АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/1409/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1939/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

при секретарі Кошельнику В.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 29 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа Відділ державної
виконавчої служби Нетішинського
міського управління юстиції, про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментах.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційних скарг, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В липня 2014 року ОСОБА_2,
звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам, посилався
на те, що ця заборгованість виникла з
вини відповідачки, яка не пред'явила
без поважної причини виконавчий лист
до виконання. Лише 11 січня 2014 року
ОСОБА_1 звернулась до ДВС Нетішинського
міського управління юстиції з
виконавчим листом №2/2211/450/2012 від 30.05.2012
року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів
на її користь в розмірі ? частки усіх
видів заробітку, щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
утримання дочки ОСОБА_3. Згідно
довідки-розрахунку від 01.03.2014 року,
виданої відділом ДВС Нетішинського
міського управління юстиції за період
з 16 травня 2012 року по 01 березня 2014 року
його заборгованість по сплаті
аліментів становила 7740,51 грн. Таку
заборгованість позивач не визнає,
оскільки за його заявою від 11.07.2012 року
за основним місцем роботи щомісячно
відраховувалися з зарплати позивача
аліменти. Проте ОСОБА_1 відмовлялась їх
отримувати, у зв'язку з чим кошти
повертались після закінчення строку їх
зберігання. На неодноразові
повідомлення в усній формі про те, що
необхідно отримати аліменти позивачка
також не реагувала. Позивачем
неодноразово виготовлялись банківські
карти, на які акумулював кошти -
аліменти, проте і дочка, і відповідачка
відмовлялись їх отримувати.

Рішенням Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 29 липня 2014
року позов задоволено. ОСОБА_2
звільнено від сплати заборгованості по
аліментах за період з травня 2012 року по
грудень 2013 року в розмірі 6 968,80 грн.
згідно виконавчого листа №2/2211/450/2012,
виданого 30 травня 2012 року Нетішинським
міським судом Хмельницької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним,
необґрунтованим та прийнятим з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в позові в повному
обсязі. Задовольняючи позов, суд на її
думку помилково виходив з мотивів
недоведеності нею поважності
непред'явлення виконавчого листа про
стягнення аліментів до виконання.
Проте суд безпідставно не прийняв до
уваги показання свідка ОСОБА_3, дочки
сторін, яка ствердила, що ні їй, ні
матері не було відомо про будь-які
виплати аліментів батьком на поштове
відділення, відкриття карткових
рахунків в банках, батько просив матір
не пред'являти виконавчий лист до
виконання, так як буде добровільно
сплачувати аліменти. Ніяких
банківських карток вона у м. Львові не
могла отримувати, так як її навчальний
заклад знаходиться за іншою адресою,
ніж той, на який, як стверджує позивач,
направляв банківські картки. Жодного
разу батько не повідомляв її щодо
перерахування коштів, та в яких
установах їх можна отримати.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
або неправильне застосування норм
матеріального права та процесуального
права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції керувався тим, що
заборгованість зі сплати аліментів
виникла саме через те, що відповідач
тривалий час без поважних причин не
пред'являла виконавчий лист до
виконання.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Судом установлено, що рішенням
Нетішинського міського суду від 30
травня 2012 р. постановлено стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
розмірі ? частки усіх видів заробітку,
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, починаючи з 16.05.2012 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист ОСОБА_1 отримала 06
червня 2012 року.

Зазначений виконавчий лист ОСОБА_1
подала до відділу ДВС Нетішинського
міськуправління юстиції 11.01.2014 року,
виконавче провадження за цим
виконавчим документом відкрито 14.01.2014
року.

Згідно довідки-розрахунку від 01.03.2014
року, виданої відділом ДВС за період з 16
травня 2012 року по 01 березня 2014 року
заборгованість ОСОБА_2 по сплаті
аліментів становила 7740,51 грн.

Відповідач у суді посилалася на те, що
про поштові перекази вона не знала,
повідомлення не отримувала. У
порушення вимог ст. 213 ЦПК України суд
її доводів не перевірив та не дав їм
належної оцінки, а також не дав жодної
оцінки показанням свідка ОСОБА_3, дочки
сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 СК України суд
може звільнити платника аліментів від
сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Суд першої інстанції не врахував, що
положення цієї норми може бути
реалізовано у випадку, коли судом
встановлено пропуск строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України "Про
виконавче провадження" рішення про
стягнення періодичних платежів (у
справах про стягнення аліментів)
можуть бути пред'явлені для виконання
протягом усього періоду, на який
присуджені платежі.

Суд першої інстанції не взяв до уваги,
що відповідач пред'явила виконавчий
лист до виконання у січні 2014 року, тобто
в межах строку, встановленого законом.

Крім того, позивач не заперечував, що із
грудня 2013 року він припинив
перераховувати кошти на утримання
доньки.

В свою чергу як вбачається з
представленого СМСЧ № 4 звіту про
здійснені відрахування та виплати
аліментів із зарплати ОСОБА_2 та
додатки до нього, розмір утримуваних
та перерахованих за місцем його
роботи аліментів за період з липня 2012
року по листопад 2013 року є значно
меншим, ніж мінімальний розмір
аліментів, визначений рішенням суду
(не менше 30 % прожиткового мінімуму).

За таких обставин підстави для
задоволення позову відсутні.

Оскільки судом першої інстанції
допущено неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, порушено
норми процесуального права,
неправильно застосовано норму
матеріального права (ч.3 ст. 197 СК
України), що призвело до неправильного
вирішення справи, постановлене судове
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
підлягають стягненню з позивача на
користь відповідача понесені
останньої судові витрати у зв'язку з
подачею апеляційної скарги в сумі 121,80
грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 29 липня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа -
відділ державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції, про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах, -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
121,80 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій інстанції:
Ходоровський Б.В. Провадження №
22-ц/792/1939/14

Доповідач: Грох Л.М.

Категорія: 48