Справа № 162/854/14-ц
Провадження № 2/162/231/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі головуючого:

судді -- Глинянчука В.Д.,

при секретарі Оласюк Л.П.,

з участю представника позивача по
первісному позову ОСОБА_2,

відповідача по первісному позову
ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
- служби у справах дітей Любешівської
районної державної адміністрації
Волинської області - Токаря А.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_3, зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_6 про визначення місця проживання
дитини,

встановив:

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не можуть самостійно
домовитись про місце проживання їх
малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У зв'язку з цим звернулись до суду з
відповідними позовами.

ОСОБА_6 свій позов мотивує тим, що сину
виповнилось лише 01 рік і 05 місяців, він
потребує стороннього догляду. Вона не
має шкідливих звичок, натомість ОСОБА_3
є заядлим курцем, зловживає спиртним,
за час перебування дитини у
відповідача у селі Бихів Любешівського
району самостійно за сином не доглядав,
а переклав ці обов'язки на свою матір.
На даний час ОСОБА_6 отримує допомогу по
догляду за дитиною у розмірі 1751 гривня
щомісячно, має можливість цілодобово
знаходитись поряд з сином та
забезпечувати його усім необхідним. В
належному її мамі житловому будинку у
селі Купичів Турійського району
Волинської області створено добрі
матеріально-побутові умови для
проживання дитини тощо.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3
подав зустрічний позов. Мотивує його
тим, що у будинку, в якому він проживає з
батьками у селі Бихів Любешівського
району Волинської області, створено
комфортні умови. Натомість у будинку
матері ОСОБА_6 у селі Купичів
Турійського району панує повна
антисанітарія, там відсутні
елементарні засоби для існування:
холодильник, посуд тощо. Він працює
водієм на підприємстві, його дохід
становить понад три тисячі гривень
щомісячно, спиртним не зловживає, у
присутності сина не курить. ОСОБА_3
здатен забезпечити дитині якнайкращі
умови проживання та виховання, її
розвитку тощо. Натомість ОСОБА_6 веде
аморальний спосіб життя, часто залишає
сина. У зв'язку з цим вона не може
забезпечити дитині ні належного
виховання, ні матеріального
забезпечення.

Позивач, представник позивача у
судовому засіданні свій позов
підтримали. Представник позивача
вважає, що викладені у зустрічній
позовній заяві обставини щодо
аморальної поведінки ОСОБА_6 у ході
судового розгляду не підтвердились.
При ухваленні рішення просить
врахувати вік дитини, що вона перебуває
на грудному вигодовуванні. Звернув
увагу суду, що ОСОБА_3 був засуджений
тощо.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3
просить відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_6, а задовольнити його позов.
Вважає, що ОСОБА_6 «не доросла» бути
матір'ю. Умови його проживання у
батьків у селі Бихів, матеріальний стан
є кращими ніж у позивача. Зазначив, що
коли виїжджатиме на заробітки за
кордон, вихованням дитини
займатимуться його батьки.

Представник відповідача ОСОБА_4
підтримав зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_3 При вирішенні позову просить
дати оцінку тому, що ОСОБА_6 подала до
суду документи з недостовірними
відомостями. Звернув увагу на високі
моральні якості ОСОБА_3, належні
матеріально-побутові умови його
проживання. Вважає, що на основі
досліджених у ході судового розгляду
доказів, є підстави відмовити у
задоволенні первісного позову ОСОБА_6,
натомість задовольнити вимоги його
довірителя та залишити проживати
малолітню дитину з батьком.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - служби у справах дітей
Любешівської районної державної
адміністрації Волинської області -
Токар А.В. вважає, що малолітнього
ОСОБА_8 слід залишити з батьком.

Відповідно до статті 60, частини 1 статті
212 Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
наявності підстав звільнення від
доказування. Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження свої вимог ОСОБА_6
подала наступні докази.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Згідно з актами від 19 червня 2014 року про
обстеження матеріально-побутових та
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_6, які проведено комісією з
посадових осіб Купичівської сільської
ради Турійського району, констатовано
створення належних умов для проживання
та виховання дитини у будинку по
АДРЕСА_1. Для дитини облаштовано
куточок для занять, є дитяче ліжко.
Сім'я, в якій проживає ОСОБА_6 з дитиною,
є благополучною. Комісія вважає, що
ОСОБА_6 може забезпечити нормальний
розвиток та дати належне виховання
дитині.

У Купичівській сільській раді
Турійського району ОСОБА_6
характеризується виключно позитивно:
вміє спілкуватись з односельчанами,
ввічлива, врівноважена, доброзичлива,
спиртних напоїв не вживає, велику увагу
приділяє вихованню дитини.

По місцю свого народження у селі
Ворокомле Камінь-Каширського району
Волинської області ОСОБА_6 також
характеризується з позитивної сторони.

Починаючи з 07 жовтня 2014 року, ОСОБА_6
зареєстрована по АДРЕСА_1.

Довідкою Любешівського районного
управління соціального захисту
населення № 1963 від 10 вересня 2014 року
стверджено, що ОСОБА_6 у період з
березня по серпень 2014 року отримала
8626,72 гривень допомоги при народженні
дитини. При цьому, починаючи з липня 2014
року розмір допомоги становить 810
гривень.

Згідно з довідкою Купичівської
лікарської амбулаторії загальної
практики-сімейної медицини від 23
червня 2014 року дитина ОСОБА_8 перебуває
на грудному вигодовуванні.

На підтвердження зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 подав такі докази.

Згідно з довідкою про склад сім'ї № 601
від 2 серпня 2014 року ОСОБА_3 проживає по
АДРЕСА_2 разом з своїм батьком та
матір'ю.

По місцю проживання та роботи ОСОБА_3
характеризується виключно позитивно:
добрий, чуйний, ввічливий, скромний,
спиртним не зловживає, старанний та
дисциплінований працівник тощо.

Згідно з довідкою про доходи заробітна
плата ОСОБА_3 за період з лютого по
липень 2014 року становила 19020 гривень.

Актом обстеження житлово-побутових
умов проживання сім'ї ОСОБА_3 у селі
Бихів Любешівського району
встановлено, що у будинку зроблений
сучасний ремонт, у кімнатах чисто та
прибрано, наявні необхідна побутова
техніка та меблі. Для виховання дитини
та її розвитку створено всі необхідні
умови: відведено окреме місце для сну
та ігор.

Крім цього, за клопотанням сторони
відповідача по первісному позову було
проведено обстеження умов проживання
ОСОБА_6 у селі Купичів Турійського
району. Актом служби у справах дітей
Турійської державної районної
адміністрації Волинської області від 10
жовтня 2014 року констатовано, що ОСОБА_6
з любов'ю ставиться до сина. Дитина
забезпечена іграшками, сезонним
одягом, продуктами харчування. Разом з
тим, відсутнє спальне ліжечко, немає
місця для проведення дозвілля, будинок
потребує ремонту, особливо пічне
опалення. Матері дитини рекомендовано
приділяти більше уваги вихованню
дитини та створити належні умови для
проживання.

Свідок відповідача ОСОБА_9 показав, що
під час роботи у селі Купичів
Турійського району у 2012 році вживав
спиртне у будинку позивача, курив разом
ОСОБА_6

Свідок відповідача ОСОБА_10 показав, що
сім'я ОСОБА_3 разом з своїми батьками
може дати все необхідне дитині.
Підтвердив, що бачив як ОСОБА_6 вживала
спиртне. ОСОБА_3 курить, спиртного
вживає мало, час від часу їздить на
заробітки у Республіку Білорусь, у цей
період ОСОБА_8 займаються батьки
ОСОБА_11.

Свідок відповідача ОСОБА_12, батько
ОСОБА_3, в суді показав, що у селі
Купичів немає умов для проживання
дитини. У ОСОБА_6 у будинку немає
холодильника, посуду. За час проживання
з ОСОБА_6 однієї сім'єю характеризує її
посередньо, аморальної поведінки за
нею не спостерігав. Натомість після
судового засідання 17 вересня 2014 року
він разом своє дружиною ОСОБА_13 та
сином ОСОБА_3 поїхали у село Ворокомле
Камінь-Каширського району Волинської
області, де залишила дитину позивач.
Коли вони туди приїхали, сестра
позивача ОСОБА_14, яка доглядала за
ОСОБА_8, вживала спиртне у одному з
місцевих барів, була п'яною.

Свідок відповідача ОСОБА_13, мати
ОСОБА_3, у судовому засіданні
охарактеризувала ОСОБА_6 посередньо,
вважає, що остання за час проживання у
селі Бихів недостатньо доглядала за
дитиною. Один раз вона застала ОСОБА_6 з
сигаретою. Разом з тим, не заперечила,
що ОСОБА_3 також курить. Останній раз
ОСОБА_3 виїжджав на заробітки у
Республіку Білорусь весною 2014 року.
Підтвердила показання ОСОБА_12 щодо
подій у селі Ворокомле
Камінь-Каширського району 17 вересня 2014
року. Вважає, що її онуку буде краще
проживати з ОСОБА_3, який любить дитину,
умови у їх будинку значно кращі ніж у
будинку, в якому проживає ОСОБА_6 у селі
Купичів Турійського району.

Опитаний в якості свідка щодо подій у
селі Ворокомле Камінь-Каширського
району 17 вересня 2014 року відповідач
ОСОБА_3 підтвердив показання ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 Додав, що ОСОБА_6 більшу частину
часу проживає з дитиною у селі
Ворокомле, де разом з своєю сестрою
веде аморальний спосіб життя, часто
вживає спиртне тощо.

Аналізуючи досліджені у судовому
засіданні докази за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов до наступних
висновків.

Суд погоджується з стороною
відповідача по первісному позову щодо
кращих умов проживання ОСОБА_3 у селі
Бихів Любешівського району у його
батьків, більші доходи порівняно з
ОСОБА_6, що будинок, в якому вона
проживає потребує ремонту.

ОСОБА_6 з любов'ю відноситься до своєї
дитини, яка забезпечена іграшками,
сезонним одягом, продуктами харчування
тощо. Любить свого сина і ОСОБА_3

Сторонами не подано доказів
зловживання обома батьками
малолітньої дитини алкоголем, вживання
наркотичних засобів. Також не здобуто
доказів їх аморальної поведінки.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 позитивно
характеризуються по місцю проживання,
а ОСОБА_3 - ще й за місцем роботи.

Покликання сторони відповідача по
первісному позову на аморальну
поведінку сестри позивача судом до
уваги не береться, адже вирішується
питання про визначення місця
проживання дитини з одним з батьків, а
належних доказів того, що малолітній
ОСОБА_8 часто залишається на вихованні
у ОСОБА_14 стороною відповідача не
подано.

Вирішуючи спір, суд враховує вік
малолітнього сина ОСОБА_8, якому ще не
виповнилось і двох років, що згідно з
довідкою з Купичівської лікарської
амбулаторії він перебуває на грудному
вигодовуванні.

В суді встановлено, що ОСОБА_3
періодично виїжджає на заробітки за
кордон.

Згідно з статтею 141 Сімейного кодексу
України (далі - СК) мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК) визначено, що місцем
проживанням фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до статті 161 СК, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини. Якщо
орган опіки та піклування або суд
визнав, що жоден із батьків не може
створити дитині належних умов для
виховання та розвитку, на вимогу баби,
діда або інших родичів, залучених до
участі у справі, дитина може бути
передана комусь із них. Якщо дитина не
може бути передана жодній із цих осіб,
суд на вимогу органу опіки та
піклування може постановити рішення
про відібрання дитини від особи, з якою
вона проживає, і передання її для
опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини, прийнятій Генеральною
асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральності та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Враховуючи наведене, суд дійшов до
переконання, що передбачених частиною 2
статті 161 СК виняткових обставин для
розлучення малолітньої дитини ОСОБА_8 з
своєї матір'ю не встановлено, відтак до
задоволення підлягає позов ОСОБА_6

Питання про розподіл судових витрат
слід вирішити відповідно до положень
статті 88 ЦПК.

У зв'язку з відмовою у зустрічному
позові ОСОБА_3 понесені ним судові
витрати стягненню з ОСОБА_6 не
підлягають.

Натомість на підтвердження витрат
ОСОБА_6 подано квитанцію про сплату
судового збору, акт здачі-прийомки
наданих послуг щодо надання правової
допомоги по підготовці та складанні
позовної заяви адвокатом ОСОБА_15 з
квитанцією до прибуткового касового
ордера від 01 липня 2014 року.

В акті здачі-прийомки зазначено
кількість часу, затраченого адвокатом
для надання правової допомоги.
Сплачена ОСОБА_6 сума відповідає
встановленим Законом України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах" розмірам
компенсації витрат, пов'язаних з
правовою допомогою.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215,
217 ЦПК, на підставі статей 141, 161 СК,
принципу 6 Декларації прав дитини, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити місцем проживання
малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 Волинської
області.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_6 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 993
(дев'ятсот дев'яносто три) гривні 60
копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення оскаржуваного судового
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук