У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області в складі

головуючий: Хилевич С.В.,

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рівненського міського суду від 16
вересня 2014 року у справі за позовом
Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про
внесення змін у договір оренди землі,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду
від 16 вересня 2014 року позов Рівненської
міської ради задоволено частково.

Внесено з моменту набрання рішенням
суду законної сили зміни у договір
оренди землі від 1 квітня 2010 року
№76, що укладений між сторонами, і
викладено його окремі пункти в такій
редакції:

"Пункт 5. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить - 283 888
(двісті вісімдесят три тисячі вісімсот
вісімдесят вісім) гривень 24 копійки -
розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку, виконаний
управлінням Держземагенства у м.
Рівному Рівненської області станом на 1
квітня 2014 року";

"Абзац 1 п. 9. За оренду земельної ділянки
орендар сплачує орендодавцю орендну
плату виключно в грошовій формі. Розмір
орендної плати в рік з моменту набрання
рішенням суду законної сили на
земельну ділянку складає 8 516 (вісім
тисяч п'ятсот шістнадцять) гривень 65
копійок - що становить 3 відсотки від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, - розрахунок розміру орендної
плати за земельну ділянку 02-19151-1,
виданий управлінням Держземагенства у
м. Рівному Рівненської області
відповідно до протоколу №8 від 24.04.2014
року засідання комісії по встановленню
розмірів орендної плати за земельні
ділянки".

В задоволенні решти вимог позивачу
відмовлено.

Стягнуто з відповідача в дохід держави
121, 80 гривень судового збору.

У поданій на рішення суду апеляційній
скарзі ОСОБА_1 покликається на його
незаконність та необґрунтованість
через неправильне застосування норм
матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалося про
недодержання судом вимог ст. 3
Конституції України щодо утвердження і
забезпечення прав і свобод людини як
головного обов'язку держави та ст. 4
Податкового кодексу України щодо
принципу стабільності. При ухваленні
оскаржуваного рішення не враховано те,
що позивач мав право вносити зміни до
оспорюваного договору з приводу
розміру орендної плати лише з 1 січня 2015
року, тобто з нового бюджетного
періоду.

Висновки суду щодо неправомірності дій
відповідача, які полягають в ухиленні
від переоформлення договору оренди і
невнесення змін до договору оренди
землі, суперечать обставинам справи.
Так, Рівненська міська рада не вимагала
визнання дій неправомірними, відмова
від пропозиції внести зміни до
оспорюваного договору не відноситься
до неправомірних дій, а пропозицію про
внесення змін у договір позивачем
запропоновано з грубим порушенням
законодавства.

З наведених міркувань просить
скасувати рішення Рівненського
міського суду від 16 вересня 2014 року і
ухвалити нове - про відмову Рівненській
міській раді в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі та з'явились
в судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи
відповідача, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції правильно виходив з
доведеності та обґрунтованості позову,
оскільки цивільне право Рівненської
міської ради порушено відмовою
відповідача укласти в добровільному
порядку додатковий договір, яким
частково змінити умови договору оренди
землі відповідно до вимог
законодавства, а тому позов частково
задоволено.

З матеріалів справи вбачається, що 16
березня 2010 року між сторонами укладено
і нотаріально посвідчено договір
оренди строком на 49 років
(зареєстровано в Державному реєстрі
земель 1 квітня 2010 року за №76), за
умовами якого Рівненська міська рада
як орендодавець надала, а орендар -
ОСОБА_1 прийняв у строкове платне
користування земельну ділянку площею
988 кв.м. для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована в м. Рівному по АДРЕСА_1 (а.с.
4-5, зв.). Пунктами 9, 13 оспорюваного
договору встановлено розмір орендної
плати в рік - 232, 86 гривень без
урахування податку на додану вартість,
який не може бути меншим за розмір
земельного податку, що визначається
законом, та обумовлено, що розмір
орендної плати може змінюватися за
згодою сторін (шляхом внесення змін до
цього договору). Розмір орендної плати
переглядається у разі:

- зміни умов господарювання,
передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством;

- погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених
законом.

За умовами п. 28 правочину орендодавець
має право в односторонньому порядку
(шляхом надсилання орендареві
повідомлення через податкові органи
або через інший уповноважений на це
орган) збільшити розмір орендної плати
у випадку, коли внаслідок змін у
законодавстві орендна плата стане
менша від розміру земельного податку,
враховуючи при цьому абзац 2 пункту 9
цього договору.

Рішенням Рівненської міської ради від 4
липня 2013 року №3122 "Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
міста Рівного" затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель комунальної власності і
введено в дію нормативу грошову оцінку
цих земель з 1 січня 2014 року (а.с. 3-3, зв.).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 21 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Законом України "Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні" №1166-VІІ від 27.03.2014 року внесено
зміни до Податкового кодексу України
та поширено на всі категорії земель
вимогу, за якою мінімальний розмір
орендної плати за землі державної та
комунальної власності не може бути
меншим 3 відсотків нормативної
грошової оцінки.

Відповідно до підпункту 288.5.1 п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Усіх орендарів земельних ділянок
повідомлялося про зміну розмірів
орендної плати у м. Рівному через
засоби масової інформації шляхом
розміщення оголошення у тижневику "Сім
днів", на сайті відповідача та його
виконавчого органу.

Станом на 1 квітня 2014 року нормативна
грошова оцінка переданої ОСОБА_1 в
оренду земельної ділянки складає 283 888,
24 гривень, що стверджено відповідним
розрахунком Держземагентва у м.
Рівному №02-19151-1 (а.с. 12). За цим
розрахунком розмір спірної орендної
плати відповідача становить 8 516, 65
гривень, що вираховується у спосіб
множення 3 відсотків на 283 888, 24 гривень і
ділення на 100 відсотків.

Норми ч.ч. 1,2 ст. 632 ЦК України
передбачають, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" і п. 34 оспорюваного
договору зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
у судовому порядку.

Як убачається, і ці обставини
відповідачем не заперечуються,
Рівненською міською радою 21 травня 2014
року було надіслано ОСОБА_1 пропозицію
№08-1129 з проектом додаткового договору
про внесення змін до договору оренди
землі та розрахунок розміру орендної
плати за землю. Відповідач на зазначену
пропозицію свою письмову згоду чи
незгоду не висловлював.

Частина 3 ст. 653 ЦК України передбачає,
що у разі зміни договору зобов'язання
змінюється з моменту досягнення
домовленості про зміну договору, якщо
інше не встановлено договором чи не
обумовлено характером його зміни. Якщо
договір змінюється у судовому порядку,
зобов'язання змінюється з моменту
набрання рішенням суду про зміну
договору законної сили.

Як обґрунтовано встановлено судом,
порушення права позивача ОСОБА_1
полягає в ухиленні останнього від
внесення змін до оспорюваного
договору, що призводить до несплати ним
передбачених законом сум орендної
плати за земельну ділянку, внаслідок
чого зменшуються бюджетні надходження
і що негативно позначається на
фінансуванні органом місцевого
самоврядування соціальних програм та
інших необхідних заходів.

Повно і правильно з'ясувавши обставини
справи та застосувавши до спірних
відносин норми матеріального права,
які підлягали застосуванню, суд першої
інстанції прийшов обґрунтованого
висновку про порушення цивільного
права позивача через те, що ОСОБА_1 за
наявності достатніх правових підстав
відмовляється у добровільному порядку
укласти додаткову угоду про зміну
розміру орендної плати за земельну
ділянку. Оскільки порушене право
підлягає судовому захисту, тому за
таких обставин вірно задоволено позов
і внесено з моменту набрання рішенням
суду законної сили відповідні зміни в
оспорюваний договір.

Згідно із правилами ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
запропонована позивачем проста
письмова форма додаткової угоди не
відповідає оспорюваному договору,
оскільки основний правочин посвідчено
нотаріально, на увагу колегії суддів не
заслуговують, оскільки в разі
реального виявлення ОСОБА_1 наміру
внести зміни до договору оренди землі
цей недолік міг бути усунутий за
взаємною згодою контрагентів.

З таких самих мотивів спростовуються і
його покликання про надіслання йому
трьох замість необхідних чотирьох
примірників додаткового договору.

Щодо доводів відповідача про
недодержання принципу диспозитивності
цивільного судочинства, що полягало у
встановленні неправомірності факту
відмови від укладення додаткової
угоди, то обставину порушення
відповідачем цивільного права
Рівненської міської ради місцевий суд
відповідно до вимог ст.ст. 213-215 ЦПК
України зобов'язаний був з'ясувати і
зробити свої висновки з цього приводу.

Не можна погодитися і з автором
апеляційної скарги про неправильне
застосування норм матеріального права,
а також з іншими його покликаннями, які
вбачаються необґрунтованими і
спростовуються правильністю висновків
міського суду.

Додержання судом першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення вимог
закону відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Рівненського міського суду
від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
Судді: