АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/3280/13-ц 22-ц/774/1750/К/14
Справа № 216/3280/13-ц
Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/1750/К/14
Категорія № 43( ІУ )
Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Остапенко В.О.,
Савіної Г.О.,

при секретарі: Булах К.А.

за участю : позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_3 та третьої особи
ОСОБА_4 на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 24
квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3,
співвідповідачів - ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Житлово-комунальної контори №2
Криворізького міського управління
житлово-комунального господарства,
Першої Криворізької державної
нотаріальної контори, Управління
благоустрою та житлової політики
виконавчого комітету Криворізької
міської ради, Комунальному
підприємству Житлово-експлуатаційна
організація № 20, треті особи:
Комунальне підприємство ДОР
"Криворізьке бюро технічної
інвентаризації" м. Кривого Рогу,
Головне управління державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, ОСОБА_4,
Орган опіки та піклування
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу про визнання незаконним і
недійсним розпорядження органу
приватизації квартири, свідоцтва про
право власності на житло, запис БТІ про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2008 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8,
відділу громадянства імміграції,
реєстрації фізичних осіб
Центрально-Міського районного відділу,
Комунальному підприємству
Житлово-комунальна контора № 2, ОСОБА_3,
Першої Криворізької державної
нотаріальної контори, Органу
приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Криворізької
міської Ради про реєстрацію в квартирі,
про визнання приватизації квартири
недійсною, визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири та стягнення
моральної шкоди.

В обґрунтування позову
зазначив, що в 2006 році заочним
рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу 14.06.2006 р.
задоволено позов ОСОБА_5 та визнано
позивача ОСОБА_2 втратившим право
користування житловим помешканням за
адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язано відділ
громадянства та міграції зняти його з
реєстрації з вищезазначеної квартири.

При перегляді справи заочним рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 19 липня 2011 року позов
ОСОБА_5 задоволено, визнано ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційним судом
Дніпропетровської області від 23
листопада 2011 року рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 19.07.2011 р. скасовано і
ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_5
відмовлено в задоволенні позовних
вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням.

У період судового розгляду
та скасування заочного рішення ОСОБА_5
виписала відповідача зі спірної
квартири, та 28.05.2007 р. згідно
розпорядження за № Ц-368 управління
житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради
приватизувала її разом зі своїм сином
ОСОБА_8, отримавши свідоцтво про право
власності за №-586/1 від 20.06.2007 р. та
зареєстрували в БТІ в реєстрі права
власності на нерухоме майно у книзі за
№ 245-99. Після цого, 06 липня 2007 р.
оформили договір купівлі-продажу
спірної квартири на ім'я відповідача
ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 вважає, що
приватизація квартири за адресою
АДРЕСА_1 була проведена 28 травня 2007 р.
на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_8 здійснена
незаконно, а тому вони не мали права
вчиняти договір купівлі-продажу
спірної квартири.

Після неодноразового
уточнення позовних вимог позивач в
остаточній редакції позовної заяви
просив суд визнати незаконним та
недійсним розпорядження органу
приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради за
№ Ц-368 від 28.05.2007 року про передачу у
власність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 квартири
АДРЕСА_1, визнати незаконним та
недійсним Свідоцтво про право
власності на житло № Ц-586/1 від 20 червня
2007 року органу приватизації УЖКГ
виконавчого комітету Криворізької
міської ради від 28.05.2007 року за № Ц-368,
визнати незаконним та недійсним запис
№ 99 в книзі № 245П-99 КП "Криворізьке БТІ"
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_8,
визнати недійсним та скасувати
договір купівлі-продажу квартири за
адресою: АДРЕСА_1 від 06 липня 2007 року на
ім`я ОСОБА_3

Зобов`язати Головне управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області в особі
Центрально-Міського сектору Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області поставити ОСОБА_2 на
реєстраційний облік в квартиру АДРЕСА_1
. Вселити ОСОБА_2 в квартиру та стягнути
з відповідача моральну шкоду в ромірі 30
000 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 09.10.2013 р. за заявою
позивача позовні вимоги про
зобов'язання Головного управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області в особі
Центрально-Міського сектору Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області поставити ОСОБА_2 на
реєстраційний облік в квартиру АДРЕСА_1
та вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1
залишено без розгляду.

Ухвалою
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 09.10.2013 р. до участі у
справі залучено співвідповідачів в
порядку процесуального
правонаступництва замість ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його
спадкоємців - дружину ОСОБА_6 та доньку -
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.107, т.4.)

Рішенням Центрально-Міського
суду від 24 квітня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним та
недійсним розпорядження органу
приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради за
№ Ц-368 від 28травня 2007 р. про передачу у
власність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 квартири
АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та
недійсним Свідоцтво про право
власності на житло № Ц-586/1 від 20 червня
2007 р. органу приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Криворізької
міської Ради від 28 травня 2007 р. за № Ц-368,
відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є
власниками по 1/2 частці квартири
АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та недійсним
запис № 99 в книзі № 245П-99 Комунального
підприємства «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації» про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири від 06 липня 2007
р. за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між
ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_3, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Криворізької державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№ 1-1632.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., та
витрати на правову допомогу в розмірі
31 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
держави судовий збір в сумі 214,60 грн. та
120 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних
вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 червня
2014 року при перегляді рішення суду
першої інстанції за апеляційною
скаргою представника відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_10 рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 квітня 2014 року в
частині стягнення моральної шкоди та
витрат на правову допомогу змінено,
зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_2 моральної шкоди з 20
000 грн. до 5 000 грн. та зменшено витрати
на правову допомогу з 31000 грн. до 21704, 89
грн.

В апеляційній скарзі
відповідач ОСОБА_3 та третя особа
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, ставлять питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Вважають, що суд дійшов
помилкового висновку, що приватизація
спірної квартири була неправомірною,
оскільки рішення суду про визнання
особи втративши право користування
житлом на час приватизації було чинне.

Спір про визнання розпорядження
органу приватизації повинен
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Висновки суду про визнання
договору купівлі - продажу недійсним є
помилковими, на момент укладання
спірного договору право власності
було чинне та не скасоване.

Судом не враховано, що ОСОБА_2
невірно обрано спосіб захисту
порушеного права, щодо вимог про
визнання недійсним та скасування
запису про реєстрацію права
власності.

Вважають, що судом помилково не
застосовано до спірних правовідносин
ст.388 ЦК України, не взято до уваги, що
ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, та
придбав квартиру за відплатним
договором.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що
якщо апеляційні скарги на рішення або
ухвалу суду першої інстанції були
подані в установлені цим Кодексом
строки, але надійшли до суду після
закінчення апеляційного розгляду
справи або коли строки на подання
апеляційної скарги у зв'язку з
пропущенням їх з поважних причин були
поновлені або продовжені і особа, яка
подала апеляційну скаргу, не була
присутня під час розгляду справи,
апеляційний суд розглядає цю скаргу за
правилами цієї глави. Залежно від
обґрунтованості скарги, зазначеної в
частині першій цієї статті, суд ухвалює
рішення або постановляє ухвалу
відповідно до статті 307 цього Кодексу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
відповідно до Договору найму жилого
приміщення в будинках місцевих Рад
народних депутатів від 25 квітня 1989 року
позивачу по справі ОСОБА_2 на сім'ю , яка
складається з трьох чоловік в тому
числі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 видано в
користування на умовах найму житлового
приміщення - двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 ( а.с. 5-7 том 1).

Згідно копії свідоцтва про
розірвання шлюбу від 08 вересня 1997
року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5
розірвано (а.с 10 том 1)

Заочним рішенням
Центрально-Міського райсуду м. Кривого
Рогу від 14 червня 2006 року за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, останнього визнано
таким, що втратив право на користування
житловим помешканням за адресою: м.
Кривий ріг, АДРЕСА_1 та зобов'язано
відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб зняти ОСОБА_2
з реєстрації за вказаною адресою (а.с.
40-42 том 1).

На підставі заочного рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 14.06.2006 року ОСОБА_2 був
знятий з реєстраційного обліку в
квартирі АДРЕСА_1, і ОСОБА_5 звернулась з
заявою про приватизацію зазначеної
квартири на своє ім'я.

23 травня 2007 року ухвалою місцевого суду
вищевказане заочне рішення скасовано і
справу призначено до розгляду в
загальному порядку ( а.с.79 том 1 ).

28 травня 2007 року видано розпорядження
органу приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради
про передачу у власність ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1.

На підставі вищезазначеного
розпорядження відповідачам видано
свідоцтво про право власності на житло
органу приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Криворізької
міської ради від 28 травня 2007 року
відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є
власниками по ? частці квартири АДРЕСА_1
( а.с.103 том 1).

06 липня 2007 року між ОСОБА_5, ОСОБА_8 та
ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1, який посвідчений державним
нотаріусом Першої криворізької
державної нотаріальної контори,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1632. (
а.с.105-106 том 1 )

03 листопада 2008 року ОСОБА_8
- помер (а.с.155, т.1).

Задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що
розпорядження органу приватизації
Управління житлово-комунального
господарства виконкому Криворізької
міської ради за № Ц-368 від 28 травня 2007
року на підставі якого було видано
Свідоцтво про право власності на житло
№ Ц-586/1 від 20 червня 2007 року на ім'я
ОСОБА_5, ОСОБА_8, на квартиру АДРЕСА_1
видано на підставі скасованого
судового рішення, тому є незаконним,
та недійсним. У зв'язку із чим, як
похідний договір купівлі-продажу
ОСОБА_3 вищезазначеної квартири
визнано також недійсним.

Колегія суддів погоджується
із даним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечить
цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 215
ЦК України підставою
недійсності правочину недодержання
в момент вчинення правочину стороною (
сторонами ) вимог, які встановлені ч.
1-3,5,6 ст. 203 ЦК України.

Як встановлено судом та
підтверджено матеріалами справи, 20
червня 2007 року було видано Свідоцтво
про право власності на житло № Ц-586/1
органу приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Криворізької
міської Ради від 28 травня 2007 року за №
Ц-368, відповідно до якого ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 є власниками по 1/2 частці
квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 була
присутня в судовому засіданні 23
травня 2007 року, в якому постановлено
ухвалу про скасування заочного
рішення Центрально - Міського суду м.
Кривого рогу від 14 червня 2006 року, яким
визнано ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням ( а.с.79 том 1).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8
Закону України „ Про приватизацію
державного житлового фонду", якою
передбачена передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому
числі тимчасово відсутніх, за
якими зберігається право на
житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

На час прийняття розпорядження
органом приватизації Управління
житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради
від 28 травня 2007 року про передачу у
власність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 квартири
АДРЕСА_1 та видачі свідоцтва про право
власності на спірну квартиру судове
рішення від 14 червня 2006 року про
визнання ОСОБА_2 втратившим право на
користування житловим приміщенням
скасовано 23 травня 2007 року ухвалою
Центрально-Міського райсуду м. Кривого
Рогу і справу призначено до розгляду
в загальному порядку.

На момент звернення
відповідачів із заявою про
приватизацію спірної квартири позивач
був визнаний втратившим право на
користування житловим приміщенням,
проте на момент видачі розпорядження
органу приватизації та Свідоцтва про
право власності на житло № Ц-586/1
рішення про визнання його втратившим
право на користування житловим
приміщенням було скасовано, тому дії
відповідачів по видачі вказаних
розпорядження та свідоцтва суперечать
вимогам ст. 8 Закону України „ Про
приватизацію державного житлового
фонду".

Колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги
відповідача ОСОБА_3 та третьої особи
ОСОБА_4 в частині законності
приватизації спірної квартири,
оскільки вони не відповідають
матеріалам справи.

Також погоджується колегія суддів, із
висновками суду першої інстанції, щодо
наявності підстав для визнання
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_8
з однієї сторони та з ОСОБА_3, як
покупцем - недійсним, з огляду на
наступне.

Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує
його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Позивач ОСОБА_2 є
заінтересованою особою, право на
користування спірною квартирою якого
порушені, та який заперечує
дійсність правочину купівлі - продажу
на підставах, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечить ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Оскільки приватизація квартири,
була здійснена із порушенням вимог
законодавства, вона є незаконною.

Відповідно до вимог ст.
215 ЦК України підставою для
недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами ) вимог,
які встановлені ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України.

Договір купівлі-продажу квартири,
не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України,
оскільки відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_8
не мали правових підстав для
відчудження спірної квартири.

Колегія суддів не звертає уваги
на доводи апеляційної скарги в
частині не застосування судом першої
інстанції ст. 388 ЦК України, та не
врахування судом, що відповідач
ОСОБА_3 є добросовісним набувачем.

На думку, колегії суддів , суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, про відсутність правових
підстав для застосування ст..388 ЦК
України до спірних правовідносин,
оскільки позивач ОСОБА_2 не є
власником квартири АДРЕСА_1,
приватизація якої була проведена із
порушенням вимог законодавства та
визнана недійсною. Спірна квартира
відноситься до державного житлового
фонду та не перебуває у приватній
власності ОСОБА_2, тому підстави для
застосування законодавства про право
власника на витребування майна від
добросовісного набувача (
віндикаційний позов) не підлягає
застосуванню.

Також колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги, щодо підвідомчості позовних
вимог про визнання недійсним
розпорядження органу приватизації
адміністративному суду, з огляду на те,
що наявність суб'єкта владних
повноважень в даному спорі Управління
благоустрою та житлової політики
виконавчого комітету Криворізької
міської ради, не відносить дану справу
до адміністративних, оскільки існує
спір про право. Та відповідно до ст. 15
ЦПК України , справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин
розглядаються в порядку цивільного
судочинства.

Однак, колегія суддів звертає
увагу на доводи апеляційної скарги
відповідача ОСОБА_3 та третьої особи
ОСОБА_4 в частині визнання незаконним
та недійсним запис № 99 в книзі № 245П-99
Комунального підприємства «ДОР
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію права
власності на нерухоме майно на ім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та вважає, їх такими,
що заслуговують на увагу, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Частина 2 зазначеної статті передбачає
певні способи захисту порушеного
права.

Відповідно до ст. 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», передбачає, що записи до
державного реєстру прав вносяться на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

У разі скасування на підставі
рішення суду рішення про державну
реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Тобто, виключно до компетенції
органів реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень входить
повноваження скасовувати запис в
державному реєстрі на підставі
рішення суду про визнання судом
правочину недійсним.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду першої інстанції на
підставі п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в
частині визнання незаконним та
недійсним запис № 99 в книзі № 245П-99
Комунального підприємства «ДОР
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію права
власності на нерухоме майно на ім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та ухвалення в цій
частині нового рішення про відмову
ОСОБА_2 в задоволенні цих позовних
вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.292 ЦПК
України, яка передбачає, що сторони та
інші особи, які беруть участь у
справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення суду першої
інстанції повністю або частково.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
та третьої особи ОСОБА_4 в частині
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2
витрат на правову допомогу, колегією
суддів не розглядаються, оскільки не
стосується прав скаржників.

На думку колегії суддів, підстави для
скасування або зміни рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 11 червня 2014 року при
перегляді рішення суду першої
інстанції за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_10 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309,
ст.ст. 313, 314, 316,318 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_3 та третьої особи
ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 квітня 2014 року в
частині визнання незаконним та
недійсним запис № 99 в книзі № 245П-99
Комунального підприємства
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» про реєстрацію права
власності на нерухоме майно на ім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення
про відмову ОСОБА_2 в задоволенні цих
позовних вимог.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: