Справа № 497/2264/14-ц
Провадження № 2/497/817/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року Болградський районний
суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Раца В.А.

секретаря - Божевої І.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Болграді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та
просить виселити їх з належного йому
домоволодіння по АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що він являється власником
зазначеного домоволодіння, яке
відповідачі бажали придбати та він дав
їм дозвіл на вселення, але до цього часу
питання щодо відчуження зазначеного
домоволодіння не вирішено, а
відповідачі проживають в його
домоволодінні і добровільно звільнити
його відмовляються.

Позивач в позові просить розглянути
справу за його відсутності, позов
підтримує та наполягає на його
задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 до суду не з'явилися, причини їх
неявки суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
держави та суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 являється власником
домоволодіння по АДРЕСА_1, що
підтверджено свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно від 09.06.2006
року за № 225 та свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 25.12.2006 року за №
6639.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник,
який має підстави передбачити
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Позивач у позові посилається на те, що в
належному йому домоволодінні
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, яких просить виселити, але
відповідно до довідки
Новотроянівської сільської ради
Болградського району від 11.07.2014 року за
№ 739, відповідачі по АДРЕСА_1 не
проживаються, натомість в ньому
проживає ОСОБА_6 з малолітнім ОСОБА_7.

Крім цього, позивач надав до суду копію
договору купівлі-продажу, яка складена
в простій письмовій формі, з якого
вбачається, що намір купити у нього
спірне домоволодіння ОСОБА_8.

Будь-яких заяв щодо уточнення позовних
вимог, або заміна належних
відповідачів позивачем до суду не
надавалося.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд відмовляє позивачу у позові щодо
виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з домоволодіння по АДРЕСА_1
Болградському районі, будь-яких
доказів, які б свідчили, що останні
проживають в належному йому
домоволодінні, не надано, і обставини
на які посилається позивач не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11,15,16,386,391 ЦК України, ст.ст.
10,11,60,61,88,208,213-215,218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виселення -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання в десятиденний строк
апеляційної скарги, або в порядку ст. 294
ЦПК України. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Одеської області через Болградський
районний суд Одеської області.

Суддя
В.А. Раца