Справа № 353/1143/14-ц
Провадження № 2/353/504/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

за участю: cекретаря - Бойко В.Я.

старшого прокурора прокуратури
Тлумацького району - Вівчарук Л.В.

позивачки - ОСОБА_2

представника третьої особи - Органу
опіки та піклування Тлумацької РДА -
Рибарук Г.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Тлумач цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: орган
опіки та піклування Тлумацької
районної державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_4 про позбавлення
батьківських прав відносно його сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Свої вимоги
позивачка мотивує тим, що вона разом з
відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у
них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішенням Тлумацького районного суду
шлюб між ними було розірвано. З часу
реєстрації шлюбу сторони проживали у
батьків позивачки за адресою: АДРЕСА_1.
З 2005 року сторони разом не проживають,
та Рішенням Тлумацького районного суду
від 23.09.2011 року відповідача було
визнано таким, що втратив право на
житло. На даний момент відповідач має
іншу сім'ю час від часу виїжджає на
заробітки у Бельгію. З 2005 року
відповідач не цікавиться вихованням та
навчанням сина, не провідує його та
матеріально не допомагає утримувати
дитину. Крім цього, відповідач не
заперечує щодо позбавлення його
батьківських прав відносно сина, про що
надіслав письмову заяву. А тому,
враховуючи те, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, позивачка
просить позбавити відповідача
батьківських прав відносно його сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
позов підтримала з підстав наведених у
позовній заяві, та просила позбавити
ОСОБА_4 батьківських прав відносно його
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, був повідомлений про час та
місце розгляду справи через засоби
масової інформації шляхом
опублікування оголошення в газеті
«Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК
України.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, з врахуванням того, що
відповідач про причини неявки не
повідомив, а позивачка подала
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можна провести заочний розгляд справи.

Прокурор позовні вимоги підтримала,
просила позбавити ОСОБА_4 батьківських
прав відносно його сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Представник органу опіки та піклування
Тлумацької РДА Рибарук Г.В. в судовому
засіданні пояснила, що дане питання
розглядалось на комісії. А тому вона
підтримує висновки органу опіки та
піклування Тлумацької РДА, зокрема,
про доцільність позбавлення
ОСОБА_4

батьківських прав відносно
його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Повідомила, що комісією було
встановлено, що ОСОБА_4 (відповідач)
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, з 2006 року не
спілкується з дитиною та не надає їй
матеріальної чи будь-якої іншої
допомоги. Також, зазначила, що в ході
спілкування з дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, було встановлено, що
батько його не провідує, не дзвонить та
не надає коштів на його утримання.

Свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона у
складі комісії виїжджала за місцем
проживання ОСОБА_2 (позивачка) та
неповнолітньої дитини ОСОБА_5 Під час
обстеження було з'ясовано, що ОСОБА_4
(відповідач) не бере участь у вихованні
сина, не спілкується з ним, матеріально
не допомагає. Також зазначила, що в ході
спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, він
повідомив, що батька не бачив уже давно,
батько до нього не приїжджає та не
цікавиться його життям.

Свідок ОСОБА_8 (брат позивачки)
повідомив, що відповідача він не бачив
уже біля 10 років. З моменту розлучення
сестри (позивачки) з відповідачем,
останній жодним чином не приймав
участі у вихованні дитини та не надавав
матеріальної допомоги на утримання
сина.

Заслухавши позивачку, прокурора,
пояснення свідків, врахувавши думку
органу опіки та піклування, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини
зазначає, що в усіх діях щодо дітей,
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК
України регулювання сімейних відносин
має здійснюватись з максимально
можливим врахуванням інтересів дитини.
Сімейні відносини регулюються на
засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права
дитини батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування. А ст. 150
Сімейного Кодексу України прямо
передбачено, що батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено,
що мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо існують
наступні підстави: батьки не забрали
дитину з пологового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

При вирішенні даного спору суд
враховує, насамперед, інтереси
неповнолітньої дитини та першочергове
право батьків перед іншими особами на
те, щоб неповнолітня дитина проживала з
ними та право батьків на її виховання.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60
ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,
16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
(відповідач) та ОСОБА_2 (позивачка) є
батьками неповнолітньої дитини:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 4). 06.07.2011 року шлюб між
ОСОБА_4 (відповідач) та ОСОБА_2
(позивачка) було розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу (а.с. 5), а місцем
проживання дитини було визначено за
місцем проживання її матері.
Неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(учень 10 класу Обертинської ЗОШ),
проживає разом з матір'ю ОСОБА_2
(позивачка), дідусем ОСОБА_9 та бабусею
ОСОБА_10 у хороших умовах за адресою:
АДРЕСА_1 Івано-Франківської області,
про що свідчить акт обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї,
виданий Обертинською селищною радою
Тлумацького району Івано-Франківської
області за № 356/02-33 від 23.09.2014 року (а.с.
6). ОСОБА_4 (відповідач) разом з
позивачкою та сином не проживає та
рішенням Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області від 23.09.2011
року був визнаний таким, що втратив
право користування домоволодінням по
АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю за
зареєстрованим місцем проживання
більше ніж шість років (а.с. 11) та 06.12.2011
року був знятий з реєстрації місця
проживання за вказаною адресою, що
підтверджується будинковою книгою (а.с.
12-13). ОСОБА_4 (відповідач) не заперечує
щодо позбавлення його батьківських
прав відносно неповнолітньої дитини:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується нотаріально
посвідченою заявою від 02.09.2014 року,
апостильованою відповідно до Гаазької
Конвенції 05.10.1961 року, яка була
направлена поштовим зв'язком з Бельгії
(а.с. 7-8, 9).

Згідно ст. 19 СК України орган опіки та
піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.
Вказаний висновок є обов'язковим при
вирішенні даної категорії справ
відповідно до ст.ст. 19 СК України.

Згідно висновку № 670/01-18/04 від 17.10.2014
року Тлумацької РДА Івано-Франківської
області, як органу опіки та піклування,
виходячи з інтересів неповнолітньої
дитини, було проведено відповідну
перевірку і встановлено, що ОСОБА_4
(відповідач) та ОСОБА_2 (позивачка) до 2011
року перебували у зареєстрованому
шлюбі. За час шлюбу у них народився син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Ще до моменту
розірвання шлюбу ОСОБА_4 (відповідач)
виїхав на роботу за межі держави, а
після розлучення подружжя їх син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився
проживати разом з матір'ю ОСОБА_2
(позивачка). З 2006 року ОСОБА_4
(відповідач) не цікавиться вихованням
та навчанням сина, не приїжджає та не
дзвонить йому, матеріально не
допомагає утримувати дитину, тобто
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків. Крім того,
ОСОБА_4 (відповідач) надіслав
нотаріально посвідчену заяву, в якій
вказав, що не заперечує щодо
позбавлення його батьківських прав
відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
З огляду на це, та враховуючи те, що
ОСОБА_4 (відповідач) ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, з 2006 року не спілкується з
дитиною та не надає їй матеріальної чи
будь-якої іншої допомоги, орган опіки
та піклування Тлумацької РДА
Івано-Франківської області вважає
доцільним позбавити ОСОБА_4
(відповідача) батьківських прав щодо
його неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53).

Тому, при прийняття рішення по даній
справі суд, в першу чергу, виходить з
інтересів дитини та враховує
наявність висновку органу опіки та
піклування щодо обставин спору та про

доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 (відповідача)
стосовно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який узгоджується як із поясненнями
учасників процесу щодо обставин
справи, так і з фактичними обставинами
справи.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4
(відповідач) за станом свого психічного
здоров'я усвідомлював значення своїх
дій та міг керувати ними, а також мав
юридичну і фактичну можливість до
вчинення відповідних дій, які
становлять зміст батьківського
обов'язку. Він був зобов'язаний брати
участь у вихованні дитини і мав право
на особисте спілкування з нею. Проте
ОСОБА_4 (відповідач) таким правом не
скористався, самоусунувшись від нього,
залишивши дитину без свого піклування
та не бажаючи і на сьогоднішній день
займатись його утриманням та
вихованням.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4 (відповідач) умисно
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
свого неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, нездатний забезпечити
йому нормальні умови проживання,
розвитку та виховання, а тому
позбавлення його батьківських прав
буде відповідати інтересам дитини.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК
України мати, батько, позбавлені
батьківських прав, мають право на
звернення до суду з позовом про
поновлення батьківських прав, і в разі,
якщо змінилася поведінка особи,
позбавленої батьківських прав, та
обставини, що були підставою для
позбавлення батьківських прав, суд
може постановити рішення про
поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 5, 7, 19, 164, 166, 169, 180 Сімейного
кодексу України, п.п. 15, 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
березня 2007 року N 3 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав", ст.ст. 3, 18 Конвенції
ООН про права дитини, ст.ст. 10, 11, 57-60, 169,
209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав щодо неповнолітньої
дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
народився в сел. Обертин Тлумацького
району Івано-Франківської області та
проживає за адресою: АДРЕСА_1 з матір'ю
ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржене відповідачами в загальному
апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Тлумацький районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча
Луковкіна У.Ю.