У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євтушенко О.І.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, відділу приватизації
державного житлового фонду
Шевченківського району м. Львова,
ОСОБА_7 про визнання недійсною
приватизації житлового приміщення,
наказу управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради та
свідоцтва про право власності на
житлове приміщення, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 24 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулись до суду з вказаним позовом,
з урахуванням уточнень просили визнати
недійсними розпорядження Управління
комунальної власності Львівської
міської ради № 1590-Ж-Ш від 21 листопада 2007
року та свідоцтво про право власності
на спірну квартиру №597715 САВ.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі покликаються на те, що разом з
відповідачем ОСОБА_7 проживають в
спірній квартирі. Квартира належала до
житлового фонду місцевих рад. 01 лютого
2010 року 01 лютого 2010 року,їм позивачам,
стало відомо, що квартира
приватизована і передана у приватну
власність їм та відповідачеві.
Вважають приватизацію спірної
квартири незаконною, а розпорядження
про приватизацію і свідоцтво про право
власності такими, що підлягають
скасуванню, оскільки вони, позивачі, не
виявляли своєї згоди на приватизацію
та не погашали своїх житлових чеків для
такої приватизації.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 30 листопада 2012 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано недійсною приватизацію жилого
приміщення квартири АДРЕСА_1.

Визнано недійсним наказ Управління
комунальної власності департаменту
економічної політки Львівської
міської ради № 1590-Ж-Ш від 21
листопада 2007 року в частині передачі у
спільну сумісну власність
чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 від 21
листопада 2007 року серія САВ №597715,
видане відділом приватизації
державного житлового фонду
Шевченківського району м. Львова.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 24 лютого 2014
року рішення Шевченківського
районного суду м. Львова
від 30 листопада 2012 року скасовано,
ухвалено нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, скаржник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції залишити в силі
рішення суду першої інстанції як
помилково скасоване апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін судового
рішення, оскільки воно законне та
обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 24 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Ю.Г.Іваненко

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня