РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у
складі:

головуючого судді - Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Говорадло А.О.,
Барашивець Т.С.,

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Міністерства
аграрної політики та продовольства
України, третя особа - державне
підприємство «Укрліктрави» про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним
позовом в обґрунтування якого
зазначив, що 14 жовтня 2011 року у
відповідності до умов укладеного із
відповідачем контракту позивача було
призначено на посаду директора
державного підприємства
«Укрліктрави». Термін дії контракту з
14.10.2011 року по 14.10.2014 року. Зазначає, що
25.06.2014 року, перебуваючи на лікарняному,
дізнався, що Міністерством аграрної
політики та продовольства України
видано наказ №85-п від 24.06.2014 року «Про
звільнення ОСОБА_3», згідно якого
припинено дію контракту та звільнено
позивача з посади директора ДП
«Укрліктрави» за невиконання умов
контракту (підпункти «а», «и» пункту 26
розділу 5 ), згідно п.8 ст.36 КЗпП України 27
червні 2014 року. Позивач вважає дії
відповідача з питань видання наказу та
звільнення його з посади директора
державного підприємства такими, що
суперечать вимогам законодавства, а
також порушують його права. За словами
ОСОБА_3, за час виконанням ним
повноважень директора державного
підприємства були відсутні випадки
невиконання без поважних причин
обов'язків, визначених контрактом,
відсутні зауваження органу управління
та його посадових осіб до позивача з
питань невиконання умов контракту.
Окрім цього, позивач зазначив, що на час
звільнення перебував на лікарняному у
зв'язку із чим відповідачем при його
звільненні були порушені норми
законодавства України. Позивач просив
суд скасувати наказ Міністерства
аграрної політики та продовольства
України №85-п від 24.06.2014 та поновити його
на посаді директора ДП «Укрліктрави», а
також стягнути на свою користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 27.06.2014 року по момент
винесення судового рішення.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві та просив їх
задовольнити. Додав, що ні з листом
Шевченківської районної в м.Києві
державної адміністрації, ні з
внутрішнім аудитом діяльності ДП
«Укрліктрави», ознайомлений не був та
пояснень від нього стосовно виявлених
«порушень» ніхто не відбирав. Зазначив,
що систематичного невиконання
обов'язків, покладених на нього
контрактом, не було, до дисциплінарної
відповідальності він не притягувався,
а викладені в аудиті «порушення» не
відповідають дійсності.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог, просила відмовити в їх
задоволенні. В обґрунтування своїх
заперечень зазначила, що звільнення
позивача із займаної посади відбулось
із чітким дотриманням вимог
законодавства України і, зокрема, КЗпП
України та Закону України «Про
управління об'єктами державної
власності». За наслідками проведеного
на замовлення Міністерства
позапланового аудиту відповідності
діяльності ДП «Укрліктрави» за період
із 01.01.2013 року по 31.03.2014 року було
виявлено невиконання ОСОБА_3 умов
укладеного із ним контракту на
підставі чого прийнято рішення про
звільнення останнього із займаної
посади. Додала, що проведення
розрахунків із позивачем не
відноситься до компетенції
Мінагрополітики оскільки заробітна
плата нараховується та виплачується
директору безпосередньо на
підприємстві. Представник відповідача
послалась на те, що розірвання
контракту із позивачем відбулось не з
підстав порушення ним трудової
дисципліни, а з підстав невиконання ним
обов'язків, передбачених контрактом, а
тому Мінагрополітики було вправі
розірвати із позивачем контракт в
період тимчасової непрацездатності
останнього, що підтверджується
правовою позицією Верховного Суду
України у рішенні від 19.11.2008 року у
справі №6-15538св08.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
та оцінивши надані сторонами докази
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14.10.2011 року між
сторонами по справі був укладений
контракт за умовами якого позивач
ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання
здійснювати поточне управління
(керівництво) державним підприємством
«Укрліктрави». Термін дії контракту
передбачений пунктом 30, а саме з 14.10.2011
року по 14.10.2014 року (а.с. 84-88).

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №85-п
від 24.06.2014 року було припинено дію
контракту, реєстраційний номер 4617 від
09.09.2011, та звільнено ОСОБА_3 з посади
директора ДП «Укрліктрави» за
невиконання умов контракту (підпункти
«а», «и» пункту 26 розділу 5) згідно п.8
ст.36 КЗпП України 27.06.2014 року. До
трудової книжки позивача 15.08.2014 року
був внесений відповідний запис (а.с. 26,
111).

Судом встановлено, що на підставі
наказу Міністерства аграрної політики
та продовольства України був
проведений позаплановий аудит
відповідності діяльності ДП
«Укрліктрави» за період з 01.01.2013 р. по
31.03.2014 р., за наслідками якого був
складений аудиторський звіт від 18.06.2014
року №24-17/4 (а.с. 28-74).

За результатами аудиту Управлінням
внутрішнього аудиту складено
доповідну записку № 24-05/111 від 18.06.2014
року, якою доручено Департаменту
землеробства за результатами розгляду
аудиторського звіту надати пропозиції
Міністру аграрної політики та
продовольства України з приводу
розірвання контракту з ОСОБА_3 за
неналежне виконання умов контракту та
порушення фінансово-бюджетної
дисципліни (а.с. 75-82). В свою чергу
Департаментом землеробства надано
службову записку від 23.06.2014 №13-1-25/218 на
адресу Департаменту роботи з
персоналом, де запропоновано припинити
дію контракту з ОСОБА_3 та звільнити
останнього з посади директора ДП
«Укрліктрави» (а.с. 27). Звільнення
позивача із займаної посади було
погоджене із Шевченківською районною в
м.Києві державною адміністрацією (а.с.
25).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору є підстави, передбачені
контрактом.

Як вбачається із наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України №85-п від 24.06.2014 року такі
підстави містились у підпунктах «а»,
«и» пункту 26 розділу 5 контракту.
Зазначеними підпунктами контракту
передбачено, що керівник може бути
звільнений з посади, а цей контракт
розірваний з ініціативи Органу
управління майном (Мінагрополітики), до
закінчення терміну його дії:

а) у разі систематичного невиконання
Керівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього цим
контрактом;

и) у разі неподанні Органу управління
майном квартальної та річної
фінансової звітності, а також
квартального та річного звітів про
виконання фінансового плану
підприємства разом з пояснювальною
запискою щодо результатів діяльності.

Судом, при прийнятті рішення по справі,
враховується те, що із змісту складеної
за наслідками проведеного аудиту
Управлінням внутрішнього аудиту
доповідної записки № 24-05/111 від 18.06.2014
року, якою доручалось Департаменту
землеробства за результатами розгляду
аудиторського звіту надати пропозиції
Міністру аграрної політики та
продовольства України розірвати
контракт із ОСОБА_3, вбачається
посилання на невиконання керівником ДП
«Укрліктрави» зовсім інших пунктів
контракту ніж зазначені в наказі №85-п
від 24.06.2014 року, а саме пунктів 1 та 9
контракту (а.с. 75-82).

Суд не вважає законним звільнення
ОСОБА_3 з посади директора ДП
«Укрліктрави» у зв'язку із
систематичним невиконанням керівником
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього контрактом,
оскільки відповідачем не було
доведено, що до позивача систематично,
а отже хоча би більше одного разу
протягом року, застосовувались
дисциплінарні стягнення і він
притягався до дисциплінарної
відповідальності (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП
України).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що наказ Міністерства
аграрної політики та продовольства
України №85-п від 24.06.2014 року «Про
звільнення ОСОБА_3» є незаконним, а
відтак підлягає скасуванню.

Судом відкидаються доводи позивача
щодо того, що в силу положень ч.3 ст.40
КЗпП України він не міг бути звільнений
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
тимчасової непрацездатності оскільки
виходячи з нормативного тлумачення п.
п. 4, 8 ст. 36, ч. 3 ст. 40, ч. 3 ст. 41 та ст. ст. 40,
41 КЗпП України на припинення трудового
договору з працівником із підстав,
передбачених контрактом - п. 8 ст. 36
зазначеного Кодексу, а не у зв'язку зі
звільненням працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України
не поширюються. Зазначений правовий
висновок був викладений у постанові
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 23 січня 2013
р. у справі № 6-127цс12, а отже в силу вимог
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для
всіх судових органів України.

Задовольняючи вимоги позивача щодо
скасування наказу №85-п від 24.06.2014 року
суд не знаходить підстав для
задоволення інших позовних вимог
ОСОБА_3

У зв'язку із тим, що строк контракту між
позивачем та Міністерством аграрної
політики та продовольства України
закінчився 14 жовтня 2014 року (п.30
Контракту) позовні вимоги про
поновлення його на роботі задоволенню
не підлягають відповідно до вимог п.8 ч.1
ст.36 КЗпП України, оскільки строк
контракту сторонами не продовжений.

Враховуючи незаконність звільнення
позивача, на його користь підлягав би
стягненню середній заробіток за час
вимушеного прогулу на підставі ст.235
КЗпП України.

Натомість суд не вбачає законних
підстав для задоволення даних вимог у
зв'язку із тим, що вони були пред'явлені
до неналежного відповідача, а саме до
Міністерства аграрної політики та
продовольства України. Як було
встановлено в судовому засіданні,
нарахування та виплата заробітної
плати позивачу по справі на час
виконання ним обов'язків директора ДП
«Укрліктрави» були віднесені до
компетенції державного підприємства,
яке приймало участь у справі в якості
третьої особи, котра не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, і
до якої вимоги щодо стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу не ставились. Таким чином
вимоги в частині стягнення на користь
позивача середнього заробітку за час
вимушеного прогулу задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. 36, 40, 235 КЗпП України, ст.ст.
10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство аграрної
політики та продовольства України
скасувати наказ №85-п від 24.06.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Міністерства аграрної
політики та продовольства України в
дохід держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя