Справа № 456/1094/14
Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/5140/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретаря - Глинського О.А.

з участю представника позивача
- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 28 травня 2014 року,-

В С Т А Н О
В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа
ПАТ «СК «Дніпроінмед» про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої ДТП. Просив ухвалити
рішення, яким стягнути з винуватця ДТП
- ОСОБА_3 15 360 грн. майнової шкоди та
збитків, завданих внаслідок ДТП., 2 500
грн. моральної шкоди, 334 грн. пені в
розмірі 3% річних від суми
заборгованості та 243 грн.60 коп. судового
збору.

Рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 28 травня 2014 року позов
задоволено частково. Вирішено
стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 9 766
грн. 79 коп. спричиненої майнової шкоди
заподіяної внаслідок ДТП, що мала місце
18.03.2013 року, 243 грн. 60 коп. сплаченого
судового збору та 1 500 грн. за надання
юридичної допомоги, а також 400 грн.
вартості проведеної експертизи
незастрахованого автомобіля
відповідачки, а всього 11 910 грн. 39 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено за недоведеністю.

Рішення суду в частині стягнення
майнової шкоди та витрат на правову
допомогу оскаржив представник
відповідача. Вважає рішення суду в цій
частині незаконним, ухваленим при
неповно з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи. Вказує на те, що
відповідно до звіту №806/13 вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу автомобіля ВАЗ-21083
складає 9 766 грн. 79 коп. Дана сума не
відповідає реальним збиткам, які були
завдані, оскільки дорожньо-транспортна
пригода відбулася 18.03.2013 року, огляд ТЗ
згідно вищевказаного звіту проводився
29 березня 2013 року, а сама оцінка
датована 17 жовтня 2013 року, що
стверджується калькуляцією №0094 від
17.10.2013 року, яка є невід'ємною частиною
звіту №806/13. З цього випливає, що
вартість відновлювального ремонту є
завищеною, оскільки встановлений не на
день ДТП, а через півроку. Із наданого
позивачем Акту здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №00000393 від 01.10.2013 року
вбачається, що автомобіль
відремонтовано на СТО ФОП ОСОБА_7, який
не являється платником ПДВ, а отже сума
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
зносу має бути зменшена на 20%. Тому
обгрунтованою до стягнення суму
майнової шкоди, котра повинна бути
стягнута з його довірительки ,вважає
суму 7813 гр. 14 коп., про що просить
ухвалити рішення суд Апеляційної
інстанції. Крім того, при ухваленні
рішення в частині стягнення витрат на
правову допомогу в розмірі 1500 гривен ,
суд першої інстанції не врахував, що
відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено рішення не може
перевищувати 40 % встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у судовому рішенні. На
момент укладення договору про надання
правової допомоги №01 від 27.06.2013 року
мінімальна заробітна плата складала 1
147 грн. Отже максимальна вартість
години роботи адвоката складає 458 грн. 80
коп. Позивачем не надано доказів,
скільки годин потрачено адвокатом для
підготування позову до суду. Участі у
судовому засіданні адвокат не брав.
Надіслання адвокатського запиту та
складання позову до суду не перевищує
однієї години роботи адвоката у
сукупності. Отже витрати на правову
допомогу повинні складати не більше 500
грн.

За наведених обставин просить
оскаржуване рішення частково
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_3 вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу та без врахування ПДВ в сумі 7 813
грн. 43 коп. та витрат на правову
допомогу в сумі 500 грн. В решті рішення
залишити без змін.

При розгляді справи апеляційним
судом, представник позивача проти
доводів апеляційної скарги заперечив,
підтримав надані суду письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
вважає рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, просить
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

Інші учасники в судове засідання
не з"явились, належно повідомлені про
розгляд справи за апеляціною скаргою,
про що до справи долучено розписки про
отримання завчасно судових повісток,
причини неявки суду не повідомили,
апелянт в заяві просить справу
розглядати за його відсутності та
відсутності відповідача у справі
ОСОБА_3 Колегія суддів вважає, що
справу можна розглянути у
відсутності осіб, що не з"явились, що
відповідає вимогам ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення частково з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду в повній мірі таким вимогам не
відповідає.

Матеріалами справи встановлено,
що 18 березня 2013 року в с. Дуліби
Стрийського району на вул. Шевченка
сталося ДТП за участю автомобіля
НОМЕР_1, який на праві власності
належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_2
та автомобілем Фольксваген Гольф,
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП
автомобілі зазнали технічних
пошкоджень, що стверджується довідкою
№9172031 про ДТП.

Постановою Стрийського міськрайонного
суду від 10 квітня 2013 року ОСОБА_10
притягнено до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП з
позбавленням права керувати
транспортним засобом строком на шість
місяців.

Звітом №806/13 про оцінку автомобіля
НОМЕР_3 встановлено, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
НОМЕР_4 становить 12 822,47 грн. Вказана
сума включає в себе 7 575 гр. 50 коп. -
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт, 881 гр. 71 коп - вартість необхідних
для ремонту матеріалів, 4 365 гр. 26 коп.-
вартість складових, що підлягають
заміні під час ремонту. Вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових КТЗ ВАЗ 21083
реєстраційний номер НОМЕР_5, складає 9 766
грн. 79 коп.

Судом вірно враховано той факт, що
пошкоджений автомобіль ВАЗ 21083 з 1990
року випуску, а тому при
відновлювальному ремонту необхідно
враховувати процент зносу автомобіля.
Зазначені обставини не заперечили
сторони при розгляді справи.

Протоколом огляду транспортного
засобу №806/13 від 29 березня 2013 року
детально вказано про пошкодження, які
отримав автомобіль ВАЗ-21083.

Згідно Акту №00000393 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) загальна
вартість робіт (послуг) без ПДВ
становить 12 460 грн., про що зазначено у
вказаному акті і сума ПДВ рівна нулю.
Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру №87104 ФОП ОСОБА_7
прийнято від ОСОБА_5 12 460 грн. Отже
позивач поніс витрати на зазначену
суму, оплативши вартість ремонту
пошкодженого, з вини відповідача, авто.
Тому в цій частині мотиви апеляційної
скарги є необґрунтовані./а.с. 41/

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала; особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, зокрема, шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в постанові Пленуму №4 від 01.03.2013
року «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» в пункті 4 роз'яснив, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини. З огляду на презумпцію вини
завдавача шкоди (частина друга ст.. 1166
ЦК) відповідач звільняється від
обов'язку відшкодувати шкоду (у тому
числі і моральну шкоду), якщо доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого (частина п'ята ст.. 1187 ЦК, ,
пункт 1 частини другої ст.. 1167 ЦК.).

Згідно із чч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є,
зокрема втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Враховуючи те, що позивач не оспорює
вартість відновлювального ремонту,
який з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу складових
КТЗ складає 9 766 грн. 79 коп., а позивачем
за такий сплачено 12 460 грн., то колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
відповідачем була завдана майнова
шкода пошкодженням автомобіля в
розмірі 9 766 грн.

Щодо вимог апелянта про скасування
рішення в частині витрат на правову
допомогу, то вони є підставними, з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця у
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно зазначеної норми склад та
розмір витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги, входять до предмету
доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних з наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки).
Недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам. До
складу витрат включаються лише
фактично сплачені стороною витрати.

З матеріалів справи убачається, що між
позивачем та адвокатом ОСОБА_11
укладено Договір про надання правової
допомоги №01 від 27 червня 2013 року. 23
липня 2013 року виписано ордер серія ФКВ
№058606.

Згідно Акту №2/01/2013 про прийняття
надання юридичних послуг вартість
наданих послуг, відповідно до п.4.1
Договору №01 від 27.06.2013 року складає 2 500
грн.

18 лютого 2014 року платнику ОСОБА_5
виписано рахунок №18/02/14 із реквізитами
банку для сплати 2 500 грн., однак докази,
які б свідчили про обґрунтованість
таких витрат в матеріалах справи
відсутні.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»- розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове
рішення,іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб»єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40% встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи , яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні. У справі відсутні дані про
затрати часу адвоката, з яким
представник позивача в інтересах
останнього уклав договір про надання
правової допомоги. Відсутній
розрахунок таких витрат, а отже
обґрунтованість їх понесення
позивачем. За таких обставин у суду не
було достатніх підстав для стягнення
суми витрат на правову допомогу.

Колегія суддів приходить до висновку,
що в цій частині апеляційна скарга
підлягає до задоволення, рішення суду
в означеній частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.303,304, п. 2 ч.1ст. 307, п.2 ч.1 ст.
309, 313, ч.2 ст. 314, ст.316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 28 травня 2014
року в частині стягнення 1 500 грн. витрат
за надання юридичної допомоги
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення про відмову ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов'язаних
з оплатою правової допомоги в сумі 2 500
грн.

В решті рішення суду залишити без змін .

Рішення суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскарженимю в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді