Справа № 761/1989/14-ц
Провадження №2/761/2233/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 жовтня 2014 року року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Головне управління
юстиції у місті Києві, Шандрівська
сільська рада Миронівського району
Київської області, приватний нотаріус
Коростишівського нотаріального округу
ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
про визнання правочинів недійсними,
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати недійсною
довіреність від імені ОСОБА_9 на ім»я
ОСОБА_2, що посвідчена 25 грудня 2004 року
Головою Шандрівської сільської ради
Миронівського району Київської
області Шевченко Сергієм Івановичем за
№ 873; визнати недійсною довіреність від
імені ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_3 , що
посвідчена 13 серпня 2005 року приватним
нотаріусом Коростишівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано в реєстрі № 2203.ю
дублікат якої видано 7 листопада 2005
року приватним нотаріусом
Коростищівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстровано в реєстрі за № 2982;
визнати недійсним договір купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1 від 7
листопада 2005 року укладений ОСОБА_3 від
імені ОСОБА_9 та ОСОБА_4, який
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрований в
реєстрі за № 14795; визнати за ОСОБА_1
право власності на спадкове майно, а
саме трикімнатна квартира АДРЕСА_1;
витребувати трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 з незаконного володіння
ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач позовін
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Відповідачі заперечували проти
задоволення позову.

Суд, вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи доказами,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

24 грудня 2004 року ОСОБА_9 було складено
заповіт, за яким він заповідав все своє
майно ОСОБА_1Заповіт було посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_12
та зареєстровано в реєстрі за № 4815.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

Після смерті ОСОБА_9 вказаний заповіт
був ос порений та у задоволенні заяви
про визнання недійсним заповіту було
відмовлено.

28 березня 2008 року на підставі заяви
ОСОБА_1 Восьмою Київською державною
нотаріальною конторою було заведено
спадкову справу № 57/2005, 11 лютого 2008 року
позивачу видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на грошові
вклади та свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на прості іменні
акції.

Свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 позивач не отримала,
так як вказана квартира була продана
ОСОБА_9 7 листопада 2005 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 25
грудня 2004 року Головою Шандрівської
сільської ради Миронівського району
Київської області було посвідчено
довіреність ОСОБА_9 на ім»я ОСОБА_2 на
розпорядження усім майном та укладання
усіх дозволених законом угод по
керуванню, розпорядженню, відчуженню
та придбанню майна з правом
передоручення.

13 серпня 2005 року ОСОБА_2, який діяв від
імені ОСОБА_9 на підставі довіреності
від 25 грудня 2004 року видав довіреність,
якою уповноважив ОСОБА_3 управляти та
розпоряджатися усім належним ОСОБА_9
майном. Довіреність посвідчена
приватним нотаріусом Коростишевського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрованого в реєстрі за № 2203.

7 листопада 2005 року приватним
нотаріусом було видано дублікат
зазначеної довіреності за реєстровим
№ 2982.

Також, 7 листопада 2005 року між ОСОБА_3,
який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі
довіреності та ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі - продажу квартири
відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а
ОСОБА_4 купив належну ОСОБА_9 квартиру
АДРЕСА_1.

30 листопада 2005 року ОСОБА_4 була продана
вказана квартира ОСОБА_13 на підставі
договору купівлі - продажу квартири.

В подальшому, 6 червня 2007 року квартиру
було реалізовано на прилюдних торгах.
Переможцем торгів було визнано ОСОБА_14

ОСОБА_1 порушила перед судом питання
про визнання довіреності від імені
ОСОБА_9 на ім»я ОСОБА_2 та довіреності
від імені ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_3
недійсними.

Підставою недійсності правочину від
імені ОСОБА_9 на ім»я ОСОБА_2 зазначила
порушення ст. 203 ЦК України, а саме особа
, яка вчиняє правочин має мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Зазначає про те, що
померлий ОСОБА_9 в оформленні
довіреності участі не приймав,
відповідний договір купівлі - продажу
укладався без волевиявлення померлого.

Підставою позову в розумінні цивільно -
процесуального права є зазначення
фактичних обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, тобто
юридичних фактів матеріально -
правового характеру, що визначаються
нормами матеріального права та докази
на підтвердження зазначених обставин.
Відповідно позивач зобов»язаний
зазначити в позовній заяві фактичні
обставини, якими він обґрунтовує свої
вимоги та докази на підтвердження цих
вимог.

Суд в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України
роз»яснив учасникам процесу про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій, яка мають бути вжиті
для здобуття обґрунтування позовних
вимог.

Позивач в судовому засіданні заявив, що
всі обставини, на які він посилається
як на підставу своїх вимог, викладені в
позовній заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, в задоволенні
позовних вимог про визнання
довіреностей недійними слід відмовити.

Стосовно позовної вимоги про визнання
договору купівлі - продажу квартири
недійсним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ,
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

25 лютого 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_14
було укладено договір купівлі - продажу
квартири, який посвідчено приватним
нотаріусом ОСОБА_15

Відповідно до п. 1 договору продавець
передає, а покупець приймає у
власність квартиру за АДРЕСА_1 та
сплачує за це продавцю грошові кошти в
сумі та на умовах, які визначені в
даному договорі.

У відповідності до глави 2 п. 2.1 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України під час здійснення необхідних
дій щодо укладання зазначеного
договору купівлі -продажу квартири
нотаріусом було перевірено
відсутність заборони відчуження. Зі
вказаного слідує, що на момент продажу
квартири не існувало жодних обмежень
щодо відчуження майна, а тому ОСОБА_14,
як попередній власник мала право за
власним розсудом розпоряджатися своїм
майном

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 в
якості доказів зазначає про рішення
суду про задоволення позову про
визнання прилюдних торгів недійсними,
однак вказане рішення було скасоване
та направлено на новий розгляд, за
результатами нового розгляду в
задоволенні позову було відмовлено.

Тому суд вважає, що позивачем
безпідставно наводяться факти щодо
незаконного придбання попереднім
власником ОСОБА_14 вказаної квартири та
як наслідок неправомірного відчуження
на користь ОСОБА_16

Доводи позову щодо визнання права
власності та витребування майна з
чужого незаконного володіння не можуть
бути задоволені, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 328 ЦК України передбачає
набуття права власності на підставах,
що не заборонені законом.

В силу положень ст. 182 ЦК України,
відповідно до якої право власності на
нерухомі речі підлягають державній
реєстрації, позивач не є власником
спірного майна, оскільки перехід права
власності на неї від померлого не
відбувся з огляду на відсутність
державної реєстрації такого права.

В статті 1297 ЦК України зазначено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов»язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Ч. 1 ст. 1299 ЦК України передбачений
обов»язок спадкоємця, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зареєструвати право на спадщину
в органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК України
встановлено, що право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини, проте право
власності на нерухоме майно у разі
прийняття спадщини виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації речового права на нерухоме
майно.

У відповідності до ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державною реєстрацією прав власності
на нерухоме майно є офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав власності та інших речових прав на
нерухоме майно, а також права власності
на об»єкти незавершеного будівництва
шляхом внесення відповідного запису до
реєстру прав власності на нерухоме
майно.

З обставин справи вбачається, що
позивачем не було отримано свідоцтво
на спадщину, так само як і не було
здійснено державну реєстрацію свого
права у відповідних органах, отже у
задоволенні позовної вимоги про
визнання права власності слід
відмовити.

Вимога щодо витребування квартири із
володіння ОСОБА_5 не може бути
задоволена, виходячи з наступного.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Таким чином, право на витребування
майна у добросовісного набувача має
виключно власник і тільки в тому
випадку, коли майно перебувало
безпосередньо у його володінні або
особи, якій він передав майно у
володіння та вибуло з такого їх
володіння не з їх волі.

В даному випадку ОСОБА_1 ніколи не була
власником квартири, не отримала
свідоцтво про право власності на
квартиру, а тому у неї відсутнє право
витребувати таке майно.

Стаття 1297 ЦК України встановлює
обов»язок для спадкоємця, який прийняв
спадщину у складі якої є нерухоме
майно, звернутися до нотаріуса за
видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Позивач не
може вважатися такою, що прийняла
спадщину до того часу, поки не отримає
належним чином оформлене свідоцтво.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57, 60, 61, 84, 88, 209,
212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи: Головне управління юстиції у
місті Києві, Шандрівська сільська рада
Миронівського району Київської
області, приватний нотаріус
Коростишівського нотаріального округу
ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
про визнання правочинів недійсними,
визнання права власності та
витребування майна з чужого
незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: