Справа № 706/1287/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року

Христинівський районний суд
Черкаської області в складі:
головуючого судді Вітер Л.А., при
секретарі Лещенко О.Л., розглянувши у
відкритому попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Орадівської сільської ради
Христинівського району Черкаської
області, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
ОСОБА_2, про визнання права власності на
? частку господарських будівель та
споруд в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
вищевказаним позовом і прохає визнати
за нею в порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності
на 1/2 частку господарських будівель та
споруд, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 та, які відповідно до
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
складеного ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації», станом на
18.07.2014 позначено під: «Е» - сарай 1990 року
побудови, «З» - сарай 1990 року побудови,
«И» - гараж 1991 року побудови.

Посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилася спадщина, до складу якої
також входить ряд будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1.

Будь-яких розпоряджень на випадок
своєї смерті ОСОБА_3

Позивачка та її брат ОСОБА_2 являючись
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті матері звернулися в
установлений 6 місячний термін з
відповідними заявами до нотаріальної
контори та отримали свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті матері та, які зареєстровано в
реєстрі за №2161 та відповідно за №2162.

У виданих їм свідоцтвах про право на
спадщину за законом після смерті
матері, не зазначено вказаних вище
будівель та споруд, а саме сараїв «Е» і
«З» та гараж під «И». Не зазначення у
свідоцтвах про право на спадщину за
законом після смерті матері, цієї
нерухомості, було пов'язане із
помилковим її віднесенням до
самочинного будівництва, спадкування
якого стало не можливим в силу ст. 376
Цивільного кодексу України.

Згідно довідки ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації» від 24.07.2014
№40, дослівно «раніше побудовані: сарай
літ. «Е», сарай літ. «З», гараж літ. «И»
не належать до самочинного будівництва
відповідно до положень розділу 3.2
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001р. №127, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 10.07.2001
за №582/5773 (зі змінами та доповненнями
внесеними наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
ЖКГ України від 08.01.2013 за №2)».

Наразі, постало питання про відчуження
цієї спадщини, однак незважаючи на те,
що зазначені вище будівлі уже не
відносяться до самочинного
будівництва, Христинівською районною
нотаріальною конторою не вносяться
зміни до виданих позивачці та ОСОБА_2
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_3,
відповідно не можливо провести за ними
реєстрацію права власності на цю
нерухомість.

Тому, в даний час у неї виникла
необхідність звернутися до суду з
даним позовом так як інакше, як окрім
рішенням суду це зробити не можливо.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, проте надала суду заяву, в
якій просить справу розглядати в її
відсутність, позовні вимоги підтримує
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву, в якій прохає справу розглянути
в його відсутність, позов визнає
повністю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
проте надав суду заяву, в якій просить
справу розглядати в його відсутність,
не заперечує проти задоволення
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення на підставі слідуючого.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мати позивачки ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
спадкового майна, окрім іншого,
належить також і ряд будівель та споруд
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.
Зокрема до цих будівель та споруд
належать, та які позначені згідно
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
виготовленого на наше замовлення ТОВ
«Уманське бюро технічної
інвентаризації», станом на 18.07.2014, під:
«Е» - сарай 1990 року будівництва, «З» -
сарай 1990 року будівництва, «И» - гараж
1991 року будівництва.

Будь-яких розпоряджень на випадок
своєї смерті ОСОБА_3 не залишала.
Позивачка та її брат ОСОБА_2, відповідно
до ст. 1261 Цивільного кодексу України
являються спадкоємцями першої черги за
законом після смерті матері. Спадщину
після смерті матері вони в
установлений 6 місячний термін шляхом
звернення зі відповідними заявами до
нотаріальної контори прийняли, про що
свідчать видані їм свідоцтва про право
на спадщину за законом на належний їй
житловий будинок, господарські будівлі
та споруди по АДРЕСА_1.

Так, позивачці та її брату 09.12.2013
приватним нотаріусом ОСОБА_4, було
видано свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті матері ОСОБА_3
та, які зареєстровано в реєстрі за №2161
та відповідно за №2162.

У виданих свідоцтвах про право на
спадщину за законом після смерті
матері, не зазначено таких споруд, а
саме: сараїв «Е» і «З» та гараж під «И».
Не зазначено у свідоцтвах про право на
спадщину за законом після смерті
матері, даної нерухомості, було
пов'язане із помилковим її віднесенням
до самочинного будівництва,
спадкування якого стало не можливим в
силу ст. 376 Цивільного кодексу України.

Згідно довідки ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації» від 24.07.2014
№40, дослівно «раніше побудовані: сарай
літ. «Е», сарай літ. «З», гараж літ. «И»
не належать до самочинного будівництва
відповідно до положень розділу 3.2
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001р. №127, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 10.07.2001
за №582/5773 (зі змінами та доповненнями
внесеними наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
ЖКГ України від 08.01.2013 за №2)».

Наразі, постало питання про відчуження
цієї спадщини, однак незважаючи на те,
що зазначені вище будівлі уже не
відносяться до самочинного
будівництва, Христинівською районною
нотаріальною конторою не вносяться
зміни до виданих свідоцтв про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3, а відповідно не можливо
провести за позивачкою та її братом
реєстрацію права власності на
вищевказану нерухомість, а тому право
власності за позивачкою на зазначені
вище споруди, які були помилково
віднесені до самочинного будівництва,
можуть бути визнаним тількт за
рішенням суду.

Таким чином ОСОБА_1 змушена була
звернутися до суду, щоб визнати право
власності на вказане вище спадкове
майно після смерті матері ОСОБА_3 у
вигляді ряду будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред`явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Тому право приватної власності в
порядку спадкування за законом після
смерті матері може бути визнане за
позивачкою

Керуючись ст.ст. 10, 58 - 60, 130, 212 ЦПК
України, та на підставі ст.ст. 11, 16, 316, 317,
328, 376, 392, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Орадівської сільської
ради Христинівського району
Черкаської області про визнання права
власності на ? частку господарських
будівель та споруд в порядку
спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
(паспорт громадянина України серії
НОМЕР_2 виданий 09.04.1997 Христинівським РВ
УМВС України в Черкаській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності
на 1/2 частку господарських будівель та
споруд, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 та, які відповідно до
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок,
складеного ТОВ «Уманське бюро
технічної інвентаризації», станом на
18.07.2014 позначено під: «Е» - сарай 1990 року
побудови, «З» - сарай 1990 року побудови,
«И» - гараж 1991 року побудови.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційного суду.

Суддя Л. А. Вітер