену
сторонами в п. 1.2 статті 1 частини 1
договору.

Пунктом 2.2 статті 2 частини 2 договору
№2620/03/184399 передбачено, що вклад у
будь-який момент може бути
витребуваний повністю або частково на
умовах та в порядку, встановлених
договором.

Зокрема, згідно п. 1.4. статті 1 частини 1,
п. 1.8 статті 1 частини 2 договору
банківського вкладу, вкладник
зобов'язаний письмово повідомити банк
про свій намір отримати вклад або
частину вкладу за першою вимогою, за
три банківські дні до пропонованої
дати отримання вкладу. Банк повертає
вклад або частину вкладу та проценти
вкладникові шляхом видачі готівкою
вкладнику через касу банку або за
заявою вкладника шляхом
безготівкового перерахування на
рахунок вкладника.

Також, згідно з п. 3.1 статті 3 частини 2, п.
1.2 статті 1 частини 1 договору №2620/03/184399,
за фактичний строк зберігання суми
вкладу на рахунку банк нараховує та
виплачує вкладнику проценти у розмірі
2% річних. Згідно п. 3.2-3.3 статті 3 частини
2 проценти сплачуються вкладнику
окремо від суми вкладу готівкою через
касу банку за його вимогою, щомісяця,
22-го числа кожного календарного місяця,
а також в день повернення суми вкладу.
Нарахування процентів на вклад
здійснюється банком починаючи з дня,
наступного за днем надходження вкладу
у банк, і закінчується в день, який
передує його поверненню вкладникові
або списанню з рахунку з інших підстав,
передбачених договором та
законодавством України.

23.06.2014 р. позивачкою на адресу ПАТ
«Міський Комерційний Банк» направлено
вимогу, яка отримана ним 26.06.2014 р. про
повернення позивачу вкладу в розмірі 101
736,03 грн. та виплату нарахованих
процентів за договором №2620/03/184399.

01.07.2014 р. позивачкою повторно подано
заяву про повернення вкладу до
відділення №2 ПАТ «Міський Комерційний
Банк».

Відповідно до виписки по особовому
рахунку позивачки з 22.05.2014 по 02.07.2014
слідує, що відповідач в порушення п. 1.8
статті 1, п. 3.2 статті 3 частини 2,
договору зобов'язання щодо повернення
вкладу та виплати нарахованих
процентів належним чином не виконав.

Згідно вказаної виписки залишок коштів
на депозитному рахунку позивачки
складає 101736,03 грн., за період з 22.05.2014 по
02.07.2014 нараховано 222,99 грн. процентів.
Також вбачається, що в день банком
нараховується 5,57 грн. відсотків. А тому
на день розгляду справи позивачка має
право на отримання процентів у розмірі:
222,99 + 72*5,57=624,03 грн.

Частою другою ст. 1060 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк
виплачує вкладникові проценти на суму
вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Водночас стаття 525 ЦКУ закріплює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно положень ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України, у
разі порушення цивільного права, особа
має право на його захист шляхом
примусового виконання обов'язку в
натурі.

Таким чином виходячи з викладеного
вище, враховуючи принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд знаходить вимоги
позивача щодо стягнення з ПАТ «Міський
Комерційний Банк» грошових коштів за
договором банківського вкладу від
22.05.2014 №2620/03/184399 в сумі 101736,03 грн. та
відсотків в сумі 421,17 грн. - законними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим
приходить до висновку про їх
задоволення.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку
про задоволення позову, відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
1021,57 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 14-16, 509, 525, 526, 610, 611, 1066, 1068, 1073, 1074
ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
Комерційний Банк» про стягнення
грошових коштів за договором
банківського вкладу - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський Комерційний Банк»
на користь ОСОБА_1 грошові кошти за
договором банківського вкладу від
22.05.2014 №2620/03/184399 в сумі 101736,03 грн.,
проценти - в сумі 421,17 грн., судовий збір
в сумі 1021,57 грн., а всього - 103178,77 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: