Справа № 136/2253/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" жовтня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО
ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ
ЛИПОВЕЦЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ
ЮСТИЦІЇ Вінницької області , третя
особа СКИТКІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА
ЛИПОВЕЦЬКОГО РАЙОНУ ВІННИЦЬКОЇ
ОБЛАСТІ, про визнання права власності
на НЕРУХОМЕ МАЙНО

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом до відповідача ,
посилаючись на те, що вона є власником
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1. на підставі свідоцтва №18
про право особистої власності на
домоволодіння від 05.04.1993 року.

З метою реєстрації права на дане
нерухоме майно згідно положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» ВОНА звернулась до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Липовецького РУЮ, однак
рішенням державного реєстратора за
№15875007 від 18.08.2014 року було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на житловий будинок із
погосподарськими спорудами за
позивачкою, у зв'язку з тим, що у
свідоцтві про право власності на
нерухоме майно вказано, що житловий
будинок належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_1. Проте,
оскільки позивачка була і є єдиним
власником вказаного майна, вона
змушена звернутись до суду з даним
позовом.

В судове засідання позивачка не
з»явилась, надала заяву, в якій позов
підтримала, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання
також не з"явився. Надав суду заяву, в
якій позов визнав та просив
розглянути справу без участі
представника реєстраційної служби.

Представник третьої особи також в
судове засідання не з»явився та
направив суду заяву про те, що не
заперечує проти задоволення позову
ОСОБА_1 і просить розглянути справу без
участі представника Скитківської
сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про можливість
задоволення клопотання сторін та
розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

На підставі свідоцтва №18 про право
особистої власності на домоволодіння ,
виданого 05.04.1993 року виконкомом
Скитківської сільської ради н.д. на
підставі рішення виконкому
Липовецької районної ради н.д. №131 від
30.05.1985 року та рішення виконкому
Скитківської сільської ради н.д. №6 від
07.02.1990 року, житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1, належить
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_1.( а.с.6).

Дане свідоцтво зареєстровано у
Вінницькому обласному об»єднаному
бюро технічної інвентаризації 05.04. 1993
року за № 18.

Рішенням державного реєстратора за
№15875007 від 18.08.2014 року було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на житловий будинок із
погосподарськими спорудами за
позивачкою, на підставі того, що надані
йому документи не відповідають вимогам
закону або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, у зв'язку
із тим, що у свідоцтві про право
власності на нерухоме майно вказано, що
житловий будинок належить колгоспному
двору, головою якого є ОСОБА_1. (а.с.5).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За діючим на час видачі свідоцтва
законодавством ( ч.1 ст.120 ЦК Української
РСР -1964 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р)
майно колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності.
Право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
його припинення, мали ті члени
колгоспного двору , котрі до 15.04.1991 року
( дата введення в дію Закону України
«Про власність») не втратили права на
частку в його майні. На витребування
частки з майна колишнього колгоспного
двору, що збереглося на 15 квітня 1991
року, поширюється загальний трирічний
строк позовної давності.

У відповідності до довідки ,
виданої Скитківською сільською радою
Липовецького району № 319 від 19.09.2014
року, станом на 15.04.1991 року житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1, мав
статус майна, яке належало колгоспному
двору, членами якого була лише ОСОБА_1
і не втратила свого права на даний
будинок ( а.с.7) .

Розділом 11 «Право власності» глави 11
«Спільна власність», ст.. 120 Цивільного
кодексу Української РСР «Власність
колгоспного двору» 1964 р. закріплено, що
майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

На підставі ст..ст. 121, 123 Цивільного
кодексу Української РСР 1964 р.
володіння, користування і
розпорядження майном колгоспного
двору здійснюється за згодою всіх
членів двору. Розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, виходячи з наданих суду доказів,
право власності на майно колгоспного
двору, до складу якого входив і
житловий будинок в АДРЕСА_1, належав в
повному обсязі лише одній особі -
позивачці , як голові та єдиному члену
колгоспного двору.

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що, на підставі свідоцтва №18 про право
особистої власності на житловий
будинок, виданого виконкомом
Скитківської сільської ради н.д. 05.04.1993
року, зареєстрованого Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 05.04. 1993 року за №18,
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, належав виключно одноосібно
ОСОБА_1.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову у повному обсязі

На підставі ст. 392 ЦК України ,
ст..ст. 120, 121, 123 Цивільного кодексу
Української РСР 1964 р керуючись ст. 174,
209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на цілий житловий будинок
«А» з верандою «а» та ганком , 1950 року
побудови, загальною площею 48,7 кв.м.,
житловою площею 16,9 кв. м. та
господарські будівлі: погріб з шиєю
«Б», сарай «В», огорожу №1, хвіртку №2,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська