Справа № 531/1729/14-ц
Провадження № 2/531/634/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Карлівський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

за участю відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Карлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання дітей , -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 року позивач звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просить суд розірвати шлюб між нею та
відповідачем, що був зареєстрований
01.11.2006 року у центральному відділі
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції, актовий запис № 1945. Позивач
також просить суд, визначити місце
проживання неповнолітніх ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - разом з матір'ю.

У позовній заяві позивач
посилається на те, що 01.11.2006 року
зареєструвала шлюб з

відповідачем і від даного шлюбу
сторони мають двох неповнолітніх
дітей. Спільне життя з відповідачем не
склалося, на ґрунті несхожості
характерів і різних поглядів на життя.
Шлюбні відносини припинено, майже
місяць подружжя не проживає разом.
Подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї позивач вважає не
можливим. Спору про поділ майна між
сторонами немає. За домовленістю між
сторонами, діти проживатимуть разом з
матір'ю. Позивач посилається на статті
СК про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надавши суду заяву про
розгляд справи без її участі, в якій
зазначила, що підтримує позов і просить
суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечує проти задоволення позову,
позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про часткову
обґрунтованість позову, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню обставини
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, а також
обставини, визнані судом
загальновідомими.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

З матеріалів справи вбачається, що
01.11.2006 року сторони зареєстрували шлюб,
про що свідчить свідоцтво серії НОМЕР_1.
(а.с. 8) Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 6-7) Позивач зазначила
у позові, а відповідач визнає дану
обставину в судовому засіданні - що на
даний час сторони проживають окремо,
спільне життя сторін не склалося і
подальше спільне життя подружжя та
збереження сім'ї, суперечить інтересам
кожного з них. Суд вважає таку
обставину доведеною в порядку ч. 1 ст. 61
ЦПК.

В матеріалах справи міститься довідка
про склад сім'ї, видана Варварівською
сільською радою 24.07.2014 року. Згідно
довідки ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1,
разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10)
Згідно довідки ОСББ «Вікторія» від
16.09.2014 року - ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2.
(а.с. 11) Зазначеними доказами
підтверджується той факт, що подружжя
не проживає разом. На підставі ч. 1 ст. 61
ЦПК України, суд також вважає доведеною
ту обставину, що після розірвання
шлюбу, діти залишаться проживати з
матір'ю.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за можливе задовольнити позов в
частині розірвання шлюбу і розірвати
шлюб, зареєстрований між сторонами
01.11.2006 року у центральному відділі
реєстрації актів цивільного стану
Полтавського міського управління
юстиції.

Позивач також просить суд визначити
місце проживання спільних малолітніх
дітей сторін - разом з матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони не мають спору щодо визначення
місця проживання дитини. Позивач у
своєму позові зазначила, що після
розірвання шлюбу діти проживатимуть
разом з нею. Відповідач цю обставину не
заперечує.

Позов в цій частині не обґрунтовано,
позовна заява не містить посилання на
норми чи докази в цій частині позову.

За таких обставин, в задоволенні позову
в частині визначення місця проживання
малолітніх дітей сторін, необхідно
відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 112, 161 СК
України та ст.ст. 57, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дітей - задовольнити
частково.

Шлюб, зареєстрований 01.11.2006 року у
центральному відділі реєстрації актів
цивільного стану Полтавського
міського управління юстиції, актовий
запис № 1945, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача змінити на «ОСОБА_2».

В задоволенні позову в іншій частині -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду Полтавської області, через
Карлівський районний суд Полтавської
області.

Суддя
Жмурко П.Я.