Справа № 446/2-1346/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/246/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези
В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря -
Данилик І.І.,

з участю:
позивача ОСОБА_2,

правонаступника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

його
представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3,
правонаступником якого є ОСОБА_4, на
рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 26 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, правонаступником якого є
ОСОБА_4, треті особи: Кам»янка-Бузька
міська рада, комунальне підприємство
Львівської обласної ради
«Червоноградське міжміське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_4, про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання свідоцтва
про право власності на житловий
будинок та його реєстрацію недійсними,
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини та визнання права
власності на частку в спадковому майні,
-

в с т а н о
в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив: визнати
за його матір»ю ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
який належав їй з відповідачем ОСОБА_3
на праві спільної сумісної власності,
як подружжю; визнати незаконними
свідоцтво про право власності на цей
житловий будинок, видане на ім»я
ОСОБА_3, та реєстрацію права власності
на будинок за ОСОБА_3; визначити йому, як
спадкоємцю першої черги за законом,
додатковий строк для прийняття
спадщини, яка відкрилась після смерті
його матері ОСОБА_7, і визнати за ним
право власності на 1/4 частку вказаного
житлового будинку в порядку
спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
будинок належав батькам на праві
спільної сумісної власності, а тому
мати за життя набула права власності на
1/2 частину будинку, а він, як
спадкоємець першої черги за законом
після її смерті, має право на
спадкування половини належної матері
частки - на 1/4 частину будинку. На цій
підставі вважає, що правовстановлюючі
документи, які були оформлені лише на
батька, слід визнати незаконними.

Рішенням Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 26 жовтня 2012
року (а.с.95-97), в якому ухвалою суду від 25
липня 2013 року було виправлено допущені
в рішенні описки (а.с.119), позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_8, померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1, як
спільну сумісну власність подружжя з
ОСОБА_3

Визнано незаконним свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
яке видане на ім»я ОСОБА_3

Визнано незаконною реєстрацію права
власності за ОСОБА_3 на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Визначено ОСОБА_2, як спадкоємцю першої
черги за законом, додатковий строк для
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті його матері ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на
чотири місяці.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 після
відкриття апеляційного провадження у
даній справі, і ухвалою апеляційного
суду від 09 вересня 2014 року, до участі у
справі допущено його правонаступника -
ОСОБА_4 (а.с.170).

Апелянт просив скасувати рішення суду
з підстав, неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Свої доводи обґрунтовував тим, що
будинок АДРЕСА_1, належав йому та
дружині ОСОБА_7 на праві спільної
сумісної власності і сумнівів, чи спору
з цього приводу між ними не було.
Апелянт зазначав, що оскаржуваним
рішенням, без жодних на те правових
підстав, його було позбавлено права
власності на даний будинок. Вважав, що
позивачем не наведено причин
пропущення строку для подання
нотаріусу заяви про прийняття
спадщини, які можна було б визнати
поважними, а тому підстав для
визначення йому додаткового строку для
подання такої заяви у суду не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони апелянта в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
позивача, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що предметом спору є
житловий будинок АДРЕСА_1, право
власності на який було зареєстровано
за відповідачем ОСОБА_3 11.01.2011 року на
підставі дублікату свідоцтва про право
власності, виданого виконавчим
комітетом Кам»янка-Бузької міської
ради 28.12.2010 року на підставі рішення
виконкому цієї ради №356 від 02.12.2010 року
(а.с.69, 70, 179).

ОСОБА_3 ОСОБА_9 - мати позивача ОСОБА_2
(а.с.9) і дружина відповідача ОСОБА_3
(а.с.71), померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

В силу вимог ст.1261 Цивільного кодексу
(далі-ЦК) України, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_7

На момент смерті ОСОБА_7 разом з нею
проживав та був зареєстрований за
місцем її проживання лише її чоловік -
відповідач ОСОБА_3 (а.с.73).

Цей факт позивачем визнається.

Позивач ОСОБА_2 на момент смерті матері
проживав в іншому місці за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с. 8, 13, 16).

Другий син ОСОБА_7 - ОСОБА_4 на момент
смерті матері теж проживав в іншому
місці за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 75).

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї (ч.3
ст.1268 ЦК).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270
ЦК України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до нотаріуса
заяву про прийняття спадщини в
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного
строку не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК).

Встановлено, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_7 не заводилась.

Позивач ОСОБА_2 заяви про прийняття
спадщини після смерті матері нотаріусу
за місцем відкриття спадщини у
встановлений законом строк не подавав
і він не відносяться до кола осіб, які
відповідно до ч.3 та ч.4 ст.1268 ЦК України
вважаються такими, що прийняли
спадщину.

Таким чином, в силу вимог ч.1 ст.1272 ЦК
України, позивач ОСОБА_2 вважається
таким, що не прийняв спадщину після
смерті матері.

В силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв
лише її чоловік - відповідач ОСОБА_3,
який був зареєстрований і постійно
проживав на час смерті спадкодавця
разом з нею.

Таким чином, виконавчий комітет
Кам»янка-Бузької міської ради своїм
рішенням №356 від 02.12.2010 року законно
видав свідоцтво про право власності на
спірний будинок відповідачеві ОСОБА_3,
оскільки він пережив іншого
співвласника будинку - свою дружину
ОСОБА_7

У відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України,
за письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Поважними можуть бути визнані причини,
які б були пов»язані з об»єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення дій,
пов»язаних із поданням заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини.
Юридична необізнаність спадкоємця
щодо строку та порядку прийняття
спадщини не може бути визнана поважною
причиною.

Із змісту позовної заяви встановлено,
що позивач ОСОБА_2 в обґрунтування
вимоги про визначення йому додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті своєї матері взагалі не вказав
причин, з яких ним було пропущено цей
строк. Не навів він жодної причини
пропуску такого строку, яку можна було
б визнати поважною, і в судовому
засіданні.

Задовольняючи вимогу позивача про
визначення йому додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
суд першої інстанції не вказав причин,
з яких позивачем пропущений цей строк і
які він визнав поважними, а тому
рішення в цій частині є
необґрунтованим й таким, що суперечить
нормі ч.3 ст.1272 ЦК України.

Враховуючи відсутність причин
пропуску позивачем строку для подання
нотаріусу заяви про прийняття спадщини
після смерті його матері, які можна
було б визнати поважними, правових
підстав для задоволення вимоги
позивача про визначення йому
додаткового строку для прийняття
спадщини немає.

У відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України,
тільки порушене, невизнане або
оспорюване право особи підлягає
захисту у встановлений законом спосіб.

Враховуючи те, що позивач вважається
спадкоємцем, який не прийняв спадщини
після смерті своєї матері, і його
вимога про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини є необґрунтованою і не
підлягає задоволенню на підставі
наведених вище мотивів, тому не
підлягають до задоволення й решта його
вимог, які, в силу норми ст.15 ЦК України,
є похідними від цієї вимоги.

Таким чином, суд першої інстанції
неповно встановив обставини, які мають
значення для правильного вирішення
даного спору, дійшов необґрунтованих
висновків про доведеність вимог
позивача, допустив порушення норм
матеріального та процесуального права,
а тому оскаржуване рішення підлягає
скасуванню на підставі пунктів 1-4
частини 1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
апеляційним судом нового рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 в
повному обсязі з наведених вище
мотивів та проаналізованих судом норм
матеріального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.1-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р
і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3,
правонаступником якого є ОСОБА_4,
задовольнити.

Рішення Кам»янка-Бузького районного
суду Львівської області від 26 жовтня 2012
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

____________Штефаніца Ю.Г.