Номер провадження: 22-ц/785/8482/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Одеської міської ради про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 19 серпня 2014
року, -

встановила:

Позивач звернувся до Київського
районного суду м. Одеси із вказаним
позовом про визнання за ним права
власності в порядку спадкування за
законом після смерті померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 на 6/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказав,
що спадкодавця є його матір'ю, та вона
за життя складала на ім'я позивача
заповіт та заповіла позивачу належне
їй на праві власності майно: 6/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1

У встановлений законом строк позивач
звернувся до державного нотаріуса з
заявою про видачу йому свідоцтва про
право власності на спадщину, однак у
видачі такого свідоцтва йому було
відмовлено через виникнення
спадкового спору між спадкоємцями:
позивачем та ОСОБА_5.

Також позивач звертаючись до суду
вказував на те, що відносно ОСОБА_5
порушено кримінальне провадження з
приводу її шахрайських дій по
заволодінню спадщини після смерті
ОСОБА_6, а його визнано потерпілим у
кримінальному провадженні. Згідно
наданих позивачем пояснень в 1998 році з
дозволу матері ним проведено
перебудову будівель що входили до
належних померлій 6/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1

На теперішній час, на думку позивача, є
достатні підстави для визнання за ним
права власності на спірне майно, як
набуте в порядку спадкування за
законом.

В судовому засіданні сторонам були
роз'яснені передбачені законом права,
та наголошено на праві сторін подавати
до суду заяви та клопотання, зокрема,
про витребування доказів, наголошено
на доцільності дослідження спадкової
справи, заведеної після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на праві
позивача самостійно визначати коло
відповідачів по справі, а також
звертатися до суду з клопотаннями про
залучення співвідповідачів та заміну
відповідача.

Позивач в судовому засіданні
категорично відмовився витребувати
зазначені відомості та наполягав на
розгляді справи за наявними у
матеріалах справи доказами для
правильного вирішення справи, на
неодноразові роз'яснення зі сторони
суду та зі сторони представника
відповідача щодо доцільності
дослідження матеріалів спадкової
справи заведеної після смерті ОСОБА_4
відповів категоричним запереченням, та
вказав що за його переконанням у
витребування таких доказів та їх
дослідженні не бачить жодної
необхідності, просив розглянути справу
в судовому засіданні за наявними
матеріалами. На питання суду про
уточнення кола відповідачів позивач
вказав, що вважає Одеську міську раду
єдиним належним відповідачем.
Наполягав на задоволенні позову з
викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні висловила думку про
необхідність дослідження матеріалів
спадкової справи та відомостей щодо 6/25
частин спірного домоволодіння, зокрема
підстав проведення будівельних робіт,
стану та статусу об'єкту будівництва,
реєстрації на нього права власності та
існування будь-яких обтяжень щодо
такого об'єкта, та оскільки позивач
заперечував проти дослідження таких
відомостей висловилась щодо
необґрунтованості позовних вимог, та
просила суд відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 19 серпня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до Одеської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
задовольнити позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що копію договору
купівлі-продажу будинку
підтверджується укладення між
Виконавчим комітетом Київської
районної ради народжених депутатів м.
Одеси та ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу будинку від 27.03.1992 року
№ 2-2701, згідно умов якого ОСОБА_4 купила
6/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1

З довідки директора автостоянки
«Комбі-2» вбачається, що позивач в
період з 1991 по 1995 роки на автостоянці
зберігав належні йому будівельні
матеріали: залізобетонні панелі, цегла,
каміння «ракушняк», шифер та дошки, ряд
накладних про придбання позивачем
будівельних матеріалів у період з 1991 по
2014 роки.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4,
серії НОМЕР_1 видно, що остання померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до копії витягу з
кримінального провадження №1 000332
прийнята заява позивача про незаконне
заволодіння ОСОБА_5 спадщиною.

Копію постанови Київського РВ ОМУ ШУ
МВС України в Одеській обл. від 07.02.2014
року підтверджується факт визнання
позивача потерпілим по вказаному
кримінальному провадженню за ознаками
ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно копії заяви позивача № 960 він
звернувся до нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4.

З листа КП «ОМБТІ та РОН» № 96879.65 від
07.08.2009 року вбачається, що станом на
06.08.2009 року право власності на 6/25 частин
спірного домоволодіння зареєстровано
за ОСОБА_4 даний факт підтверджується
довідкою Київської районної
адміністрації №08-11/447 від 08.03.2011 року.

Також матеріали справи містять копію
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від
19.03.1982 року про укладення шлюбу між
ОСОБА_7 та ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_4
набула прізвище «ОСОБА_4», копію
свідоцтва про народження позивача.
ОСОБА_3, де його матір'ю вказано ОСОБА_4
(свідоцтво серії НОМЕР_3).

З матеріалів справи та рішення суду
вбачається, що позивачу неодноразово
роз'яснювались вимоги закону та
наслідки не вчинення такої
процесуальної дії, але він категорично
відмовився витребувати зазначені
документи та надавати суду необхідні
докази.

Відповідно до положень п. 24 Постанови
Пленуму Верхового Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при
розгляді справ про спадкування суди
мають встановлювати:відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину; інших спадкоємців,
які прийняли спадщину, а також слід
перевіряти наявність або відсутність
спадкової справи стосовно спадкодавця
у нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
відмови у нотаріуса у вчиненні
нотаріальної дії, зокрема у видачі
свідоцтва про права на спадщину та інші
обставини, які мають суттєво значення
для розгляду справи.

В матеріалах справи відсутня копія
мотивованої постанови нотаріуса про
відмову позивачу у видачі свідоцтва
про право власності на спадщину за
законом на 6/25 частин спірного
домоволодіння.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що обставини, які входять до
предмета доказування (ч. 1 ст. 179
Цивільного процесуального кодексу
України) у зазначеній категорії справ,
можна встановити лише при дослідженні
документів, наявних у спадковій справі.
Належними доказами щодо фактів, які
необхідно встановити для вирішення
спору про право спадкування, є копії
документів відповідної спадкової
справи, зокрема, поданих заяв про
прийняття спадщини, виданих свідоцтв
про право на спадщину, довідок
житлово-експлуатаційних організацій,
сільських, селищних рад за місцем
проживання спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається,
необхідні належні докази сторонами, як
позивачем так і іншою стороною, до суду
не надані, хоча судом у судовому
засіданні сторонам роз'яснювалось їх
право, передбачене ч. І ст. 137 ЦПК
України, на подання до суду клопотання
про витребування доказів, якщо у
сторони щодо отримання таких доказів є
складнощі, та наголошувалось на
необхідності дослідження спадкової
справи, заведеної після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, однак
клопотань про забезпечення
(витребування доказів) від сторін не
надійшло. Навпаки позивач наполягав на
розгляді справи на підставі наявних у
справі доказів, що підтверджується
звукозаписом судового засідання від
19.08.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України: належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що відповідно до положень
ст.ст. 57-60, 179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи і
підлягають встановленню під час
ухвалення судового рішення, при цьому
обов'язок доведення обставин
покладається на ту сторону, яка на такі
обставини посилається у своїх вимогах
чи запереченнях. Так відповідно до
зазначених вище роз'яснень розглядаючи
справи про спадкування суди мають
встановлювати місце відкриття
спадщини, коло спадкоємців, які
прийняли спадщину та законодавство,
яке підлягає застосуванню щодо
правового режиму спадкового майна та
часу відкриття спадщини, при цьому
Верховним Судом України встановлено,
що єдиним належним джерелом такої
інформації є матеріали спадкової
справи, що у контексті ст. 59 ЦПК України
слід розуміти, що єдиний допустимий
доказ для встановлення зазначених
обстави є саме матеріали спадкової
справи, однак позивач не надав до суду
таких матеріалів, та не звернувся з
відповідним клопотанням про
забезпечення доказів, а за такого суд
вважає що позивачем не доведено перед
судом усіх істотних обставин що
включає у себе предмет доказування у
даній цивільній справі.

Суд першої інстанції також
обґрунтовано зазначив, що до участі
повинна бути залучена ОСОБА_5 оскільки
за поясненнями позивача між ним та
ОСОБА_5 раніше виникав спадковій спір,
про остаточне вирішення якого суду
жодних відомостей не надано.

При таких даних суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
необхідність відмови в задоволенні
позовних вимог.

Що стосується стверджень позивача про
те, що він надавав суду належно
завірену копію спадкової справи, то в
матеріалах справи відсутні докази.
Будь-які зауваження від позивача не
надходило.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 19 серпня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.А.
Станкевич

Судді
О.А.
Ступаков

О.Д.
Варикаша