Номер провадження: 22-ц/785/8111/14
Головуючий у першій інстанції Панчук
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, за участю прокурора
Роздільнянської районної прокуратури
про повернення безпідставно набутого
майна,-

встановила:

Позивач звернулася до відповідача із
позовом в якому просила про повернення
безпідставно набутого майна, а саме
просила визнати за нею право власності
на земельну ділянку НОМЕР_1, за адресою:
масив «Надлиманський»
Роздільнянського району Одеської
області, садове товариство «Лелека»,
або відшкодувати грошові кошти в
розмірі 22 483,02 гривень, що були сплачені
в якості завдатку. Також просить
стягнути 8 000 гривень - витрати на
поховання ОСОБА_5, витрати на утримання
земельної ділянки НОМЕР_1 в розмірі 2 000
гривень та суму 5 000 гривень за покупку
комп'ютера та відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 10 000 гривень. (а. с. 2-4)

В обґрунтування позову посилалася на
те, що в 2012 році між нею та ОСОБА_5 було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: масив «Надлиманський»
Роздільнянського району Одеської
області, садове товариство «Лелека».
Вказаний договір був укладений у усній
формі, але посвідчувався свідками.
Відповідно цього договору ОСОБА_3
передала ОСОБА_5 завдаток у розмірі 2 000
доларів США, що за курсом НБУ становить
22 483,02 гривень. Відповідно до умов
вказаного договору ОСОБА_5 довірила
ОСОБА_3 проживати та займатися
благоустроєм будинку, що знаходиться
на вказаній земельній ділянці, за умови
купівлі її недієздатному сину ОСОБА_4
комп'ютера та утримання земельної
ділянки разом із будинком, також
покладання усіх витрат, пов'язаних із
похованням ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Усі
витрати, відповідно до договору взяла
на себе позивач. Після смерті ОСОБА_5,
опіку над недієздатним ОСОБА_4 взяла на
себе ОСОБА_2 Оскільки остання
перешкоджає позивачці займатися
обробкою земельної ділянки, перекриває
прохід до земельної ділянки та
відмовляється повертати витрачені
кошти, ОСОБА_3 була змушена звернутися
до суду.

Рішенням Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 липня 2014
року позов ОСОБА_3 частково задоволено.
Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8 000
гривень, потрачених на поховання. В
іншій частині вимог відмовлено. (а. с. 148)

В апеляційній скарзі апелянт просить
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити у повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 151-153)

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову в частині стягнення
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8 000 гривень,
витрачених на поховання, суд першої
інстанції виходив з того, що, вказані
витрати підтверджені документами та не
оспорюються сторонами. Відмовляючи в
іншій частині позову суд виходив з
того, що суду не було надано будь-якого
доказу на підтвердження позову.

Проте, у повній мірі погодитись з таким
висновком суду не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю
ОСОБА_4, який з дитинства страждає
психічним захворювання. Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 09.02.2004 року ОСОБА_4 був визнаний
недієздатним. (а. с. 37)

Розпорядженням Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 31.08.2004 року № 992/01-04 опікуном над
недієздатним призначена його мати -
ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у м. Одесі Одеського
міського управління юстиції 06 квітня
2012 року в Книзі реєстрації смертей
зроблено актовий запис за № 3451. (а. с. 5)

Після смерті ОСОБА_5 всю турботу та
догляд за недієздатним здійснює ОСОБА_2

Розпорядженням Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 31.08.2004 року № 992/01-04 опікуном над
недієздатним ОСОБА_4 призначена
ОСОБА_2, яка цим розпорядженням
зобов'язана вступити у спадщину від
імені недієздатного ОСОБА_4 (а. с. 39)

ОСОБА_5 за життя належало на праві
власності ? частина квартири АДРЕСА_1 та
земельна ділянка, яка розташована на
території Єгоріської сільської ради
масив «Надлиманський», СТ «Лелека»,
ділянка НОМЕР_1, загальною площею 0,0506
га, для ведення індивідуального
садівництва, кадастровий номер
:01:003:1826.

24 грудня 2012 року ОСОБА_4 було
отримано свідоцтво про право на
спадщину за законом на ? частину
квартири АДРЕСА_1, яке зареєстровано в
реєстрі за № 4633.

Рішенням Роздільнянського
районного суду Одеської області від 21
листопада 2013 року за ОСОБА_4 визнано
право власності в порядку спадкування
за законом на земельну ділянку площею
0,0506 га для ведення індивідуального
садівництва, яка розташована на
території Єгоріської сільської ради,
масив «Надлиманський», СТ «Лелека»,
ділянка НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 56)

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про визнання за нею права
власності на вищевказану земельну
ділянку, або відшкодування грошових
коштів в розмірі 22 483,02 гривень, які були
сплачені в якості авансу та стягнення
коштів витрачених на утримання
вказаної земельної ділянки, у зв'язку з
безпідставністю заявлених позовних
вимог.

Проте, судова колегія вважає
помилковим висновок суду першої
інстанції про те, що грошові кошти в
сумі 8 000 гривень, які були витрачені
ОСОБА_3 на поховання ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 слід стягнути з спадкоємця
ОСОБА_4

Так, правові наслідки визнання
фізичної особи недієздатною визначені
ст. 41 ЦК України.

За правилами ч. 2 ст. 15 СК України,
майновий обов'язок недієздатної особи
за її рахунок виконує опікун.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та
поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість
при покладенні на спадкоємців
обов'язку щодо покриття витрат на
поховання спадкодавця, а саме: такі
витрати повинні бути розумними, що
стосується їхнього розміру та
необхідності здійснення.

Отже, ОСОБА_4 є спадкоємцем ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, є недієздатним, а
відтак його опікун ОСОБА_2 вправі
виконати його майновий обов'язок за
його рахунок.

Суд першої інстанції вважав доведеними
витрати у сумі 8 000 гривень, на поховання
ОСОБА_5, які понесла ОСОБА_3, проте такий
висновок не кореспондується з
матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи міститься
рахунок № 32 від 06 квітня 2012 року про
оплату ОСОБА_3 вартості поминального
обіду в сумі 2 000 гривен (а. с. 10)

Стаття 2 Закону України "Про поховання
та похоронну справу" визначає
поховання померлого як комплекс
заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечить
законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових
дій розуміється, зокрема, організація
поховання померлого і проведення у
зв'язку з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Суд першої інстанції, не звернув уваги
на зазначені положення діючого
законодавства.

Не врахував, що виходячи із визначення
поняття поховання відповідно до закону
до таких витрат можна віднести ті, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення
поминального обіду, який проводиться
після поховання, не відносяться до
витрат на поховання, відшкодувати які
зобов'язані спадкоємці у відповідності
до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню
не підлягають, що є підставою для
відмови у задоволенні позову в частині
стягнення 2 000 гривень витрат на
проведення поминального обіду.

На підтвердження понесених витрат
ОСОБА_3 надала дублікат квитанції до
прибуткового касового ордера № 550 від
01.04.2014 року про оплату договору - заказу
в сумі 5 965 гривень, виданий ЧП ОСОБА_6

Зі змісту свідоцтва платника єдиного
податку вбачається, що ОСОБА_6 надано
право організовувати поховання та
надавати суміжні послуги тільки з
24.05.2012 року, дублікат квитанції
датований 01.04.2014 роком, що не
кореспондується з датою смерті ОСОБА_5,
а відтак наданий дублікат квитанції не
може вважатись належним доказом по
справі, оскільки не стосується
предмету та періоду доказування. Отже,
позовні вимоги про стягнення на
користь позивачки 5 965 гривень є
безпідставними, у зв'язку з чим в їх
задоволенні слід відмовити.

Інших допустимих доказів на
підтвердження витрат на поховання
ОСОБА_5, які понесла ОСОБА_3, матеріали
справи не містять.

За таких обставин, рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 22 липня 2014 року в
частині задоволення позову ОСОБА_3 про
стягнення з відповідачів витрат на
поховання необхідно скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у їх задоволенні відмовити, а в
решті залишити без змін.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309,
ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 22 липня 2014
року - скасувати в частині стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8 000 гривень,
витрачених на поховання та судових
витрат.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 про
стягнення на її користь з ОСОБА_2,
ОСОБА_4 8 000 гривень - відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.