Номер провадження: 22-ц/785/7799/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17 липня 2014 року, в цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна, набутого в
шлюбі, -

встановила:

22.08.2013 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом, в якому
просив поділити майно, набуте ОСОБА_3 з
відповідачем у шлюбі за спільні кошти,
та визнати за ОСОБА_3 право власності на
? частину торгівельних павільйонів
(малі архітектурні форми), які
розташовані в АДРЕСА_1; АДРЕСА_5; на
АДРЕСА_1; на АДРЕСА_4; на АДРЕСА_3, та
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_3 ? частину доходів, які
відповідач мав отримати за рахунок
використання цих павільйонів у період
часу з 01.06.2004 року по 03.04.2008 року
вказуючи, що про наявність спільного
майна подружжя ОСОБА_3 стало відомо
нещодавно.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у
повному обсязі пославшись на те, що
торгівельні павільйони були
виготовлені та встановлені ФОП ОСОБА_2
для ведення підприємницької
діяльності. Частина із цих павільйонів
була виготовлена в 2010-2011 роках, тобто
після розірвання шлюбу. Крім того,
торгівельні павільйони, які
розташовані на АДРЕСА_1 та на АДРЕСА_1
йому не належать.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 17 липня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволений частково. Суд
визнав за позивачем право власності на
? частину торгівельних павільйонів,
розташованих у АДРЕСА_1, АДРЕСА_5, на
АДРЕСА_1, на АДРЕСА_4, на АДРЕСА_3, і
стягнув судові витрати у розмірі 500
грн.. В задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 скасувати у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити посилаючись на те, що
заявлені нею вимоги не ґрунтуються на
законі.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, за наступних підстав;

За правилами п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення судом норм матеріального
і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
суд першої інстанції виходив з того, що
вони ґрунтуються на законі і доведені
позивачем у встановленому законом
порядку.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні іншої
частини позову суд першої інстанції
виходив з того, що заявлені нею вимоги в
цій частині є не доведеними.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, так як судом
неповно встановлені обставини, що
мають значення для розгляду справи, та
порушені норми матеріального і
процесуального права.

В частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні
іншої частини вимог рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку не оскаржувалося і колегією
суддів не перевірялося.

Відповідно до вимог ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Згідно ч.1ст.61 СК України, об'єктами
права спільної сумісної власності
подружжя можуть бути будь-які речі, за
винятком тих, які виключені з
цивільного обороту.

Вирішуючи спір між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу,
включається загальне майно подружжя,
наявне у нього на час розгляду справи,
та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до положень статей 57,61 СК
України, ст.52 ЦК України, майно
приватного підприємства чи фізичної
особи-підприємця не є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Судом першої інстанції вказані норми
права були порушені.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували між собою у
зареєстрованому шлюбі у період часу з
03.03.2000 року по 03.04.2008 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2
є фізичною особою-підприємцем з 21.07.2003
року.

В період часу з 01.01.2004 року по 01.06.2004
року між ФОП ОСОБА_2 та Одеською міською
радою були укладені договори оренди
твердого покриття на АДРЕСА_1; АДРЕСА_5;
АДРЕСА_1; АДРЕСА_4; АДРЕСА_3. На твердому
покритті були встановлені тимчасові не
капітальні пункти дрібно-роздрібної
торговельної мережі - торгівельні
павільйони (кіоски).

На кіоски, які розташовані на
АДРЕСА_3, на АДРЕСА_5, на АДРЕСА_4 є
технічна документація. Згідно даних
технічної документації на торгівельні
павільйони - вона була виготовлена на
замовлення ФОП ОСОБА_2 у 2010 році, після
чого ці павільйони були зведені.

На кіоски, які розташовані на
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 технічна
документація відсутня. Доказів того, що
ці кіоски були зведені подружжям
ОСОБА_2 під час шлюбу позивачем не
надано.

Встановлені обставини свідчать,
що спірні кіоски були виготовлені ФОП
ОСОБА_2 з метою здійснення
підприємницької діяльності, а тому це
майно не є спільною сумісною власністю
подружжя, відповідно до вказаних вище
норм матеріального права. Крім того,
частина кіосків була виготовлена після
розірвання шлюбу між сторонами.

Суд першої інстанції вказаних
вище обставин, які мають значення для
розгляду справи, не встановив, а тому
помилково прийшов до висновку, що
спірне майно є спільною власністю
подружжя, та визнав за позивачем право
власності на половину цього майна.

Приймаючи до уваги викладене, рішення
суду в частині визнання за ОСОБА_3 права
власності на ? частину спірних
торгівельних павільйонів підлягає
скасуванню, з постановлянням в цій
частині нового рішення про відмову
позивачу в задоволенні цих вимог,
оскільки вони не ґрунтуються на законі.
Спірне майно є майном фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, а тому не є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя і не підлягає поділу. Крім
того, позивачем не доведено, що кіоски,
які розташовані на АДРЕСА_1 та на
АДРЕСА_1 знаходяться в користуванні ФОП
ОСОБА_2, або придбані за спільні кошти
подружжя, і є спільною сумісною
власність позивача і відповідача.

Керуючись ст.304,п.2ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17 липня 2014 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3, та
стягнення на її користь судових витрат
у розмірі 500 гривен - скасувати, та
ухвалити нове рішення:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про поділ
майна, набутого в шлюбі, шляхом
визнання права власності на ? частину
торгівельних павільйонів (малі
архітектурні форми), які розташовані в
АДРЕСА_1, АДРЕСА_5, на АДРЕСА_1, на
АДРЕСА_4, на АДРЕСА_3, та в задоволенні
вимог про стягнення судових витрат у
розмірі 500 гривен.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л.
Троїцька

О.М.Таварткіладзе

Номер провадження: 22-ц/785/7799/14

Головуючий у першій інстанції
Ільченко Н. А.

Доповідач Фальчук В. П.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17 липня 2014 року, в цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна, набутого в
шлюбі, -

Керуючись ст.304,п.2ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 17 липня 2014 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_3, та
стягнення на її користь судових витрат
у розмірі 500 гривен - скасувати, та
ухвалити нове рішення:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про поділ
майна, набутого в шлюбі, шляхом
визнання права власності на ? частину
торгівельних павільйонів (малі
архітектурні форми), які розташовані в
АДРЕСА_1, АДРЕСА_5, на АДРЕСА_1, на
АДРЕСА_4, на АДРЕСА_3, та в задоволенні
вимог про стягнення судових витрат у
розмірі 500 гривен.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л.
Троїцька

О.М.Таварткіладзе