Провадження 2/0202/336/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючої судді:
Слюсар Л.П.

при секретарі :
Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом. Ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
20 лютого 2014 року в якості
співвідповідача було залучено ОСОБА_3.
Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2014
року в якості третьої особи було
залучено ОСОБА_4. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач в своїй
позовній заяві посилався на те, що він є
єдиним спадкоємцем після смерті батька
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На день
смерті батьку належало 56/100 частки
домоволодіння по АДРЕСА_1. Зазначене
домоволодіння належало батьку на
підставі свідоцтва про право
власності на житловий будинок. Після
смерті батька він звернувся до 6-тої
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
йому було відмовлено в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 56/100 частки житлового
будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що в
нього відсутні правовстановлюючі
документи на житловий будинок АДРЕСА_1.
Просив суд: визнати за ним, ОСОБА_1
право власності на 56/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, діючий
на підставі довіреності, в судовому
засіданні 07.07.2014 року позовні вимоги не
визнав. Вказав, що між відповідачем та
позивачем відсутній предмет спору. В
наступні судові засідання представник
відповідача не з'явився. Про час і
місце слухання справи повідомлялись
належним чином, про свідчить відмітка
про вручення. Про причину неявки суд не
повідомили.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилися. Про час і місце слухання
справи повідомлявся належним чином.
Про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
з'явився. Просив суд позов
задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
докази по справі, матеріали цивільної
справи 2/202/382/2013 вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до копії свідоцтва про
право власності на жилий будинок від
30.05.1988 року, виданого відділом
комунального господарства виконавчого
комітету Індустріальної районної Ради
народних депутатів м.
Дніпропетровська, на підставі рішення
виконавчого комітету Індустріальної
районної Ради народних депутатів №140.2
від 11 березня 1988 року ОСОБА_5 належить
на праві власності 56/100 частини
житлового будинку, з належними йому
будівлями і спорудами, які знаходять за
адресою АДРЕСА_1. Право власності
зареєстровано в КП ДМБТІ реєстрова
книга 498, реєстр 308-129.

Відповідно до копії технічного
паспорту на житловий будинок
індивідуального житлового фонду від 18
січня 1988 року ОСОБА_5 є власником 56/100
частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно до листа КП ДМБТІ від
20.12.2012 року №16912 за гр. ОСОБА_5
зареєстровано право власності на 56/100 ч.
домоволодіння по АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності від
30.05.1988 року, виданого відділом
комунального господарства виконавчого
комітету Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську Ради народних
депутатів м. Дніпропетровська, згідно
рішення виконавчого комітету
Індустріальної районної Ради народних
депутатів від 11.03.1988 року за №140.2.

Згідно до спадкової справи №420/2012 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5,
заведеного Шостою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою, 11.06.2012
року з заявою про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5 звернувся
ОСОБА_3, вказуючи на те, що померлий
залишив заповіт на ім'я його матері,
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та син
ОСОБА_1 ( а.с. 32-41).

Відповідно до Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 19 червня
2013 року №1455/02-31, державним нотаріусом
І.М. Черненко було відмовлено ОСОБА_1 у
вчиненні нотаріальних дій - у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, а
саме на частку житлового будинку
АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що у
спадкоємця відсутні
правовстановлювальні документи на
спадкове майно ( а.с.13) .

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця.

Згідно до ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
у справах про спадкування» від 30.05.2008
року №7, свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

В судовому засіданні встановлено, що в
позивача відсутні правовстановлюючі
документи на спадкове майно і йому не
відомо їх місце знаходження, а тому
виходячи із вищевикладеного та
оцінюючи докази в їх сукупності суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до усього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Керуючись: Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
у справах про спадкування», від 30.05.2008
року №7, ст. ст.15,16,1258,1261,1268 України, ст.
3,7, 11,15, 60,61,88,169, 212-215, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності на частину
домоволодіння в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІПННОМЕР_1) право
власності на 56/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Л.П. Слюсар