Справа № 573/1644/14-ц
Номер провадження 2/573/410/14
РІШЕННЯ

іменем України

17 жовтня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Краснянської Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Білопіллі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третьої особи: ОСОБА_4, - про
відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до відповідачів про
відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27
червня 2014 року в селі Рижівка
Білопільського району Сумської
області на перехресті вул.
Комсомольській та вул.Колгоспній
відбулася дорожньо-транспортна
пригода, в якій було пошкоджено
автомобіль позивача - марки ГАЗ 322132 ПЕ
ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4. Дана
дорожньо-транспортна пригода
відбулася з вини ОСОБА_3, що
підтверджується постановою
Білопільського районного суду
Сумської області від 25 липня 2014 року
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП.

Позивач вказує, що в результаті
ДТП йому було завдано матеріальної
та моральної шкоди. Розмір
матеріального збитку, якого він зазнав
після ДТП, склав 10437 грн. 39 коп.,- як
вартість відновлювального ремонту
автомобіля, та 6 280 грн. 80 коп.,- як
вартість матеріального збитку, що
підтверджується висновком
автотоварознавчого дослідження № 907
від 30.07.2014 року, виконане Строкаліусом
Г.М.- судовим експертом Сумського
відділення при Харківському
науково-дослідному інституті судових
експертиз ім. Засл. Проф. М.С.
Бокаріуса.

Шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, яким і являється
транспортний засіб ВАЗ 2101,
реєстраційний номер НОМЕР_2 позивач
вважає, що повинна відшкодувати
ОСОБА_2, як власник автомобіля, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
(копія додається) та ОСОБА_3, - особа,
яка безпосередньо завдала майнову
шкоду.

Також позивач витратився у
зв'язку з виїздом в м.Суми в Сумське
відділення при Харківському НДІСЕ ім.
Засл. Проф. М.С. Бокаріуса МЮ України
для експертного дослідження та
технічного огляду автомобіля, що
становить суму 199грн.97коп.. та поніс
витрати за висновок експерта у
розмірі 983грн.84 коп., про що додав
копії квитанцій.

Зазначаючи, що в результаті
обставин, що склалися, він переживав
моральні та психологічні страждання,
що супроводжувалися стресом,
знервованістю, внутрішнім
переживанням через пошкодження його
транспортного засобу та позбавлення
його можливості ним користуватися та
розпоряджатися, відсутністю коштів на
ремонт автомобіля та, як наслідок,
позбавлення його можливості
самостійно та незалежно пересуватися
по своїх запланованих справах, які
надають йому можливість отримувати
додатковий дохід та заробляти на
проживання та утримання сім'ї. Що
зазначені обставини обмежують його
час, який він міг би використати на
свою роботу та сім'ю, спричиняють ряд
негативних наслідків та моральні
втрати і страждання для позивача, як
власника транспортного засобу, та що
він оцінює свої моральні страждання
в розмірі 5000(п'ять тисяч)грн.

Посилаючись на вищезазначене, позивач
просить стягнути з відповідачів в
солідарному порядку :

1) матеріальну шкоду по
відновлювальному ремонту автомобіля
марки ГАЗ 322132 ПЕ ЗНГ, реєстраційний
номер НОМЕР_1, в розмірі 10 437(десять
тисяч чотириста тридцять сім) грн. 49
коп.;

2) вартість матеріального збитку для
відновлювального ремонту автомобіля
марки ГАЗ 322132 ПЕ ЗНГ, реєстраційний
номер НОМЕР_1, в розмірі 6 280 (шість
тисяч двісті вісімдесят)грн. 80 коп.;

3) моральну шкоду в розмірі 5000(п'ять
тисяч) грн.;

4) витрати на виготовлення висновку
автотоварознавчого дослідження №907
від 30.07.2014року в сумі 993 (дев'ятьсот
дев'яносто три ) грн. 84 коп.;

5) витрати на пальне в розмірі 199(сто
дев'яносто дев'ять) грн. 97 коп.;

6) судові витрати в розмірі 244(двісті
сорок чотири)грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримав частково і просив їх
задовольнити. В частині стягнення з
відповідачки ОСОБА_2 моральної шкоди
представник позивача ОСОБА_7 позов не
підтримав.Просив моральну шкоду
стягнути тільки з відповідача ОСОБА_3

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце розгляду справи, ОСОБА_2-
судовими повістками з повідомленнями
про вручення, а ОСОБА_3- був
повідомлений по мобільному телефону,
номер якого вказаний в рапорті
дільничного інспектора міліції
Глухівського МВ УМВС України в
Сумській області В.Л. Шутько.

Про поважність причини неявки в
судове засідання відповідач ОСОБА_3
суд не повідомив, а від відповідачки
ОСОБА_2 надійшла до суду заява, в
котрій вона зазначила, що не визнає
позову, так як автомобіль НОМЕР_3, був
нею проданий за довіреністю у 2007
році, а вона особисто ОСОБА_3 не знає,
йому автомобіль не продавала, і їй
невідомо нічого про долю свого
автомобіля, хто їм керує. До
дорожньо-транспортної пригоди вона не
причетна.

Але ні копії довіреності, згідно якої
відповідач ОСОБА_3 мав би право
управління транспортним засобом, ні
копії іншої угоди відповідачка
ОСОБА_2 суду не додала.

Третя особа- ОСОБА_4 не заперечував
проти задоволення позовних вимог
позивача.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача ОСОБА_7, третю
особу- ОСОБА_4, дослідивши матеріали
справи, дійшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Позивач по справі, ОСОБА_1, - є
власником автомобіля марки ГАЗ 322132 ПЕ
ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1,
відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_4 (а.с.5).

Власником автомобіля марки ВАЗ 2101,
реєстраційний номер НОМЕР_2,- є ОСОБА_2,
відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_5 (а.с.6).

Згідно постанови Білопільського
районного суду Сумської області від
25 липня 2014 року ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП і піддано штрафу в доход
держави в сумі 340 (триста сорок) грн.
за те, що він 27 червня 2014 року, о
19год.45хв., на вул. Комсомольській у
с.Рижівка, Білопільського району,
Сумської області, керуючи автомобілем
марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер
НОМЕР_2,( який належить ОСОБА_2.),
виконуючи поворот ліворуч на вул.
Колгоспна, не врахував дорожньої
обстановки, виїхав на зустрічну смугу
руху, де здійснив зіткнення з
автомобілем марки ГАЗ 322132 ПЕ ЗНГ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ( який
належить позивачу ОСОБА_1.), у
результаті чого автомобілі зазнали
механічних ушкоджень. У судовому
засіданні при розгляді
адміністративної справи ОСОБА_3 свою
вину в зазначеному правопорушенні
визнав повністю та підтвердив
обставини, викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 700213.(а.с.8).

Постанову Білопільського районного
суду Сумської області від 25 липня 2014
року ОСОБА_3 не оскаржував і вона є
чинною.

Водій автомобіля марки ВАЗ 2101,
реєстраційний номер НОМЕР_2,- ОСОБА_3,
який керував зазначеним транспортним
засобом 27.06.2014 року,- має посвідчення
водія серії НОМЕР_6. (а.с.7).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження
та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Виходячи з положень ст.ст.11,60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обгрунтовують вимоги і
заперечення сторін та інших осіб,
які мають значення для вирішення
справи.

Згідно з ч.3 ст.61ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Протиправність дій відповідача
ОСОБА_3 та причинно-наслідковий
зв'язок цих дій із шкодою, що настала,
встановлено постановою
Білопільського районного суду
Сумської області від 25.07.2014року. ( а.с.8).

Суд приходить до висновку про
солідарну відповідальність
відповідачів, виходячи із того, що
власником автомобіля марки ВАЗ 2101,
реєстраційний номер НОМЕР_2,- є ОСОБА_2,
відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
серії НОМЕР_5.

ОСОБА_2 не представила суду копії
довіреності, згідно якої відповідач
ОСОБА_3 мав би право управління
транспортним засобом, що було б
достатньою підставою для висновку
про те, що володільцем цього джерела
підвищеної небезпеки є особа, на ім'я
якої якої видана довіреність.

Тому особами, відповідальними за
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки є особа, яка володіє таким
джерелом на відповідній правовій
підставі, тобто ОСОБА_2, та
безпосередній заподіювач шкоди -
ОСОБА_3

Відповідно зі ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,
а також шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди проводиться
за наявності саме шкоди, винних,
протиправних дій особи, що її
заподіяла, а також причинного зв'язку
між діями правопорушника та
настанням шкоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

У відповідності до ч.1 ст.1187 ЦК
України, під джерелом підвищеної
небезпеки слід розуміти діяльність,
пов'язану з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
які в силу своїх природних чи
створених людиною властивостей не
піддаються в процесі їх експлуатації
безперервному і всебічному контролю
людини, внаслідок чого створюють
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, чи інших осіб
та обумовлюють високий ступінь
вірогідності заподіяння шкоди цим
особам чи їх майну.

У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше
речове право, договір підряду, оренди
тощо ) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку.

В пункті 2 постанови № 6 від 27.03.1992
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
розглядаючи позови про відшкодвання
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі
особою, яка її заподіяла, за умови, що
дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній
зв'язок та є вина зазначеної особи,
а коли це було наслідком дії джерела
підвищеної небезпеки, незалежно від
наявності вини.

Визначаючи розмір матеріальної
шкоди, що підлягає до відшкодування,
суд керується вимогами ст.1192 ЦК
України та п.18 Постанови пленуму
Верховного Суду України №8 від 30.05.1997
року «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах».

По справі встановлено і не
заперечується сторонами, що саме
ОСОБА_3 керував автомобілем марки ВАЗ
2101, реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить на праві власності ОСОБА_2,
за наявності посвідчення водія -
НОМЕР_7 від 21.05.2013року та
реєстраційного документа на
автомобіль.

Позивачем надано належні та
допустимі докази завдання шкоди
відповідачем ОСОБА_3 та докази розміру
цієї шкоди, наведені у висновку
автотоварознавчого дослідження № 907
від 30.07.2014 року.

Відповідачами не спростовано
надані докази та не надано будь-яких
доказів на підтвердження меншого
розміру заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків внаслідок
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
: втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі,
а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права ( реальні
збитки); доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене ( упущена вигода ).

Що стосується відшкодування
моральної шкоди, - суд вважає, що з вини
відповідача ОСОБА_3 позивачу завдано
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню згідно до ст.1167 ЦК
України, так як позивач переживає
моральні та психологічні страждання,
що супроводжується стресом,
знервованістю, внутрішнім
переживанням. Завдані пошкодження
його транспортного засобу позбавили
його можливості ним користуватися та
розпоряджатися, та відповідно
позбавили його права власності.
Відсутність коштів на ремонт
автомобіля та, як наслідок,
позбавлення його можливості
самостійно та незалежно пересуватися
по своїх запланованих справах, які
надають йому можливість отримувати
додатковий дохід та заробляти на
проживання та утримання сім'ї, - також
завдають йому моральні страждання.

Вищезазначені обставини обмежують
його час, який він міг би використати
на свою роботу та сім'ю, спричиняють
ряд негативних наслідків та моральні
втрати і страждання.

Зазначені обставини свідчать про
завдання йому моральної шкоди
відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України.

Моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Згідно п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31
березня 1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної /немайнової/ шкоди», зі
змінами та доповненнями/,- міститься
роз'яснення, що заподіяна моральна
/немайнова/ шкода відшкодовується тій
фізичній чи юридичній особі, права
якої були безпосередньо порушені
протиправними діями /бездіяльністю/
інших осіб.

З урахуванням характеру душевних
страждань, їх глибини та тривалості,
ступеня вини відповідача ОСОБА_3 в
заподіянні моральної шкоди позивачу,
приймаючи вимоги розумності і
справедливості, суд визначає розмір
моральної шкоди у сумі 5000(п'ять тисяч)
грн., яка підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_3

За таких обставин суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, та стягнення
в солідарному порядку з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16 718 грн. 29 коп. - на
відшкодування матеріальної шкоди ((10
437(десять тисяч чотириста тридцять
сім) грн. 49 коп.-вартість
відновлювального ремонту + 6 280 (шість
тисяч двісті вісімдесят)грн. 80 коп.-
вартість матеріального збитку для
відновлювального ремонту(запчастини));
про стягнення з відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 в дольовому порядку судових
витрат : у розмірі 1437грн. 81 коп. ( 1193
грн. 81 коп.(експертне дослідження - 993
(дев'ятьсот дев'яносто три ) грн. 84 коп.
+ витрати на пальне в розмірі 199(сто
дев'яносто дев'ять) грн. 97 коп.)); + 244
грн.(судовий збір)) - по 718грн. 90коп. з
кожного.

Та стягнення з відповідача
ОСОБА_3 5000 грн. - відшкодування
моральної шкоди.

Керуючись ст. ст.16,22,23,1166,1167,1187,1188
Цивільного Кодексу Украіни, постановою
Пленуму Верховного Суду Украіни від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної /немайнової/ шкоди, ст.ст. 4, 8,
10,11,27,60,88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь
ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної
шкоди 16 718 грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
на відшкодування моральної шкоди
5000грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в
дольовому порядку на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 1437грн. 81 коп.
( 1193 грн. 81 коп. + 244 грн.) по 718грн. 90коп.
з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення .

Суддя :