Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/167/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 рокуапеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької
Т.М.,

Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Ковальській
Я.В.

з участю: представника
позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
який діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5

на рішення Брусилівського районного
суду від 4 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4, який діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_3 до
територіальної громади в особі
Ставищенської сільської ради, третя
особа Брусилівська
райдержадміністрація про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року позивачі звернулися
до суду з позовом. Просили визнати в 1/3
частині за кожним із них право
власності в порядку спадкування на
земельну ділянку для ведення
садівництва площею 0,12га. на території
Ставищенської сільської ради
Брусилівського району. При цьому
посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла їхня дружина та мати ОСОБА_6
Після її смерті відкрилася спадщина на
рухоме та нерухоме майно, в тому числі і
на спірну земельну ділянку. Вони в
установленому законом порядку
прийняли спадщину. Проте, у видачі
свідоцтва про право на спадщину їм було
відмовлено через непроведення
спадкодавцем за життя державної
реєстрації земельної ділянки.
Вважають, що померла набула права на
землю, а тому їх права як спадкоємців
порушені.

Рішенням Брусилівського районного
суду від 4 серпня 2014 року ОСОБА_4, який
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_3
відмовлено в задоволенні позову до
територіальної громади в особі
Ставищенської сільської ради, третя
особа Брусилівська
райдержадміністрація про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування.

У поданій апеляційній скарзі
позивачі просять зазначене рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задоволити. Вважають, що судом при
ухваленні рішення порушено норми
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 (а.с.3).

Померла була матір"ю ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружиною ОСОБА_4
(а.с.7,8,57).

Позивачі відповідно до ст.1261 ЦК в
рівних частках є спадкоємцями першої
черги за законом після її смерті,
проживали разом із померлим
спадкодавцем на день смерті та подали
заяву до нотконтори про видачу
свідоцтва про право на спадщину
(а.с.60,61).

Разом з тим, постановою нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
позивачам було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку площею 0,12 га. на
території Ставищенської сільської
ради через відсутність
правовстановлюючих документів на
вказане спадкове майно (а.с.5).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції також виходив з того,
що померла не набула права на спірну
земельну ділянку.

Проте з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Згідно зі ст.1218 ЦК до складу спадщини
входять усі права та обов"язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що 20
червня 2011 року ОСОБА_6 на підставі
розпорядження голови Брусилівської
РДА №169 від 12.05.2011 року одержала
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,12 га на
території Ставищенської сільської
ради для ведення садівництва (а.с.4).

І Державний акт, і розпорядження, на
підставі якого він був виданий, є
чинними.

Та обставина, що Державний акт був
зареєстований в Державному земельному
кадастрі 6 липня 2011 року (лише через
декілька днів після смерті власника
земельної ділянки) не може свідчити про
втрату померлою права на зазначену в
ньому земельну ділянку.

Позивачі в установленому законом
порядку прийняли спадщину і кожен із
них успадкував по 1/3 частині спадкового
майна.

Відповідно до роз"яснень, що
викладені в п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування" за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. Особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину.

За наведених обставин суд
необгрунтовано відмовив в позові.

Тому, на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового - про
задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209,303,307,309,313, 314,316 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, який
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 задоволити.

Рішення Брусилівського районного
суду від 4 серпня 2014 року скасувати,
ухваливши нове.

Визнати за ОСОБА_4, неповнолітньою
ОСОБА_5, ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування на земельну
ділянку площею 0,12га. для ведення
садівництва на території
Ставищенської сільської ради
Брусилівського району в 1/3 частині за
кожним, яка належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 на підставі
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЯЯ №716551.

Рішення може бути оскаржене
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: