Справа № 460/2158/13
Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/4486/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 16 травня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов Будинкоуправління №1
Яворівської КЕЧ району до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
комунальні послуги

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
Будинкоуправління №1 Яворівської КЕЧ
району 894 гривні 30 копійок
заборгованості за надані комунальні
послуги та 243 гривні 60 копійок судового
збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що між ним та Будинкоуправлінням №1
Яворівської КЕЧ району не було
укладено договір про надання послуг, а
відтак у позивача не виникли жодні
права у сфері надання житлово -
комунальних послуг. Також судом не було
взято до уваги те, що рішення виконкому
Яворівської міської ради про
затвердження відповідних тарифів не є
належним доказом його обов'язку
сплачувати за послуги і відповідно
підставою для проведення нарахувань БУ
№1 Яворівського КЕЧ.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, така
задоволенню не підлягає.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового
фонду" утримання приватизованих
квартир (будинків) здійснюється за
рахунок коштів їх власників згідно з
Правилами користування приміщеннями
жилих будинків та прибудинкових
територій, які затверджуються КМ
України незалежно від форм власності
на них.

У відповідності до ст. 20 Закону України
"Про житлово - комунальні послуги",
власники приватизованого житла в
багатоквартирних будинках є
співвласниками всіх допоміжних
приміщень будинку та його технічного
обладнання і повинні сплачувати свою
частку витрат на утримання будинку та
прибудинкової території пропорційно
до зайнятої ними площі в будинку.

Пунктом 17 „Правил користування
приміщеннями", затверджених постановою
КМ України від 08 жовтня 1992 р. № 572,
власники квартир багатоповерхових
будинків зобов'язані вносити на
відповідний рахунок власника будинку
плату за обслуговування і ремонт
будинку.

Статтями 66 та 162 ЖК України визначено,
що плата за користування жилими
приміщеннями встановлюється угодою
сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований
та проживає з сім"єю в квартирі АДРЕСА_1.
Будинкоуправління №1 Яворівської КЕЧ
району є надавачем послуг з утримання
вказаного будинку і його прибудинкової
території.

Із розрахунку Будинкоуправління №1
Яворівської КЕЧ району вбачається, що
заборгованість у ОСОБА_2 по утриманню
будинку та прибудинкової території
станом на 01.02.2013 року становить 894 грн. 30
коп.

Задовільняючи позовні вимоги
Будинкоуправління №1 Яворівської КЕЧ
району, та стягуючи з відповідача 894
грн. 30 коп. суми заборгованості по
утриманню будинку та прибудинкової
території, суд першої інстанції вірно
виходив з того, що між сторонами
склалися відносини по наданню послуг
по обслуговуванню будинку та
прибудинкової території. Від даних
послуг відповідач не відмовлявся.
Тобто між сторонами склалися фактичні
договірні відносини.

При цьому судом враховано і
відсутність письмового договору про
надання та користування послугами, та
підставно визнано наявність
зобов'язань по оплаті наданих послуг,
оскільки згідно Правил користування
приміщеннями жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
за №45 від 24 січня 2006 року, власники
квартир зобов'язані укладати договір
про надання житлово - комунальних
послуг, підготовлений виконавцем
відповідно до типового договору і
сплачувати надані послуги у строки
встановлені договором або законом. А
тому непідписання відповідачем
відповідного договору не звільняє його
від оплати наданих послуг по утриманню
будинку та прибудинкової території.

Покликання апелянта є безпідставними
та спростовуються вищенаведеним.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура передбачена ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п.
1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 16 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з часу набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: