Провадження № 2/127/5390/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області у складі головуючого судді
Дернової В.В., за участю секретаря Тронт
М.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики та
повідомив, що 01.03.2012 року між ним та
відповідачем був укладений договір
позики грошей у формі розписки, згідно
якого відповідач ОСОБА_2 отримала
грошові кошти в сумі 3200 як позику з
умовою їх повернення до 01.08.2012 року. У
визначені строки та на день звернення
до суду борг не був повернутий. Позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь 3200 грн.основного боргу, 230,08 грн.
- 3% річних, а також витрати по розгляду
справи в суді.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідані
позовні вимоги визнала, повідомила, що
через скрутне матеріальне становище
невзмозі повернути позику, просила
зменшити розмір 3% річних.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення позивача, відповідача,
дослідивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що позов частково
обгрунтований та підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 01.03.2012 року між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений договір позики
грошей у формі розписки, згідно якого
відповідач ОСОБА_2 отримав грошові
кошти в сумі 3200 як позику з умовою їх
повернення до 01.08.2012 року. У визначені
строки та на день розгляду справи судом
борг не був повернутий.

Ці факти встановлені судом та ніким не
оспорюються.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом;
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо
інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту; якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості; договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми; на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням

встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Отже, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_1 підлягає борг
у розмірі 3200, а також 3% річних у розмірі
188,84 грн. (позивачем було надано
невірний розрахунок 3% річних).

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 338,88
грн. судового збору, тобто пропорційно
до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530,
610, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1
заборгованість за розпискою від 01
березня 2012 року у розмірі
3200 грн. та 3% річних у розмірі 188,84 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 338,88
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

СУДДЯ: