Провадження № 2/161/3304/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі : головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання батька таким, що
ухилявся від виконання батьківського
обов'язку та усунення від одержання
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі сина військовослужбовця,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися в суд з
позовом до ОСОБА_3 про визнання таким,
що ухилявся від виконання
батьківського обов'язку та усунення
його від одержання одноразової
грошової допомоги у разі загибелі сина
військовослужбовця.

В обґрунтування своїх вимог вказували,
що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3
є батьками, ОСОБА_5 - сестрою солдата
ОСОБА_6, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під
м.Волноваха Донецької області при
виконанні обов'язків військової
служби.

Відповідно до Порядку призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі(смерті), інвалідності
або часткової втрати працездатності
без встановлення інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні(або
перевірочні) та спеціальні збори чи для
проходження служби у військовому
резерві, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.12.2013
року №975 члени сім'ї, батьки та
утриманці загиблого
військовослужбовця мають право на
отримання одноразової грошової
допомоги, 1/2 частину якої отримала
позивач ОСОБА_1, як матір загиблого
військовослужбовця.

Покликаючись на те, що відповідач
ОСОБА_3 за життя сина ОСОБА_6 ухилявся
від виконання батьківського обов'язку
щодо його утримання та забезпечення
необхідним майном для життя та
розвитку, членом сім'ї сина не був і на
час його смерті з ним не проживав,
будь-якої іншої матеріальної допомоги
синові за його життя, зокрема у
неповнолітньому віці, не надавав, був
засуджений за злочин щодо дитини, ті ж
самі дії вчиняв і щодо дочки ОСОБА_5,
просять визнати ОСОБА_3 таким, що
ухилявся від виконання батьківського
обов'язку та усунення від одержання
одноразової грошової допомоги по
смерті сина військовослужбовця ОСОБА_6,
який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги
підтримали з підстав, зазначених в
позовній заяві і просили задовольнити
їх.

Ухвалою суду від 21.10.2014 року позов в
частині вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання таким, що ухилявся від
виконання батьківського обов'язку та
усунення його від одержання
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі сина військовослужбовця
залишений без розгляду на підставі п.5
ч.1 ст.207 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 проти задоволення позову
заперечили.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, показання свідків,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов до задоволення не
підлягає.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_3 є батьками, ОСОБА_5 -
сестрою військовослужбовця ОСОБА_6,
який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під
м.Волноваха Донецької області при
виконанні обов'язків військової
служби(а.с.6-15,17-19,35).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був
розірваний в 1996 році, реєстрація
розірвання шлюбу проведена відділом
реєстрації актів громадянського стану
Луцького міськвиконкому 18.11.1996 року,
актовий запис №724, що стверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1
від 18.11.1996 року(а.с.16).

З часу розірвання шлюбу ОСОБА_3
проживає окремо від сім'ї, має іншу
сім'ю, в якій на утриманні малолітня
дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Луцького міського суду від
17.05.1996 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
були стягнуті аліменти на утримання
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вироком Луцького
міського суду від 04.12.1997 року ОСОБА_3 був
засуджений за злісне ухилення від
сплати аліментів (ст.114 КК України) до 7
місяців позбавлення волі у колонії
поселенні для осіб, які вчинили умисні
злочини(а.с54-56).

Відповідно до п.5 Порядку призначення і
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі(смерті), інвалідності
або часткової втрати працездатності
без встановлення інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні(або
перевірочні) та спеціальні збори чи для
проходження служби у військовому
резерві, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.12.2013
року №975 одноразова грошова допомога
призначається і виплачується у розмірі
500-кратного прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб на дату загибелі
(смерті), рівними частками членам сім'ї,
батькам та утриманцям загиблого
(померлого) військовослужбовця,
військовозобов'язаного та резервіста.
Члени сім'ї та батьки загиблого
(померлого) військовослужбовця,
військовозобов'язаного та резервіста
визначаються відповідно до Сімейного
кодексу України, а утриманці -
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

З пояснень позивача ОСОБА_1 судом
встановлено, що вона, як матір
загиблого військовослужбовця отримала
відповідно до вказаного Порядку 1/2
частину зазначеної одноразової
грошової допомоги.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом.

Відповідно до ст.164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, зокрема, якщо вона,
він ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Згідно ст.166 СК України правовим
наслідком позбавлення батьківських
прав є втрата такою особою прав,
заснованих на спорідненості з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_3 батьківських прав
щодо сина ОСОБА_6 позбавлений не був.

Будь-які підстави усунення батьків від
одержання одноразової грошової
допомоги у разі загибелі дітей
військовослужбовців, в тому числі і
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків щодо них,
Порядком, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.12.2013
року №975 - не передбачені.

На основі викладеного суд приходить
до висновку, що в позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання таким, що ухилявся
від виконання батьківського обов'язку
та усунення від одержання одноразової
грошової допомоги у разі загибелі сина
військовослужбовця слід відмовити.

На підставі ст.ст.155,164,166 СК України,
Порядку призначення і виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі(смерті), інвалідності або
часткової втрати працездатності без
встановлення інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні(або
перевірочні) та спеціальні збори чи для
проходження служби у військовому
резерві, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.12.2013
року №975, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 57-60, 208,
209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
батька таким, що ухилявся від виконання
батьківського обов'язку та усунення
від одержання одноразової грошової
допомоги у разі загибелі сина
військовослужбовця- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк