АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 на ухвалу
Солом′?янського районного суду м.
Києва від 12 серпня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
скасування запису про право власності
у державному реєстрі речових прав,
скасування свідоцтва про право
власності, зобов′?язання вчинити певні
дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась у
порядку цивільного судочинства з
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про скасування запису про право
власності у державному реєстрі речових
прав, скасування свідоцтва про право
власності, зобов′?язання вчинити певні
дії.

Ухвалою Солом′?янського районного
суду м. Києва від 12 серпня 2014 відмовлено
у відкритті провадження по справі за
позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
про скасування запису про право
власності у державному реєстрі речових
прав, скасування свідоцтва про право
власності, зобов′?язання вчинити певні
дії.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції
представник позивача подав апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
мотивуючи тим, що судом неправильно
застосовано п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом не враховано, що
спори, які виникають із земельних
відносин, у яких хоча б однією зі сторін
є фізична особа, незважаючи на участь у
них суб'єкта владних повноважень,
згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в
порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_2 підтримали доводи
апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
скасування запису про право власності
у державному реєстрі речових прав,
скасування свідоцтва про право
власності, зобов′?язання вчинити певні
дії, суд першої інстанції, виходив із
того, що вказаний спір повинен
розглядатися у порядку
адміністративного судочинства.

Проте до такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

За змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до положень статті 15,16 ЦПК у
порядку цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17; далі - КАС), Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12; далі - ГПК), Кримінальним
процесуальним кодексом України (далі -
КПК) або Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.

Отже, суд при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі у
спорах, що виникають із земельних
відносин має з'ясувати, чи є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Як роз′?яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у пункті 10 постанови № 3 від 01
березня 2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» земельні відносини, суб'єктами
яких є фізичні чи юридичні особи,
органи місцевого самоврядування,
органи державної влади, а об'єктами -
землі у межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні частки (паї),
регулюються земельним і цивільним
законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного Кодексу України; далі - ЗК).
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею
152 ЗК, у тому числі шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що спір
виник з приводу володіння земельною
ділянкою, що перебуває у власності
громадянина-фізичної особи, який є
стороною у справі, матеріально-правова
вимога складається із скасування
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку; скасування запису
про право власності в Державному
реєстрі речових справ на нерухоме
майно про реєстрацію права власності;
визнання права власності на земельну
ділянку та зобов′?язання реєстраційну
службу видати свідоцтво про право
власності на земельну ділянку.

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_3, що
виникли із земельних відносин, у якому
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

За таких обставин, ухвала суду
підлягає скасуванню з передачею
питання на розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Ухвалу Солом′?янського районного суду
м. Києва від 12 серпня 2014 року скасувати
і передати питання на розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: