АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2461/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. РІШЕННЯ
22 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоДемченка В.
А.суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л.
І. при секретарі Анкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 14 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Черкаської міської ради, третя особа -
ОСОБА_7 про припинення дії Угоди про
справляння плати за користування
частиною прибудинкової території, -
в с т а н о в и л а :
Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з
позовом до Черкаської міської ради,
третя особа - ОСОБА_7 про припинення дії
Угоди про справляння плати за
користування часиною прибудинкової
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25
квітня 2006 року між ним, як
землекористувачем, і відповідачем, як
землевласником, та третьою особою
укладено Угоду про сплату коштів за
використання частини прибудинкової
території по АДРЕСА_1 у м.Черкаси. За
зазначеною адресою знаходиться
нежитлові приміщення, які належали
йому та третій особі на праві спільної
часткової власності, по ? частці
нежитлових приміщень, під які він
використовував частину прибудинкової
Зазначена Угода укладена між сторонами
в межах рішення Черкаської міської
ради від 21.06.2005 року № 793 «Про
справляння плати за користування
частиною прибудинкової території»,
яким передбачено укладення угод з
фізичними та юридичними особами, які
мають у власності нежитлові приміщення
та використовують частину
прибудинкової території.
Пунктом 1.1. Угоди передбачено, що
користувачами прибудинкової території
є землекористувачі які мають у
власності нежитлове приміщення.
Частина прибудинкової території яку
використовували землекористувачі
становить 131,9 кв. м.
Зазначена прибудинкова територія не
була виділена землекористувачам
окремим масивом, а вирахувана
пропорційно площі нежилих приміщень
які належали на праві власності йому та
Згідно п. 2.1. договору угода укладена на
строк до 01.05.2009 року. Відповідно до п. 2.3.
договору, надалі якщо землекористувач,
тобто позивач, продовжує
використовувати прибудинкову
територію після закінчення строку дії
угоди, то за відсутності письмових
заперечень землевласника, термін дії
угоди продовжується на наступний
термін на тих самих умовах які були
В подальшому, після спливу строку на
який була укладена Угода, він та третя
особа продовжували використовувати
прибудинкову територію та сплачували
кошти за її використання, а
землевласник не заперечував проти
використання частини прибудинкової
території тим самим продовжуючи термін
12 березня 2014 року він звернувся з
письмовою заявою до відповідача з
заявою про припинення дії Угоди з його
сторони в зв'язку з обставинами, що
передбачені підпунктом «б» пункту 5.2.
Угоди, а саме: відчуження нежитлових
приміщень та припинення використання
частини прибудинкової території.
До заяви був доданий договір дарування
від 26.12.2013 року посвідчений приватним
нотаріусом, за яким позивач, передав у
дар третій особі ? частини приміщення
магазину промтоварів по АДРЕСА_1 у
м.Черкаси, а за договором дарування на
користь третьої особи, позивач, він же
дарувальник, 30 січня 2014 року відчужив ?
частину нежитлових приміщень, які
залишались у спільному частковому
користуванні позивача та третьої
Тобто, на час звернення з заявою до
відповідача, він відчужив нежитлові
приміщення за адресою АДРЕСА_1 у
м.Черкаси, під які використовував
частину прибудинкової території, і в
нього відпала необхідність
продовжувати дію Угоди та сплачувати
кошти за користування прибудинковою
На що відповідач 17.04.2014 року відмовив в
наданні згоди на припинення дії Угоди,
в зв'язку з чим позивач змушений
звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні в суді першої
інстанції позивач позовні вимоги
підтримав повністю та просив суд
припинити правовідносини між ним та
відповідачем, які виникли на підставі
Угоди укладеної 25 квітня 2006 року,
шляхом припинення дії угоди між
позивачем та відповідачем.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 14 серпня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_6 подав
апеляційну скаргу на дане рішення, в
якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції, оскільки вважає його
ухваленим із порушенням норм
матеріального права, ухваливши нове
рішення про задоволення його позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони
по справі, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Так, за матеріалами справи колегією
суддів установлено, що 25 квітня 2006 року
між позивачем, як землекористувачем, і
Черкаською міською радою, як
землевласником, та ОСОБА_7 було
укладено угоду про сплату коштів за
використання частини прибудинкової
території по АДРЕСА_1 у м.Черкаси (а. с. 5).

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно виданого
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради від 03.07.2007 року, позивач та
третя особа мають у спільній частковій
власності по ? частині нерухомого
майна: нежитлові приміщення згідно
інвентаризаційної справи за номерами
№ 1-19,1-28,1-29, 1-30,1-31, 1-32, 4-А, 2-21, 2-22, 2-24, 2-26, 2-27,
2-Х1, А4.( а. с. 9 -10).

У відповідності до договору дарування
від 26.12.2013 року, який посвідчений
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
позивач, передав у дар третій особі ?
частини приміщення магазину
промтоварів по АДРЕСА_1 у м.Черкаси ( а.
с. 11а).

Відповідно до договору дарування від
30.01.2014 року, посвідченого приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, позивач
передав ОСОБА_7 В у дар ? частину
нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 у
м.Черкаси (а.с.11).

Відповідно до п. п. 5.2 угоди про
справляння плати за користування
частиною прибудинкової території по
АДРЕСА_1 у м.Черкаси (реєстраційний № 239
від 25.04.2006 року) угода втрачає чинність
у разі закінчення її строку, припинення
діяльності землекористувача за його
письмовою заявою та наявністю
відповідної згоди землевласника.

Пунктом 2.4 даної угоди передбачено, що
при зміні землекористувача Угода
втрачає чинність з моменту реєстрації
нової угоди з новим землекористувачем
(а.с.5).

Позивач ОСОБА_6 12 березня 2014 року
звертався до Черкаської міської ради
із заявою про розірвання угоди № 239 від
25 квітня 2006 року ( а. с. 7).

Листом департаменту архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради від 17.04. 2014 року
№ 1102-2 надано відповідь, де зазначено,
що відповідно до п. п. 5.2 угоди про
справляння плати за користування
частиною прибудинкової території по
АДРЕСА_1 у м.Черкаси (реєстраційний № 239
від 25.04.2006 року) угода втрачає чинність
у разі закінчення її строку, припинення
діяльності землекористувача,
відчуження усіх нежитлових приміщень,
які знаходяться у власності чи
користуванні землекористувача, за його
письмовою заявою та наявністю
відповідної згоди землевласника ( а. с.
8).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
зміна або припинення правовідношення.

Реалізація такого способу захисту як
зміна або припинення правовідношення
може відбуватися шляхом розірвання
договору.

Як вже зазначалось, згідно зі ст. 16 ЦК
України суд може захистити цивільне
право або інтерес лише способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України
"Про оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом. В
силу ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили. Вказаною
нормою чітко визначено момент
припинення зобов'язань в разі
розірвання договору в судовому
порядку.

Згідно зі ст. 13 Закону України від 6
жовтня 1998 р. N 161-XIV "Про оренду землі"
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

А з тексту укладеної між сторонами
Угоди про справляння плати за
користування частиною прибудинкової
території від 25 квітня 2006 року
вбачається, що по своїй суті дана угода
є договором оренди землі.

Разом з тим, суд першої інстанції при
розгляді справи не врахував, що в силу
ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права, визнання правочину
недійсним, зміна правовідношення,
припинення правовідношення.

Суд також може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Але вказана норма не передбачає
захисту прав та інтересів шляхом
визнання договору таким, що припинив
дію з певного моменту. Не передбачений
такий спосіб захисту прав також іншими
законодавчими нормами, у тому числі ст.
152 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом;
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Загальні підстави для зміни або
розірвання договору передбачені ст. ст.
651, 652 ЦК України.

Припинення договору оренди землі
шляхом його розірвання врегульовано
ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

З аналізу викладених норм вбачається,
що розірвання договору в передбаченому
законом порядку є одним зі способів
його припинення.

Таким чином, відсутність дій щодо
припинення договору оренди земельної
ділянки зі сторони відповідних органів
Черкаської міської ради і послужило
підставою для звернення позивача з
даною позовною вимогою про визнання
договору оренди земельної ділянки
припиненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст.
1 Закону України "Про оренду землі"
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Згідно статті 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
Законом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
припиняється в разі набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (ч. 3 ст. 31 цього
Закону).

Статтею 32 Закону України "Про оренду
землі" передбачено такий спосіб
припинення договору оренди землі як
його розірвання за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін договору.

Згідно з приписами ст. 377 ЦК України, до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності, право
користування на земельну ділянку, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Відповідно до п. п. "а", "е" ст. 141 ЗК
України підставами припинення права
користування земельною ділянкою є
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою та
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

З аналізу наведених норм матеріального
права слідує, що у зв'язку з переходом
права власності на об'єкти нерухомості
відбувається перехід до набувача тих
прав на відповідну земельну ділянку, на
яких вона належала відчужувачу права
власності або права користування.

Враховуючи вказані норми
матеріального права на момент
звернення позивача до відповідача з
пропозицією про припинення договору
оренди землі, та зважаючи на те, що
позивач добровільно відмовився від
права користування земельною ділянкою,
оскільки фактичне користування
земельною ділянкою і будівлею на ній
здійснює інша особа (новий власник
будівлі), а не позивач, колегія вважає
наведене законною підставою для
припинення земельних відносин сторін
за спірним договором оренди.

Оскільки законодавством передбачено
можливість дострокового розірвання
договору оренди за рішенням суду на
вимогу однієї зі сторін договору в
разі, якщо фактичне користування
земельною ділянкою та зведеною на ній
будівлею здійснює її новий власник, а
попередній землекористувач
добровільно відмовився від права
користування цією земельною ділянкою,
на вимогу орендаря орендодавець
зобов'язаний погодитися на розірвання
договору оренди земельної ділянки та
прийняти цю земельну ділянку
(постанова Верховного Суду України від
20 серпня 2013 р. у справі N 3-15гс13).

У зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції було не вірно застосовано
норми матеріального права та ухвалено
рішення без додержанням положень
чинного законодавства, а тому доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
дають підстави для висновку про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
права, і апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а рішення суду першої
інстанції до скасування з ухваленням
нового рішення у справі про припинення
правовідносин землекористування між
ОСОБА_6 та Черкаською міською радою за
Угодою про справляння плати за
користування частиною при будинкової
території від 25 квітня 2006 року шляхом
розірвання даної Угоди.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, ст. 304. ст. 307, ст. 309, ст. 314, ст. 316, ст.
317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 14 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської
ради, третя особа - ОСОБА_7 про
припинення дії Угоди про справляння
плати за користування частиною
прибудинкової території - скасувати та
ухвалити нове рішення, яким :

- позовні вимоги ОСОБА_6
задовольнити;

- припинити правовідносини
землекористування між ОСОБА_6 та
Черкаською міською радою за Угодою про
справляння плати за користування
частиною прибудинкової території від 25
квітня 2006 року шляхом розірвання даної
Угоди.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :