УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі Пацалі
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", про внесення змін до пункту
договору та за зустрічним позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення
боргу за договором за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 13 серпня 2012
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 16 грудня 2009 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
внесення змін до пункту договору
відмовлено, зустрічні позовні вимоги
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість у сумі 934 577 грн. 20 коп. та
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2012 року внесено
виправлення у вищевказане судове
рішення, зазначено солідарний порядок
стягнення заборгованості з
відповідачів.

Не погоджуючись із зазначеною
ухвалою, 18.10.2013 р. ОСОБА_5 звернулася із
апеляційною скаргою та клопотанням про
поновлення пропущеного процесуального
строку на її подання та просила
оскаржувану ухвалу в частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_5 скасувати,
виключити з резолютивної частини даної
ухвали прізвище, ім'я, по-батькові
ОСОБА_5

Свої доводи обґрунтувала тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми процесуального права та
неправильно застосовано норми
матеріального права, неповно з'ясовано
обставини справи. Зазначила, що апелянт
є майновим поручителем з обмеженою
відповідальністю і може нести
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання лише
в межах вартості її частки у спільній
квартирі, що є предметом застави. Також
вказувала, що договір поруки між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 не
укладався і суд першої інстанції
дійшов передчасного висновку про
наявність підстав для покладення
солідарної майнової відповідальності
на апелянта у розмірі 934 577, 20 грн.
Відтак, апелянт просила виключити з
резолютивної частини оскаржуваної
ухвали прізвище, ім'я, по батькові
ОСОБА_5.

В судовому засіданні апелянт та її
представник доводи апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити із
зазначених у ній підстав.

Справа № 2-2511/12 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/8336/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Саламон
О.Б.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В.
Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» проти задоволення апеляційної
скарги не заперечувала.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

Частиною першою ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що фактично апелянт не
погоджується з рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 16 грудня 2009
року, яким вирішено питання про
стягнення заборгованості у тому числі
з ОСОБА_5

Разом з тим, будь-яких доводів
щодо порушення судом першої інстанції
норм процесуального права та
неправильного застосування норм
матеріального права при постановленні
оскаржуваної ухвали апелянтом не
наведено.

Як вбачається з мотивувальної
частини рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 16 грудня 2009
року, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність підстав для
стягнення заборгованості з
відповідачів, разом з тим, не зазначив в
резолютивній частині вказаного
рішення порядок стягнення такої
заборгованості.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може
з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь справі,
виправити допущенні у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Суд також надає оцінку тій
обставині, що станом на момент
постановлення оскаржуваної ухвали,
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 16 грудня 2009 року скасовано не
було.

Враховуючи викладене, при
встановленні обставин справи та
постановленні оскаржуваної ухвали
судом першої інстанції не було
допущено порушень норм процесуального
права та правильно застосовано норми
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, не
впливають на правильність прийнятого
судом рішення і, з огляду на вимоги ст.
308 ЦПК України, не можуть бути підставою
для його скасування, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
М.І. Оніщук

Л.Д. Українець