АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/530/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції: Величко Т.О.
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

27 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 листопада 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,третя
особа:ОСББ «Либідь-плюс» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,завданої внаслідок
залиття квартири,-

в с т а н о
в и л а:

В квітні 2013 року позивач пред»явила
вказаний позов до відповідача та
зазначала, що 18.09.2012 року сталося
залиття її квартири АДРЕСА_1 з вини
відповідача,який мешкає у квартирі
НОМЕР_1, яка розташована на поверх вище
в цьому ж будинку.

Посилаючись на спричинення шкоди
внаслідок залиття, яка дорівнює 13 466
грн.,просила стягнути з відповідача
вказану суму та понесені нею витрати
на проведення оцінки вартості
проведення відновлювального ремонту
її квартири.

Крім того просила стягнути з
відповідача 5 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, спричиненої їй
вказаним залиттям квартири,оскільки
наслідки залиття вплинули на стан
здоров»я її сина, який хворіє
респіраторним алергозом з приводу
алергічного вазомоторного риніту
нервоподібного стану
гіперкінетичного синдрому.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року
позов задоволено частково. Ухвалено
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача у
відшкодування матеріальної шкоди 13 466
грн., у відшкодування моральної шкоди 5
000 грн. та судові витрати у розмірі 110
грн.88 коп..

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про відмову
в задоволенні позову. Зазначає, що
позивач не довів спричинення їй шкоди з
його вини, а докази , якими суд
обґрунтував свій висновок є не
належними та не допустимими.

Вислухавши доповідь
судді,пояснення осіб, що з»явилися в
судове засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги, обставини справи,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 18.09.2012 року сталося
залиття належної ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1 .

Актом про залиття від 19.09.2012 року,
складеного комісією ОСББ «Либідь плюс»
встановлено, що залиття сталося з
квартири НОМЕР_1 , мешканці якої комісії
двері не відчинили. Пошкоджень
водопостачання та каналізації (на
технічному поверсі) не виявлено.
Причиною залиття, є халатність
власника кв. НОМЕР_1, що призвело до
можливого переповнення раковини або
ванни та залиття водою підлоги своєї
квартири, яка через перекриття
потрапила до кв. НОМЕР_2 та на сходову
клітину кв. НОМЕР_3. Вказаний акт
власник кв. НОМЕР_1 відмовився
підписати.

Згідно з висновком про вартість
об»єкта, проведенного ТОВ «Агенство
Експертна оцінка» 27.08.2013 року ,
вартість проведення відновлювального
ремонту становить 13 466 грн. 00 коп..

Відповідно до довідки ОСББ, разом з
позивачем ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1
проживає її неповнолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який хворіє респіраторним
алергозом з приводу алергічного
вазомоторного риніту на
нервоподібного стану
гіперкінетичного синдрому, що
підтверджується випискою з історії
хвороби стаціонарного хворого № 2214 від
05.10.2012 року, довідкою ЛКК № 290 від 26.11.2012
року та довідкою дитячої поліклініки №
5 від 13.12.2012 року за № 98.

Відповідно до ст..1166 ЦК України, шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Ті ж самі положення наведені і в статті
1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, суд встановив та виходив з того,
що вина ОСОБА_1 в залитті квартири
позивача доведена, а тому з урахуванням
наданих сторонами доказів стягнув з
відповідача на користь позивача суму
матеріального збитку в розмірі 13 466 грн.
00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000
грн. 00 коп..

Погоджуючись з висновком суду щодо
наявності вини відповідача у
спричиненні позивачу матеріальної та
моральної шкоди, як таким що ухвалений
відповідно до встановлених обставин та
на підставі норм матеріального та
процесуального права, яке регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами, колегія суддів, враховуючи
характер і тривалість страждань
позивача та виходячи з засад
розумності, виваженості та
справедливості вважає за необхідне
зменшити розмір стягнутої судом
моральної шкоди з 5000 грн. до 2 000 грн.,
зважаючи на те, що розмір вказаної суми
буде достатнім для відновлення
немайнових втрат ОСОБА_2 та відповідним
роз»ясненням, викладеним в Постанові
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з
подальшими змінами .

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1
зазначає, що рішення ухвалене судом
першої інстанції на припущеннях
комісії ОСББ «Либідь» щодо його вини у
залитті квартири позивача, належних та
допустимих доказів його вини немає.
Залиття квартири позивача сталося
внаслідок несправності технічного
санвузла, що знаходиться над його
квартирою під покрівлею будинку
АДРЕСА_1. При цьому відповідач
стверджує, що було залито і його
квартиру,надавши на підтвердження
фотознімки покрівлі будинку та
пошкодження своєї квартири та
пославшись на покази свідків.

Проте вказані доводи апеляційної
скарги на увагу колегії суддів не
заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оцінюючи надані відповідачем
докази у сукупності з доказами
наданими ОСОБА_2, колегія суддів вважає
, що вони не спростовують вини
відповідача у залитті квартири
позивача, оскільки будь-яких доказів
того, що в установленому законом
порядку ОСОБА_1 звертався до ОСББ
«Либідь плюс» як обслуговуючої
організації будинку АДРЕСА_1 щодо
залиття його квартири внаслідок
несправності технічного санвузла, що
знаходиться над його квартирою під
покрівлею будинку , не надав та на
наявність таких не вказав.

Будь-яких претензій до третьої
особи про завдання шкоди його майну
внаслідок залиття його квартири з
підстав несправності технічного
санвузла, що знаходиться над його
квартирою під покрівлею будинку,
ОСОБА_1 не пред»являв.

При цьому колегія суддів
враховує і те, що актом про залиття від
19.09.2012 року, складеного комісією ОСББ
«Либідь плюс» пошкоджень
водопостачання та каналізації на
технічному поверсі будинку АДРЕСА_1 не
виявлено.

Зазначений акт, який в даній
справі є належним та допустимим
доказом вимог позивача, ОСОБА_1 не
спростував, підписати його
відмовився, хоча не був позбавлений
права викласти в ньому причини залиття
квартири позивача, які на його думку є
іншими ніж викладені в акті.

На підстав викладеного відсутні
підстави до скасування рішення суду з
мотивів зазначених відповідачем.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 25 листопада
2013 року змінити, зменшивши розмір
відшкодування моральної шкоди до 2 000
грн. 00 коп..

В решті рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий :
Судді: