Справа № 646/8888/14-ц
№ производства 2/646/1577/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2014 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель
В.А.

при секретарі - Бікасовій
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку набувальної давності

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
суду, посилаючись на те, що вона та
відповідач є співвласниками квартири
АДРЕСА_1, раніше частина вказаної
квартири належала бабусі позивачки та
матері відповідача ОСОБА_3, яка
залишила заповіт на належну їй частину
квартири на ім»я позивачки. У 2003 році з
дозволу дядька та бабусі поселилася в
спірну квартиру та стала там постійно
мешкати, протягом останніх десяти
років відкрито, безперервно володіє
квартирою, здійснює поточні ремонти,
сплачує комунальні платежі. З 2004 року
відповідач ОСОБА_2 в квартирі не
проживає та не цікавиться нею,
будь-яких претензій на квартиру не
пред'являв, комунальні платежі не
сплачував. Фактично відповідач
відмовився від своєї частки у спірній
квартирі на користь позивачки, тому
позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею
право власності на 1/2 частину квартир
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені
позовні вимоги, надала судові
аналогічні пояснення.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав частково, однак не оспорював
факт того, що позивачка з 2003 року
постійно проживає у спірній квартирі з
його відома, а також підтвердив, що він
в цій квартирі з 2004 року не проживає.

Суд, вислухавши пояснення
позивача та відповідача, свідків,
перевіривши матеріали справи, вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні квартира АДРЕСА_1 на праві
власності належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
підставі договору міни, укладеного 03
квітня 2004 року та посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 /
а. с. 4/.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 24 грудня 2013 року за
ОСОБА_1 було визнано право власності на
1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3 / а. с. 6-9/.

У 2003 році з дозволу дядька та
бабусі ОСОБА_1 поселилася в спірну
квартиру та стала там постійно мешкати
разом із ОСОБА_3, після її смерті
продовжила проживати в квартирі.
Протягом останніх десяти років
позивачка відкрито, безперервно
володіє квартирою, здійснює поточні
ремонти, сплачує комунальні платежі. З
2004 року відповідач ОСОБА_2 в квартирі не
проживає та не цікавиться нею,
будь-яких претензій щодо володіння
квартирою не пред'являв, комунальні
платежі не сплачував, його особистих
речей в квартирі нема.

Свідок ОСОБА_5 пояснила судові, що
позивач ОСОБА_1 з 2003 року постійно
проживає у спірній квартирі, фактично
володіє нею, вона утримує її, сплачує
комунальні послуги, підтримує належний
технічний стан. Відповідач ОСОБА_2 з
того часу в спірній квартирі не
проживає, претензій щодо проживання
позивачки в квартирі не пред'являв.

Свідок ОСОБА_6 пояснила
судові, що її сестра ОСОБА_1 з 2003 року
постійно проживає у спірній квартирі,
утримує її, сплачує комунальні платежі,
робить ремонти. Відповідач участі в цих
роботах не приймає, квартирою не
цікавиться та не проживає в ній.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власнику належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, що передбачає юридичну
можливість власника здійснювати щодо
неї свою волю, використовувати корисні
якості майна та можливість
встановлювати, змінювати, припинити
юридичну долю майна. Згідно ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується
та розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно до ст. 344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

При розгляді цього спору судом
вставлено, що з 2003 року позивач ОСОБА_1
постійно проживає і відкрито,
безперервно володіє частиною квартири
АДРЕСА_1, несе тягар її утримання в
цілому та дбає про квартиру як про своє
власне майно. Відповідач ОСОБА_2 не має
інтересу до спірної квартири, не
проживає в ній та не бажає приймати
участі в здійсненні своїх прав у якості
співвласника. Крім того, дії
відповідача свідчать про те, що він
фактично відмовився від своєї частки у
спільній сумісній власності на
квартиру.

Тому суд вважає можливим визнати за
позивачем ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 у порядку набувальної
давності.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст.
317, 319, 321, 344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Суддя
В.А.Журавель