АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6902/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Перекопський М. М. Доповідач -
Єлізаренко І.А. Категорія 55
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення
заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася
з позовом до ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» про стягнення
заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилалася на те, що на
підставі розпорядження відповідача
№150к від 04 лютого 2005 року її було
поновлено на роботі горноробочою
поверхні дільниці технологічного
комплексу шахти ім.М.І.Сташкова. На
підставі розпорядження №940-к від 16
серпня 2005 року її було звільнено з
займаної посади. Зазначила, що
відповідач при звільненні з нею не в
повному обсязі розрахувався, тому
просила суд стягнути з відповідача на
її користь заборгованість по
заробітній платі за період з 15 квітня
2005 року по 16 серпня 2005 року у сумі 2522
грн. 49 коп.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 червня 2014 року в
задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
на підставі розпорядження відповідача
№150к від 04 лютого 2005 року ОСОБА_2
поновлено на роботі горноробочою
поверхні дільниці технологічного
комплексу шахти ім. М.І.Сташкова. У
відповідності до ч.3 ст.159 КЗпП України у
строк до 15 лютого 2005 року ОСОБА_2
зобов'язано пройти у встановленому
порядку медичний огляд, результати
якого надати у відділ кадрів (а.с.3).

Посада, на якій було поновлено
позивача на роботі, віднесена до
Списку №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників з шкідливими та
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженого чинною
на 2005 рік Постановою Кабінету
Міністрів N 162 від 11 березня 1994 року.
Згідно п.1.7 Положення «Про медичний
огляд працівників певних категорій»,
затверджених наказом МОЗ України №45
від 31 березня 1994 року, ОСОБА_2 підлягала
обов'язковому медичному огляду перед
початком роботи.

У зазначений термін ОСОБА_3
медичний огляд не пройшла, у зв'язку з
чим розпорядженням №154 від 15 лютого 2005
року вона була притягнута до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани (а.с.28).

В термін до 23 березня 2005 року
ОСОБА_2 пройшла обстеження у лікарів
медичної комісії, за виключенням
лікаря-психіатра.

Згідно розпорядження №268 від 25
березня 2005 року ОСОБА_2 було направлено
для проходження стаціонарної трудової
експертизи в Дніпропетровську обласну
психіатричну лікарню у зв'язку з
надходженням листа головного лікаря
Першотравенської міської лікарні та
лікаря-психіатра, в якому зазначено, що
питання про допуск ОСОБА_2 до роботи
може бути вирішено лише після
проведення стаціонарної трудової
експертизи. Вказаним розпорядженням
було визначено період з 17 лютого по 31
березня 2005 року ОСОБА_2 для проходження
вказаної експертизи, та цей період було
оплачено із розрахунку середнього
заробітку (а.с.19, 20).

ОСОБА_2 з 29 березня 2005 року по 15
квітня 2005 року знаходилась на
лікарняному, у зв'язку з чим,
розпорядженням від 25 квітня 2005 року
№352 ОСОБА_2 було визначено новий строк
для проходження стаціонарної трудової
експертизи - 3 тижні без збереження
заробітної плати з моменту вручення
розпорядження. Вказаним
розпорядженням визначено - провести
оплату за період проходження
стаціонарної трудової експертизи,
після пред'явлення відомостей про
результати експертизи (а.с.21).

Розпорядженням №420 від 20 травня 2005
року ОСОБА_2 було оголошено догану та
було визначено новий додатковий строк
для проходження стаціонарної трудової
експертизи 3 тижні з моменту вручення
розпорядження, без збереження
заробітної плати (а.с.23, 24).

Розпорядженням №940-к від 16 серпня
2005 року ОСОБА_2 було звільнено з роботи
за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених
на неї трудовим договором і правилами
внутрішнього трудового розпорядку
згідно п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.25, 26).

У відповідності до ч.3 ст.17 Закону
України «Про охорону праці», в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин,
роботодавець має право в установленому
законом порядку притягнути працівника,
який ухиляється від проходження
обов'язкового медичного огляду, до
дисциплінарної відповідальності, а
також зобов'язаний відсторонити його
від роботи без збереження заробітної
плати.

Судом було встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
період ухилення ОСОБА_2 від проходження
медичної огляду з 25 квітня 2005 року по
день її звільнення 16 серпня 2005 року, не
підлягає оплаті згідно з
розпорядженням відповідача №352 від 25
квітня 2005 року та розпорядженням №420
від 20 травня 2005 року за якими позивач
була відсторонена від роботи без
збереження середнього заробітку.

Згідно довідки про заробітну
плату, оплата середнього заробітку, за
період з 16 квітня 2005 року по 24 квітня 2005
року була здійснена позивачу в серпні
та вересні 2005 року (а.с.44).

У встановленому законом порядку
розпорядження відповідача №352 від 25
квітня 2005 року та розпорядження №420
від 20 травня 2005 року за якими позивач
була відсторонена від роботи без
збереження заробітної плати, вона не
оскаржувала, доказів на підтвердження
зазначеного матеріали справи не
містять.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд правильно відмовив
ОСОБА_2 в задоволені її позовних вимог
в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконності рішення суду є
безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до незгоди з рішенням
суду, переоцінки висновків рішення
суду та не спростовують правильність
рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді