30.09.2014 Справа № 2/389/1470/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересеня 2014 року

Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі: головуючої судді

- Українського В.В.,

при секретарі

- Василенко
І.С.

з участю:

представника відповідача
- ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду в
місті Знам'янка Кіровоградської
області позовну заяву ПАТ "УкрСиббанк"
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором в сумі 174072,60
грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 174072,60 грн.

Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк" та
ОСОБА_2 було укладено 19 грудня 2005 року
кредитний договір № 283371/06/В-МК, згідно з
умовами якого позивач надав
відповідачу кредит - грошові кошти в
іноземній валюті у розмірі 35000,00
доларів США, які ОСОБА_2 зобов'язався
повернути у повному обсязі не пізніше
18 грудня 2012 року згідно з графіком
погашення кредиту та сплати за
користування кредиту проценти у
розмірі 13,00% річних. З метою
забезпечення виконання обов'язків за
кредитним договором укладено
додаткову угоду №1 від 19.12.2005 року, за
умовами якої позичальником надано в
іпотеку квартиру за договором іпотеки
від 19 грудня 2005 року. Кінцевий термін
повернення кредиту 18 грудня 2012 року.
Умовами договору передбачено, що за
порушення термінів повернення кредиту
та/або процентів за кредит та/або
комісій відповідач сплачує позивачу
додатково до встановленої процентної
ставки за кредит пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу.

Відповідно до умов договору
позичальник зобов'язаний своєчасно та
в повному обсязі повертати кредит із
нарахованими процентами за фактичний
час його використання та можливими
штрафними санкціями згідно з графіком,
визначеним п.1.1. Договору кредиту.
Згідно ст.ст.526, 527 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. У порушення норм закону та умов
договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 17.03.2014 має
заборгованість перед позивачем що
складає 18131,24 доларів США, що в
еквіваленті станом на 17.03.2014 року
становить 174072,60 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 8171,07
доларів США (еквівалент 78447,99 грн.);
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 7900,36 доларів
США (еквівалент 75848,99 грн.); пеня - 2059,81
доларів США (еквівалент 19775,62 грн.), яку і
просить суд стягнути з відповідача та
судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав заяву, відповідно до якої
просить суд відкласти розгляд справи в
зв'язку з неможливістю направити в
судове засідання представника
позивача. Суд враховуючи тривалий
розгляд справи та розцінюючи неявку
представника позивача як затягування
розгляду, вважає за можливе розглянути
справу , окрім того іншими
представниками підтримувались позовні
вимоги , а також в матеріалах справи
маються заяви про підтримку позовних
вимог та розгляду без участі
представника.

Представник відповідача в судовому
засідання просить суд відмовити
позивачеві в задоволенні позовних
вимог, мотивуючи тим, що Банком
неправомірно підвищений процент
відсоткової ставки з 13% потім до 20%, 36% та
40% в односторонньому порядку без
повідомлення відповідача , що є
порушенням умов договору та Цивільного
кодексу, крім того, просить суд
застосувати строки позовної давності,
передбачені п.1ч.2ст. 258 ЦК України, щодо
нарахування пені на прострочений борг
та на прострочені відсотки. Крім того з
розрахунків здійсненим ним особисто
вбачається , що його довіритель станом
на 2014 рік вніс в рахунок погашення
кредиту більш ніж 43000 дол. США.

Суд, розглянувши заяву представника
позивача, вважає неповажною причину
неявки його в судове засідання та
вважає можливим розгляд справи за
даної явки учасників.

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши у судовому
засіданні матеріали справи, встановив
наступне. 19.12.2005 між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», правонаступником якого
являється ПАТ «УкрСиббанк», як
кредитором та ОСОБА_2, як позичальником,
укладений кредитний договір №
283371/0В-МК, копія якого міститься у
матеріалах справи. У відповідності до
умов зазначеного договору, банк надав
ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі
35000 доларів США, ОСОБА_2 зобов'язався
повернути у повному обсязі не пізніше
18 грудня 2012 року згідно з графіком
погашення кредиту та сплати за
користування кредиту проценти у
розмірі 13,00% річних. З метою
забезпечення виконання обов'язків за
кредитним договором укладено
додаткову угоду №1 від 19.12.2005 року, за
умовами якої позичальником надано в
іпотеку квартиру за договором іпотеки
від 19 грудня 2005 року. Кінцевий термін
повернення кредиту 18 грудня 2012 року.
Погашення за кредитом повинно
здійснюватися згідно графіку
погашення кредиту до договору кредиту.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Відповідно до
положень статті 258 ЦК України позовна
давність встановлюється в один рік до
вимог про стягнення неустойки (штраф,
пеня). Крім того, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення (ч.3 ст.267 ЦПК України). Сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави кодексу, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 610-612, 623, 625
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов кредитного
договору, вимог Цивільного Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
у встановлений строк (термін). Боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позивач в своїх вимогах вказує, що п.7.1
Кредитного договору передбачено за
порушення відповідачем термінів
погашення будь-яких своїх зобов'язань,
зокрема, термінів повернення кредиту
та/або термінів сплати процентів та
/або комісій, позивач має право
вимагати від відповідача додатково
сплатити позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
гривневого еквіваленту суми
простроченого платежу, сума якого
(еквіваленту) розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування такої пені.

Однак, вивчивши договір кредиту, суд
встановив, що п.7.1 вказаного договору
передбачено за порушення термінів
повернення кредиту та/або процентів за
кредит та/або комісій Позичальник
сплачує Банку додатково до
встановленої процентної ставки за
кредит пеню з розрахунку 0,2 відсотка
від суми зазначеної заборгованості,
розрахованої за кожен день
прострочення платежу, включаючи день
сплати заборгованості. Відповідно до
розрахунку заборгованості, який надав
банк, встановлено, що ставка пені за
несвоєчасне погашення кредиту та за
несвоєчасне погашення відсотків
розрахована всупереч умовам договору з
розрахунку 15%, 14%, 13% відсотків від суми
заборгованості. Разом з тим, розрахунок
заборгованості по процентам за
користування кредитом свідчить про
нарахування банком заборгованості за
несвоєчасне погашення процентів за
простроченою процентною ставкою, яка в
два рази перевищує строкову ставку за
договором, що не передбачено договором
кредиту. Також, відповідно до вказаного
розрахунку встановлено протягом дії
договору підвищення банком процентної
ставки з 13% до 18%, згодом до 20% та 40% без
згоди позичальника, що порушило його
право на дострокове повернення кредиту
в разі незгоди із змінами договору.

Відповідно до п.9.2 договору кредиту у
випадку зміни кредитної політики
згідно з рішенням Верховної Ради
України, Національного банку України,
Банку, а також зміною ситуації на
грошовому ринку, у договорі за
узгодженням з позичальником у
десятиденний строк з моменту введення
нових положень вносяться відповідні
зміни про що Банк надсилає
Позичальнику відповідне повідомлення.
Відповідно до п.9.4 зміни в договорі
оформляються у письмовій формі шляхом
укладення додаткової угоди яка є
невід'ємною частиною договору. Банк не
надав суду доказів укладення
додаткової угоди про зміни договору
кредиту в частині збільшення
процентної ставки.

В судовому засіданні відповідно до ч.4
ст.10 ЦПК України суд, сприяючи
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, роз'яснив особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попередив про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій та зобов'язав представника
позивача надати в судове засідання
розрахунок заборгованості, який
відповідає умовам договору, з
перерахунком заборгованості за
простроченими процентами за
користування кредитом, з врахуванням
строків давності до пені у
відповідності норм ЦК, надати докази
оформлення змін до договору кредиту в
частині зміни відсоткової ставки
шляхом укладення додаткової угоди,
проте такі розрахунки та документи
банк не надав. Таким чином банк не
підтвердив законність та
обґрунтованість нарахованого
загального боргу за договором кредиту
в сумі 174072,60 грн.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України
- сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Як слідує з ст. 11 ЦПК України - суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає
відмовити в задоволенні позовних вимог
ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 174072,60 грн.

На підставі ст.ст.16, 526, 527, 530, 638, 627, 1054 ЦК
України, ст.ст.15, 60, 81, 88, 169 ч.4, 208-209, 213, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовній заяві Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором від 19.12.2005 року
№283371/06/В-МК в сумі 174072,60 грн. -
відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача .

На рішення суду може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Кіровоградської
області у десятиденний строк з дня її
проголошення, через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області
Український
В.В.