Справа № 462/716/14
Головуючий у 1 інстанції: Бориславський
Провадження № 22-ц/783/4723/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: суддя Бакус В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 29 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа -
Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради, про усунення
перешкод у володінні та користуванні
квартирою, земельною ділянкою, -

встановила:

рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 29 травня 2014 року в
задоволені вказаному позові
відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити його вимоги,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене в порушення норм
процесуального права та внаслідок
неповного з'ясування обставин справи.
Так, зокрема апелянт зазначає, що судом
не враховано, що власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядженням своїм майном, а
оскільки відповідачем здійснено
добудову та забудову прибудинкової
земельної ділянки без належного
дозволу, з порушенням будівельних норм
і правил, а він (апелянт) є власником
квартири до будинку якого здійснено
добудову, відтак зазначеним порушено
його права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу - позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 на підтримання
апеляційної скарги, представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
заперечення апеляційної скарги,
вивчивши обставини та матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є власником
квартири АДРЕСА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 25.05.2010 року, що
стверджується витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
(а.с.11).

В будинку не створено товариство
співвласників квартир та прибудинкова
територія співвласникам не
передавалась.

Звернувшись до суду із зазначеним вище
позовом позивач просив відновити його
право вільно пересуватись по
прибудинковій території зазначеного
вище будинку, усунути йому перешкоди у
володінні та користуванні приміщенням
його квартири та земельною ділянкою
(подвір'ям), привести земельну ділянку
до попереднього стану шляхом знесення
відповідачкою самовільно побудованих
нею житлових прибудов до квартири № 1,
що належить відповідачу,
індивідуального гаражу, піднавісу,
господарського приміщення, металевих
сходів, що розташовані в подвір'ї
будинку.

На обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідач на
прибудинковій території (подвір'ї)
вчинила самочинну добудову до стіни
будинку та будівництво гаражу.

Відмовляючи у задоволені вимог
районний суд виходив з того, що такі
вимоги є безпідставними, оскільки не
встановлено, що будівництвом, яке
вчинила відповідач, порушенні права
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком районного суду.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК передбачено, що доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експерта.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Судом встановлено, що не заперечується
сторонами, розпорядженням Залізничної
адміністрації виконавчого комітету
Львівської міської ради від 19.02.1998 року
№ 119 «Про погодження самовільного
будівництва» співвласниці квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 погоджено самовільно
реконструкцію квартири з добудовою
розміром 3,70 х 7,85 + 3,90 х 4,55 м, а самовільно
збудований цегляний гараж розміром 3,70
х 5,0 м в подвір'ї будинку дозволено
експлуатувати.

Зазначене розпорядження є чинним та
неоскаржене.

Позивачем не надано доказів, що
відповідачем здійснено реконструкцію
своєї квартири та будівництво гаражу,
господарських приміщень з порушенням
будівельних, санітарних норм на час їх
побудови, що вказані реконструкція та
будівництво створюють перешкоду
позивачеві у користуванні його
квартирою, земельною ділянкою. А з
долучених до матеріалів світлин не
вбачається наявність таких перешкод,
як і перешкод для заїзду чи проходу.

Вирішуючи зазначений спір районний суд
врахував, що ознаками судових доказів є
їх достовірність і достатність.
Достовірність доказів - це їх якість,
точність і правильність відображення
обставин, що входять у предмет
доказування. А достатність - це
сукупність доказів, яка дозволяє
вирішити справу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п. 5 своєї
постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва) роз'яснив, що відповідно
до вимог статті 376 ЦК право на звернення
до суду з позовом про знесення або
перебудову самочинно збудованого
об'єкта нерухомості мають як органи
державної влади, так і органи місцевого
самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (стаття 391
ЦК), а також власнику (користувачу)
земельної ділянки, якщо він заперечує
проти визнання за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
(частина четверта статті 376 та стаття 391
ЦК).

З наданих представником відповідача
документів, а саме: висновку
будівельно-технічного дослідження від
11 грудня 2013 року слідує, що квартира
АДРЕСА_1 відповідає будівельним нормам
після проведеної реконструкції не
створює перешкод власникам інших
квартир будинку; декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
(реконструкція квартири АДРЕСА_1 від
10.06.2014 р., яка затверджена Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області слідує,
що об'єкти закінчені будівництвом та
готові до експлуатації. Крім того,
відповідачем виготовлено та
затверджено проект на відповідність
будівельним нормам і вимогам
реконструкції квартири та
господарської будівлі.

Відтак, з урахуванням викладеного та
наявних доказів наданих сторонами,
позивачем не доведено наявність
порушеного його права.

Враховуючи, що судом правильно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно застосовано матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, то за
таких обставин колегія суддів вважає
підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
п.1 ч.1 ст.314, ст.313, ст. 317 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 29 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.