справа № 125/2534/14
01.10.2014 Барський
районний суд Вiнницької області
головуючого Переверзєва С.В.
при секретарі Данилів Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вiнницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в
інтересах малолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних
вимог - Орган опіки і піклування
Барської районної державної
адміністрації про позбавлення
В заяві до суду представник
позивача ОСОБА_4 вказала, що відповідач
ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьки дитини перебували
у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було
розірвано 24.10.2003 року. Мама малолітньої
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
Малолітня ОСОБА_2 проживає з бабусею та
знаходиться на повному її утриманні.
Відповідач з часу розірвання шлюбу
спільно з дитиною не проживає, не
цікавиться життям доньки та її
здоров'ям, не приймає участі у її
вихованні, догляді та фізичному
розвитку, а отже не виконує свої
батьківські обов'язки. Створив іншу
сім'ю. За цих підстав просить ухвалити
рішення, яким позбавити ОСОБА_3
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала повність та наполягала на
їх задоволенні.

Відповідач по справі ОСОБА_3
в судове засідання не з'явився, проте в
матеріалах справи міститься
нотаріально засвідчена заява
останнього про не заперечення проти
позбавлення його батьківських прав
відносно доньки та прохання розглянути
справу без його участі.

В судовому засіданні представник
третьої особи - Органу опіки і
піклування Барської
райдержадміністрації Зозуляк В.Л., яка
діє на підставі доручення, просила
позовні вимоги задовольнити, оскільки
таке рішення відповідатиме інтересам
дитини.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника третьої особи,
взявши до уваги заяву відповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, вважає, що позов
доведений та обґрунтований і його слід
задовольнити повністю. До такого
висновку суд дійшов з наступного.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком
малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дане
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини серії НОМЕР_4
виданого виконкомом Комаровецької
сільської ради Барського району
Вінницької області. Батьки дитини
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_3 від 10.05.2008 року. Шлюб
було розірвано 24.10.2003 року, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 24.10.2003 року.
Мама малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про її
смерть серії НОМЕР_2, виданого 22.04.2014
року. Малолітня ОСОБА_2 проживає з
бабусею та знаходиться на повному її
утриманні, що підтверджується довідкою
виконкому Комаровецької сільської
ради №332 від 12.09.2014 року. Факт родинних
відносин підтверджується свідоцтвом
про народження відповідача та
свідоцтвом про народження дитини.
Відповідач з часу розірвання шлюбу
спільно з дитиною не проживає, не
цікавиться життям доньки та її
здоров'ям, не приймає участі у її
вихованні, догляді та фізичному
розвитку, а отже не виконує свої
батьківські обов'язки. Створив іншу
сім'ю. Дане підтверджується довідкою
Комаровецької ЗОШ І-ІІІ ступенів та
висновком органу опіки та піклування
Барської райдержадміністрації
Вінницької області №01-1-36/1668 від 09.07.2014
року.

Відповідно до ст. ст.150,157 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про

здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Той із батьків,
хто проживає окремо від дитини
зобов'язаний брати участь у її
вихованні та утриманні.

Згідно п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний

розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Частини 3, 4 ст.155 СК України
зазначають, що відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства, а
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Пункт 2 частини 1 статті 164 СК
України передбачає, що батько може бути
позбавлений батьківських порав, якщо
він ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Не виконання ОСОБА_3
передбачених законом вимог щодо
належного виховання та догляду за
донькою є підставою для позбавлення
його батьківських прав. Крім того,
останній офіційно відмовився на
позбавлення його батьківських прав
відносно доньки ОСОБА_2, що
підтверджується його нотаріально
завіреною заявою від 06.05.2014 року.

Натомість, позивач належним
чином утримує та доглядає онучку,
створює для неї належні умови
проживання та виховання. Дане
підтверджується висновком органу
опіки та піклування Барської
райдержадміністрації Вінницької
області №01-1-36/1668 від 09.07.2014 року та
актом перевірки матеріально-побутових
умов від 03.07.2014 року.

Згідно ч.2 ст. 166 Сімейного
Кодексу України, особа позбавлена
батьківських прав, не позбавляється
обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Ненадання відповідачем в
добровільному порядку матеріальної
допомоги на утримання дитини є
підставою для задоволення позову в
частині стягнення аліментів. Тому суд
вирішив стягувати з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку та
доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з часу
звернення і до досягнення дитиною
повноліття.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.88, 130, 174 ЦПК України,
ст.150, ст.164, ст.166, ст.180, ст.182, ст.183, ст.191
СК України, ЗУ «Про охорону дитинства»,
п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 30.03.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», суд,

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Ківшовата
Таращанського району Київської
області на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку та доходів щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 19 вересня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави 243 грн 60 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 діб.

СУДДЯ: