Справа № 209/3050/14-ц
Провадження № 2/209/1301/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі
Паляниця Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, що
продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3
частини з усіх видів доходу
відповідача, щомісячно, до досягнення
сином 23-х років, за умови, що він буде
продовжувати навчання.

На обґрунтування позову
зазначила, що перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
24 грудня 1988 року по 28 березня 1995 року.
Від шлюбу мають повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею
та знаходиться на її утриманні. До
досягнення сином повноліття
відповідач сплачував аліменти на його
утримання, але після досягнення сином
повноліття, відповідач сплату
аліментів припинив повністю. У серпні
2011 року їх син вступив в
Дніпродзержинський технологічний
коледж на денну форму навчання за
спеціальністю програмне забезпечення.
Дата закінчення навчання 30.06.2015 року.
Крім того їх син є інвалідом І групи з
06.08.2011 року безсрочно з ураженням
функцій опори. Відповідач на утримання
сина матеріальної допомоги не надає,
вона не в змозі самостійно утримувати
їх сина, у зв'язку з тим, що йому
необхідні кашти на проїзд до місця
навчання, проживання, одяг, харчування,
підручники, тощо, що й зумовило
необхідність звернення до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, надала пояснення,
аналогічні обґрунтуванню позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засідання позов визнав частково.
Пояснив суду, що він не знав про те, що
син навчається у коледжі, так як з сином
не спілкується з вини позивачки. Після
розірвання шлюбу він позивачці з сином
залишив квартиру. В даний час він
проживає зі своєю матір'ю, якій 77 років,
він є пенсіонером та отримує льготну
пенсію у розмірі 1900 гривень. Згоден щоб
з нього стягувалися аліменти, але в
меншому розмірі, ніж просить позивачка.

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його
відсутністю.

Вислухавши позивача та
відповідача, вивчивши матеріали справи
та дослідивши письмові докази у
справі, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який 28 березня 1995 року було
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.11/.

Мають повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження /а.с.9/.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка син проживає з нею, є
інвалідом І групи, в зв'язку з цим
отримує соціальну допомогу у розмірі
1400 гривень. Крім того син навчається в
Дніпродзержинському технологічному
коледжі на бюджетній основі та отримує
стипендію у розмірі 600 гривень. ЇЇ
заробітна плата складає 1250 гривень.

При вірішенні справи суд приймає до
уваги твердження відповідача про те, що
він є пенсіонером, отримує льотну
пенсію у розмірі 1900 грн. та проживає
разом зі своєю матір'ю похилого віку,
якій також повинен надавати
матеріальну допомогу.

Згідно зі ст.199 СК України якщо
повнолітні дочка чи син продовжують
навчання і в зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу, а відповідно ст.
200 СК України суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі, або у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням стану здоров'я та
матеріального становища як дітей, так і
платника аліментів, наявності у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних членів сім'ї.

З урахуванням матеріального
становища відповідача та
повнолітнього сина, на утримання якого
повинні бути стягненні аліменти, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст. 8,10, 11, 60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3,
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, що продовжує
навчання

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
мешкає у АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, аліменти в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку (доходу), на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно, в період його
навчання в Дніпродзержинському
тежнічному коледжі, починаючи з 26.05.2014
року, до закінчення навчання, тобто до
30.06.2015 року..

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у
справі в сумі 243,60 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
в частині суми місячного платежу
допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення (отримання) апеляційної
скарги через суд першої інстанції, що
його ухвалив.

Суддя:
Г.А. Байбара