Номер провадження: 22-ц/785/7998/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Закритого акціонерного
товариства «Медико-інструментальний
завод» про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності за апеляційною скаргою
Приватного підприємства «Агентство
2500» на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 липня 2011 року, -

в с т а н о в и л а:

21.06.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Закритого акціонерного
товариства «Медико-інструментальний
завод» (далі-ЗАТ «МІЗ») та просив суд:

1. Визнати дійсним договір
купівлі-продажу від 10 травня 2011 року
19/1000 часток цілісного майнового
комплексу у складі:
інженерно-побутового корпусу № 3,
приміщень з № 42 по № 80, з № 85 по № 90, LIII,
LII, з № 165 по № 172, LXII, LXIII, загальною
площею 1229,7 кв.м., розташованого:
АДРЕСА_1, укладеного між ним та ЗАТ
«МІЗ», в особі гр. Стрельнікова Б.Ф.

2. Визнати за ним право власності на 19/1000
часток вказаного майна.

Позов обґрунтував тим, що 10.05.2011 року
між ним та ЗАТ «МІЗ» було досягнуто
згоди, щодо продажу 19/1000 часток
вказаного вище цілісного майнового
комплексу, належного відповідачу на
праві приватної власності відповідно
до договору купівлі-продажу /р. № 1-1780/
12.05.1995 року, що підтверджується Актом
прийому передачі майна від 27.11.1995 р., та
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 29972548 від 17.05.2011.

В підтвердження досягнутої
домовленості між сторонами укладено
договір купівлі-продажу, досягнуто
згоди, щодо ціни та строків виконання
зобов`язань.

Він виконав свої обов'язки в повному
обсязі. Однак відповідач, в особі гр.
Стрельнікова Б.Ф., ухиляється з різних
мотивів від нотаріального оформлення
угоди (а.с.3-4).

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22.07.2011 року позов ОСОБА_2
задоволено.

Визнано дійсним договір
купівлі-продажу 19/1000 часток цілісного
майнового комплексу у складі:
інженерно-побутового корпусу № 3,
приміщень з № 42 по № 80, з № 85 по № 90, LIII,
LII, з № 165 по № 172, LXII, LXIII, загальною
площею 1229,7 кв.м., розташованого:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ
«МІЗ», в особі гр. Стрельнікова Б.Ф. від
10 травня 2011 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
19/1000 часток вказаного цілісного
майнового комплексу.

В апеляційній скарзі ПП «Агентство 2500»
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що рішення постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В суд апеляційної інстанції сторони не
з`явилися. ОСОБА_2 направив свої
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких просив її відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Відповідач ЗАТ «МІЗ» сповіщувався
апеляційним судом за адресою, вказаною
в позовній заяві.

Крім того, працівник суду неодноразово
телефонував на номера телефонів, які
вказані в документах ЗАТ «МІЗ», що
знаходяться в матеріалах справи. Але
один із телефонів є недійсним, а за
іншим номером на дзвінки ніхто не
відповідає.

При викладених обставинах, колегія
порахувала за можливим слухати справу
за відсутності представника ЗАТ «МІЗ».

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої

інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
рішення, перевіривши матеріали справи
в межах апеляційної скарги, , вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду-скасуванню, з
ухваленням нового з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не
відповідає.

Судом встановлені і підтверджені
матеріалами справи наступні обставини.

10.05.2011 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «МІЗ»
було досягнуто згоди щодо продажу 19/1000
часток цілісного майнового комплексу у
складі: інженерно-побутового корпусу №
3, приміщень з № 42 по № 80, з № 85 по № 90,
LIII, LII, з № 165 по № 172, LXII, LXIII, загальною
площею 1229,7 кв.м., розташованого:
АДРЕСА_1, належного відповідачу на
праві приватної власності відповідно
до договору купівлі-продажу /р. № 1-1780/
12.05.1995 року.

Згідно п.2.1 вищевказаного договору
позивач здійснив авансовий
перерахунок коштів у розмірі 40 000 грн.
на рахунок відповідача. Остаточний
розрахунок за вказаним договором
повинен був здійснюватися шляхом
безготівкового перерахунку коштів на
рахунок відповідача на протязі семи
діб після нотаріального оформлення
договору купівлі-продажу об'єкту
нерухомого майна.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд виходив з того, що між покупцем та
продавцем, тобто сторонами договору
купівлі-продажу об'єкту нерухомого
майна, було досягнуто домовленості
відносно усіх важливих умов договору,
позивач повністю виконав умови
договору, однак інша сторона
ухиляється від нотаріального
оформлення угоди.

При розгляді спору по суті суд
керувався вимогами ч.2 ст. 220, 334, 638 ЦК
України та відповідними нормами
цивільно-процесуального
законодавства.

Між тим, з такими висновками суду
колегія погодитись не може.

Із матеріалів справи вбачається, що
приміщення ЗАТ «МІЗ» є цілісним
майновим комплексом і є спільною
частковою власністю різних власників,
в тому числі і ПП «Агентство 2500», якому
належить 10/100 частин вказаного
майнового комплексу (а.с.5-7).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 362 ЦК України, у
разі продажу частки у праві спільної
часткової власності співвласник має
переважне право перед іншими особами
на її купівлю за ціною, оголошеною для
продажу, та на інших рівних умовах, крім
випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний
письмово повідомити інших
співвласників про намір продати свою
частку ціну та інші умови, на яких він
її продає.

Матеріали справи не містять відомості
про те, що ЗАТ «МІЗ» письмово
повідомляло когось з співвласників
спільної часткової власності про намір
продати свою частку, з вказанням ціни
та іншіх умов, на яких було продано
частину майнового комплексу позивачу.

Таким чином, колегія вважає, що ПП
«Агентство 2500» було позбавлено
реалізації прав та законних інтересів ,
гарантованих ст.362 ЦК України, а саме
переважного права купівлі частки у
праві спільної часткової власності.

Колегія також вважає, що при розгляді
справи по суті, суд зобов'язаний був
роз'яснити сторонам угоди про
залучення до участі у справі всіх
зацікавлених осіб, яких стосується
даний спір, в тому числі ПП «Агентство
2500».

Між тим, ніхто із співвласників
спірного майна до участі у справі не
залучався.

Крім того, за загальним правилом право
власності набувача майна за договором
виникає з моменту передання майна, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч.1 ст.334 ЦК України).

Право власності за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню
відповідно до ст. 334 ЦК України, виникає
у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним (ч.3 ст.334 ЦК
України).

Нотаріально посвідчений правочин, що
вчиняється у письмовій формі є
обов'язковим лише у випадках,
передбачених законом (ч.1 ст. 209 ЦК
України).

11.02.2010 року № 1878-ІV «Про внесення змін до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та інших
законодавчих актів України» права на
нерухоме майно, яке підлягає державній
реєстрації, виникають з дати такої
реєстрації відповідно до закону.

У разі недодержання сторонами вимогу
закону про нотаріальне посвідчення
договору, такий договір є нікчемним.
Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним
(ст. 220 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, наданих
Верховним Судом України в постанові
Пленуму №9 від 06.11.2009 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
вирішуючи спір про визнання
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується
щодо правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до ст.ст. 210
та 640 ЦК України пов'язується з
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними і не створюють прав та
обов'язків для сторін (п.13).

Не зважаючи на це, суд 1-ої інстанції на
підставі ст. 220 ЦК України визнав право
власності на об'єкт нерухомого майна,
щодо яких Закон до 1 січня 2013 року
передбачав як нотаріальну форму
договору так і державну реєстрацію, що
суперечить законодавству, діючому на
час укладення договору.

Колегія також звертає увагу на те, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази ухилення відповідача від
посвідчення договору купівлі-продажу
спірного майна в нотаріальній конторі.

Напроти, в матеріалах справи є заява
голови правління АТ «МІЗ» Стрельнікова
Б.Ф. від 18.07.2011 року про визнання позову
і розгляд справи у відсутності
представника відповідача (а.с.15).

З урахуванням викладеного, рішення
суду як постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового про відмову ОСОБА_2 в позові.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Агентство 2500»
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 липня 2011 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до Закритого
акціонерного товариства
«Медико-інструментальний завод» про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

О.М.Таварткіладзе