Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Собіни І.М.,
Шеремет А.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
управління освіти, молоді та спорту
Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області на
рішення Острозького районного суду
Рівненської області від 02 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління освіти, молоді та спорту
Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Острозького районного суду
Рівненської області від 02 вересня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді
вчителя хімії в Розвазькій
загальноосвітній школі І-ІІІ ст. по
суміщенню посад, зобов'язавши
управління освіти, молоді та спорту
Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області
надати для ОСОБА_1 для викладання 6
годин хімії на тиждень в зазначеному
навчальному закладі по суміщенню
посад.

Стягнуто з управління освіти, молоді та
спорту Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області на
користь ОСОБА_1 9848 грн. заробітної плати
за час вимушеного прогулу, 400 грн. на
відшкодування моральної шкоди та 1039
грн. 50 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з управління освіти, молоді та
спорту Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області на
користь держави 487 грн. 20 коп. судового
збору.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування обставинам
справи, управління освіти, молоді та
спорту Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області
подало на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що
мотивуючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції помилково розтлумачив
поняття суміщення, визнавши
затверджений наказом відділу освіти
Острозької райдержадміністрації №249 К
від 18 вересня 2002 року дозвіл на читання
годин хімії та біології у Розвазькій
ЗНЗ І-ІІІ ступенів /у п'ятницю/ з 1
вересня 2002 року ОСОБА_1, як окремий
трудовий договір. При роботі за
суміщенням професій (посад) окремий
трудовий договір з працівником не
укладається, лише видається по
підприємству наказ про допущення
працівника до роботи за суміщенням.
Дозвіл на роботу за суміщенням не міг
бути наданий ОСОБА_1 із тих причин, що
відділ освіти Острозької
райдержадміністрації і Розвазький ЗНЗ
І-ІІІ ступенів Острозького району дві
різних юридичних особи з різними
повноваженнями і штатними розписами та
знаходяться за різними юридичними
адресами.

Судом першої інстанції не було вивчено
і розрахунки, нібито втраченої ОСОБА_1
заробітної плати за вимушений прогул.
Із розрахунків не випливає, що за
години, які на думку суду, за суміщенням
мала читати позивач в 2013-2014 навчальному
році, ОСОБА_1 мала отримувати заробітну
плату в розмірі до 50 відсотків від
посадового окладу, як це передбачено
законодавством при виконанні роботи за
суміщенням.

Крім того, в мотивувальній частині
рішення неправомірно зроблено
висновок, що немає підстав для
застосування ст.233 КЗпП України, якою
передбачені строки звернення до
районного суду за вирішенням трудового
спору. Позивач звернулася із заявою до
начальника відділу освіти Острозької
РДА з проханням дозволити читати
години хімії в Розвазькій ЗОШ І-ІІІ у
п'ятницю з 02 вересня 2013 року, а 24.09.2013
року отримала відмову про задоволення
заяви, тобто фактично дізналася, що
порушено її право. З позовною заявою до
суду ОСОБА_1 звернулася лише 03 червня 2014
року, тобто через 8 місяців, з моменту
коли дізналася про нібито порушене
відносно неї право на працю. Заяви про
продовження терміну позовної давності
позивач до суду не надавала. А отже в
суду першої інстанції були всі
підстави відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог у зв'язку із
пропущенням строку позовної давності.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
наказом управління освіти Острозької
РДА №177/к від 18.08.1997 року ОСОБА_1
призначено вчителем хімії та біології
Гремяцької ЗОШ І-ІІІ ст. Наказом №250/к
від 18.09.2001 року її переведено на посаду
методиста Острозького районного
відділу освіти, який на даний час
реорганізований в управління освіти,
молоді та спорту Острозької РДА, де
вона і працює по даний час.

Крім того, згідно наказу управління
освіти Острозької РДА №295/к від 24.09.1999
року позивача було призначено на
посаду вчителя хімії Розвазької ЗОШ
І-ІІІ ст. по суміщенню посад з
шестигодинним педагогічним тижневим
навантаженням.

Згідно наказу відділу освіти
Острозької РДА №249/к від 18.09.2002 року,
перебуваючи на роботі у відділі освіти
Острозької РДА, позивач отримала
дозвіл на читання годин хімії та
біології в Розвазькому ЗНЗ І-ІІІ ст. з
01.09.2002 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
на виконання роботи на посаді вчителя
хімії Розвазької ЗОШ І-ІІІ ст. по
суміщенню посад з шестигодинним
педагогічним тижневим навантаженням з
позивачкою було укладено безстроковий
трудовий договір, що відповідає ст. 23
КЗпП України та всупереч наказам було
відмовлено для ОСОБА_1 надати роботу на
посаді вчителя Розвазької ЗОШ І-ІІІ ст.
без видання відповідного наказу про
звільнення її з роботи за суміщенням
посад та обґрунтування такого
звільнення з підстав, передбачених
ст.ст.36-41 КЗпП України.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду погодитися не може виходячи з
наступного.

Згідно зі ст.105 КЗпП України суміщення
професій (посад) передбачає виконання
працівником поряд зі своєю основною
роботою, передбаченою трудовим
договором, додаткової роботи за іншою
професією (посадою) і виконання
обов'язків тимчасово відсутнього
працівника без звільнення від своєї
основної роботи на одному і тому самому
підприємстві за згодою працівника
протягом встановленої законодавством
тривалості робочого дня.

За змістом п. 2 постанови Ради Міністрів
СРСР «Про порядок і умови суміщення
професій (посад)» від 04 грудня 1981 року
№1145, яка є чинною на даний час,
суміщення професій (посад) передбачає
виконання працівником поряд з основною
роботою, обумовленою трудовим
договором, додаткової роботи за іншою
професією чи посадою на тому самому
підприємстві, в установі, організації
протягом установленої законодавством
тривалості робочого дня.

Робота за суміщенням здійснюється в
той самий проміжок робочого часу, що
відведений для основної роботи.

При цьому, при роботі за суміщенням
професій (посад) окремий трудовий
договір з працівником не укладається,
лише видається по підприємству наказ
про допущення працівника до роботи за
суміщенням.

Головною передумовою суміщення
професій (посад) є наявність вакансії
суміщуваної професії (посади) в
штатному розписі.

Згідно статті 25 Закону України «Про
загальну середню освіту» визначено, що
розподіл педагогічного навантаження у
загальноосвітньому навчальному
закладі здійснюється його керівником і
затверджується відповідним органом
управління освітою.

При цьому, педагогічне навантаження
розподіляється між педагогами на
кожний навчальний рік.

В наказі відділу освіти Острозької РДА
№ 249/к від 18.09.2002 року про дозвіл на
читання годин ОСОБА_1 не вказується
кількість годин хімії та біології, які
дозволено читати останній, оскільки
кількість таких годин визначається
щорічною тарифікацією в залежності
від наявності вакантних годин.

Правова конструкція суміщення
професій (посад) передбачає виконання
додаткової до основної роботи на
одному і тому ж підприємстві.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України
«Про загальну середню освіту»
загальноосвітній навчальний заклад є
юридичною особою.

Тобто управління освіти, молоді та
спорту Острозької
райдержадміністрації і Розвазький ЗНЗ
І-ІІІ ступенів Острозького району - дві
різні юридичні особи, що унеможливлює
суміщення посад позивачем одночасно і
в обох установах.

Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про роботу за сумісництвом
працівників державних підприємств,
установ і організацій» від 3 квітня 1993
року № 245 містить обмеження на
сумісництво для працівників державних
підприємств, до яких належать
працівники державних закладів освіти.

Додаток до Положення № 43, яке регулює
умови роботи за сумісництвом
працівників державних підприємств,
містить Перелік робіт, які не є
сумісництвом, п.2 якого передбачено, що
працівники, крім основної роботи та
роботи за сумісництвом, мають право
виконувати педагогічну роботу з
погодинною оплатою праці в обсязі не
більше 240 годин на рік.

П. 12 вказаного Додатку передбачає, що
виконання робіт, зазначених у пунктах
2-7 допускається в робочий час з дозволу
керівника державного підприємства,
установи, організації без утримання
заробітної плати.

Отже, позивач, як методист методичного
підрозділу управління освіти, молоді
та спорту Острозької РДА, має право
виконувати педагогічну роботу в обсязі
240 годин на рік за наявності дозволу
керівника державного підприємства.

За правилами ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Тобто передумовою для відшкодування
працівнику моральної шкоди є наявність
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин.

Оскільки колегія суддів не встановила
факту порушення трудових прав
позивача, то не має підстав для
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалюючи рішення про поновлення
ОСОБА_1 на посаді вчителя хімії в
Розвазькій ЗОШ І-ІІІ ст. по суміщенню
посад, суд першої інстанції вийшов за
межі заявлених позивачем вимог, чим
порушив принцип диспозитивності,
закріплений в ст. 11 ЦПК України,
оскільки позивач з такою вимогою не
зверталася.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування рішення суду першої
інстанції у зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та постановленням нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.309, 313, 316 ЦПК України
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу управління освіти,
молоді та спорту Острозької районної
державної адміністрації Рівненської
області задовольнити.

Рішення Острозького районного суду
Рівненської області від 02 вересня 2014
року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління освіти, молоді та спорту
Острозької районної державної
адміністрації Рівненської області про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
І.М.
Собіна

А.М. Шеремет