22-ц/775/1457/2014(м)
09 жовтня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:
головуючого судді
суддів
Мироненко І.П., Песоцької Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Володарського районного суду
Донецької області від 04 вересня 2014
року,

в с т
а н о в и в :

Рішенням Володарського
районного суду Донецької області від 04
вересня 2014 року вищезазначений позов
ОСОБА_1 задоволено. З ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуті аліменти
в розмірі 800 грн., по 400 грн. на кожну
дитину щомісячно, починаючи з 14 липня
2014 року до їх повноліття.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, відповідач подав на нього
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати рішення та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. При
цьому зазначив, що суд при ухваленні
рішення не врахував, що він офіційно не
працевлаштований, має мінливий дохід, а
також те, що його дружина та сини
мешкають разом з ним і він утримує
дітей та займається їх вихованням в
тому ж обсязі, що й позивачка.

Відповідач в судовому засіданні
апеляційного суду підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

Позивачка в суді апеляційної інстанції
заперечувала проти задоволення скарги,
просила рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Так, при розгляді справи встановлено,
що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі та мають
неповнолітніх синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.5, 7).

Шлюбні відносини між сторонами
припинені в червні 2014 року, шлюб
розірвано рішенням Володарського
районного суду Донецької області від 04
вересня 2014 року.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

З огляду на наведені норми закону,
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано, з
урахуванням матеріального становища
платника аліментів, який є
працездатним, офіційно не працює та має
мінливий дохід, інших утриманців не
має, визначив розмір аліментів на
утримання неповнолітніх синів в
розмірі по 400 грн. на кожну дитину
щомісячно.

Крім того, частиною 2 ст. 18 СК
передбачено, що суд застосовує ті
способи захисту прав або інтересів
учасників сімейних відносин, які
встановлені законом або домовленістю
(договором) сторін.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", відсутність
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину є підставою для
звернення до суду з відповідним
позовом того із них, з ким вона
проживає.

Приймаючи до уваги те, що домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дітей між сторонами у справі
немає, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув їх в судовому
порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

З урахуванням наведеного, рішення
суду першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд, на підставі ст.308 ЦПК України,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Володарського районного
суду Донецької області від 04 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Судді: