Справа № 367/3425/14-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/5909/14 Доповідач у 2 інстанції
Сушко Л.П.Категорія 49
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю.М.

при секретарі:
Петленко І.О.

розглянувши у судовому засіданні
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ірпіньського міського суду Київської
області від 04 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що він є рідним
сином відповідача, з 2011 року він
навчається у Немішаєвському
агротехнічному коледжі за денною
формою навчання, термін навчання
закінчується 30.06.2015 р., проживає разом з
матір'ю, яка самостійно утримувати його
не має можливості, в зв'язку з чим він
потребує матеріальної допомоги
відповідача, однак останній
відмовляється добровільно надавати
йому таку допомогу, хоча зобов'язаний
надавати і має таку можливість,
оскільки працює без належного
трудового оформлення. У зв'язку з цим
просив стягнути на його користь з
відповідача аліменти в розмірі 500
гривень щомісячно, починаючи з дня
подачі позовної заяви і до досягнення
ним двадцятитрьохрічного віку на
період навчання.

Рішенням Ірпіньського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти на його
утримання в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 06.06.2014 року і до досягнення ним
двадцяти трьох років та стягнуто
судовий збір на користь держави в сумі
243, 60 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволені
позову, посилаючись на його
незаконність, порушення судом норм
матеріального права. Вважає, що суд не
звернув увагу на те, що він не може
надавати матеріальну допомогу також у
нього на утримані знаходиться
неповнолітня донька та дружина, яка не
працює та перебуває у декретній
відпустці, а заробітна плата складає
всього 1250,00 грн.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове
рішення має відповідати в тому числі на
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення відповідає не в повній мірі.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що повнолітній позивач після
закінчення школи продовжує навчання і
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач, маючий постійний заробіток
може щомісячно сплачувати позивачу
аліменти в розмірі 1 4частини.

При вирішенні питання про визначення
часу, до якого присуджуються аліменти
суд першої інстанції керувався ст.199 СК
України і вважав за необхідне
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача до досягнення ним
двадцяти років.

Такі висновки суду першої інстанції не
в повній мірі відповідають вимогам
закону.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
рідним сином ОСОБА_2 відповідно до
свідоцтва про народження. (а.с. 3).

З вересня 2011 року позивач навчається у
Немішаєвському агротехнічному коледжі
за денною формою навчання, термін
навчання закінчується 30.06.2015 р. (а.с. 6).

Відповідно до форми №3 позивач
проживає разом з матір'ю, яка
самостійно утримувати його не має
можливості, в зв'язку з чим він потребує
матеріальної допомоги відповідача
(а.с.8).

Встановлено, що відповідач офіційно
працює у фізичної особи -підприємця
ОСОБА_4 водієм міжнародних перевезень і
щомісячно має стабільний дохід в
розмірі 1250 грн. (а.с.21), має на утриманні
неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 20) та дружину ОСОБА_5 (а.с. 19), яка
перебуває у декретній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку (а.с. 22).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до правильних висновків, що є
передбачені законом підстави для
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання на денній формі і потребує
матеріальної допомоги.

Такі висновки суду є правильними і
відповідають приписам ст.199 СК України,
яка покладає на батьків обов'язок
утримувати повнолітню дитину, якщо
вони продовжують навчання.

Проте, визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача на
користь сина, суд не врахував вимог
закону та всіх обставин справи, які
впливають на розмір аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька,
яка буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.1 ст.198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги,якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх
доньку, сина у твердій грошові сумі або
у частці від заробітку (доходу)
платника аліментів з урахуванням
обставин, зазначених у ст.182 цього
Кодексу. При визначенні розміру
аліментів з одного з батьків суд бере
до уваги можливість надання утримання
іншим з батьків.

Відповідно до положень ст.182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006
року № 3 "Про застосування окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" Верховний Суд
України роз'яснив, що обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач із 15 липня 2013 року працює в
ФОП ОСОБА_4, водієм міжнародних
перевезень і його заробіток становить
1250,00 грн. на місяць, крім того суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що у
відповідача на утримані знаходяться
малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року та дружина ОСОБА_5, яка знаходиться
в декретній відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку.

За таких обставин стягнення із
відповідача аліментів в розмірі 1/4
частини заробітку не відповідає
приписам ст.182 СК України щодо
врахування певних обставин при
визначенні розміру аліментів і
призводить до порушення прав
відповідача.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення 23-х років
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Крім того суд першої інстанції не
звернув увагу нате, що аліменти
стягуються на період навчання
повнолітньої дитини, а термін
закінчення навчання позивача
зазначений у довідці № 639 від 16.05.2014року
- 30 червня 2015року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги частково
заслуговують на увагу, та вважає за
можливе змінити рішення суду першої
інстанції, визначити розмір стягнутих
з відповідача аліментів в розмірі 16
частини заробітку (доходу), починаючи з
06 червня 2014 року і до 30 червня 2015 року.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 04 вересня 2014 року
змінити, виклавши його резолютивну
частину в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2,
водія міжнародних перевезень ФОП
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого і проживаючого за
адресою АДРЕСА_3 аліменти на його
утримання в розмірі 1/6 частини
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 06 червня 2014 року і до 30 червня 2015 року.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: