Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №291/1189/14
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Кучерявому О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Ружинського
районного суду Житомирської області
від 10 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, департаменту
праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про витребування майна
з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що
його батько ОСОБА_3, будучи інвалідом 1
групи, перебував на обліку в ГУПСЗН
Житомирської обласної державної
адміністрації. У травні 2006 року він
отримав безкоштовно в користування
автомобіль ЗАЗ-110270, 2006 року випуску,
який був зареєстрований в органах ДАІ в
установленому законом порядку.

З 2009 року він постійно проживав разом з
батьком, який внаслідок похилого віку
потребував стороннього догляду та
допомоги. В подальшому йому було
передане право керування зазначеним
транспортним засобом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько помер. За
життя ним був складений заповіт на ім'я
дочки ОСОБА_2, яка після відкриття
спадщини незаконно утримує у себе
зазначений автомобіль, а також
технічний паспорт та не бажає
повернути їх позивачеві.

Будучи членом сім'ї померлого інваліда,
який зареєстрований та постійно
проживав з ним, ОСОБА_1 вправі ставити
питання перед органами праці та
соціального захисту населення про
передачу йому зазначеного
транспортного засобу. Проте, своїми
протиправними діями відповідачка
перешкоджає йому реалізувати надане
законом право.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1
просив суд зобов'язати ОСОБА_2
повернути йому автомобіль ЗАЗ-110270, 2006
року випуску, а також технічний
паспорт.

Під час судового розгляду до участі у
справі в якості співвідповідача
залучено департамент праці та
соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації.

Рішенням Ружинського районного суду
Житомирської області від 10 вересня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

В судовому засіданні апелянт та його
представник підтримали доводи
апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1, зокрема, зауважив,
що апелянт, маючи потенційне право на
отримання спірного автомобіля в
користування, вправі ставити питання
про витребування зазначеного
транспортного засобу від
недобросовісного володільця.

На думку представника департаменту
праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації, апеляційна скарга є
безпідставною, оскільки після смерті
інваліда передача автомобіля члену
його сім'ї відбувається виключно у
порядку, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 19
липня 2006 року №999. Проте, позивачем при
зверненні до департаменту не було
надано документів, необхідних для
переоформлення автомобіля на його ім'я.
Після усунення цих недоліків спірний
автомобіль може бути переданий
позивачеві.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не набув право
власності на спірний автомобіль, що, в
свою чергу позбавляє його можливості
ставити питання про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

За правилами ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Досліджена судом апеляційної
інстанції довідка, видана головним
управлінням праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації 11
травня 2006 року за №2246/02, свідчить про
те, що у травні 2006 року батьку позивача-
Стасюку Д. У., інваліду 1 групи,
безкоштовно виданий автомобіль
ЗАЗ-110270, 2006 року випуску, двигун НОМЕР_1,
кузов НОМЕР_2, без права продажу,
дарування і передачі іншій особі.

Реєстрація автомобіля відбулась на
підставі чинного на той час
законодавства, зокрема постанови
Кабінету Міністрів України №999 від 8
вересня 1997 року «Про затвердження
порядку забезпечення інвалідів
автомобілями».

Згідно з рішенням колегії головного
управління праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації від 14
липня 2009 року №21 та наказу головного
управління №78 від 15 липня 2009 року право
керування зазначеним автомобілем
передано позивачеві (а.с.37).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

За правилами ч.3 ст. 5 ЦК України, якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Права та обов'язки членів сім'ї
інваліда щодо спірного автомобіля
виникли після смерті останнього. Отже,
на спірні правовідносини поширюється
дія постанови Кабінету Міністрів
України від 19 липня 2006 року №999 «Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями».

Пунктом 16 зазначеної постанови,
зокрема, передбачено, що автомобіль,
строк експлуатації якого від 5 до 10
років, залишається безоплатно члену
сім'ї, який на час смерті інваліда був
зареєстрований за місцем реєстрації
інваліда і середньомісячний сукупний
дохід сім'ї якого за шість місяців, що
передують дню смерті інваліда, не
перевищує прожиткового мінімуму для
сім'ї.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда,
який зареєстрований за місцем
реєстрації інваліда, автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
залишається у разі сплати ним протягом
шести місяців з дня смерті інваліда до
державного бюджету на рахунки,
відкриті в органах Казначейства,
вартості автомобіля з урахуванням
розрахункової суми для викупу
автомобіля, та суми, сплаченої за нього
інвалідом.

В іншому разі автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років,
повертається ( вилучається) головному,
районному управлінню соціального
захисту населення у повному комплекті.

В судовому засіданні також
встановлено, що позивач у
встановленому законом порядку не
переоформив на своє ім'я спірний
автомобіль.

Отже, в силу вимог ст. 387 ЦК України,
позивач, не будучи власником спірного
транспортного засобу та не маючи право
титульного володіння цим майном,
позбавлений можливості пред'являти
віндикаційний позов.

Та обставина, що відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 19 липня 2006 року №999 ОСОБА_1 вправі
ставити питання про передачу йому
вказаного автомобіля, не наділяє його
повноваженнями власника чи титульного
володільця.

В даному випадку він може реалізувати
надане йому право шляхом звернення до
департаменту праці і соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації у
порядку, передбаченому вказаною
постановою КМУ.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст. ст. 209,303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ружинського районного
суду Житомирської області від 10
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча : Судді: