Справа № 308/3543/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі головуючого -
судді Данко В.Й.,

при
секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді, в
приміщенні суду, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю
третьої сторони органу опіки та
піклування Чопської міської ради про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, за участю третьої сторони
органу опіки та піклування Чопської
міської ради про позбавлення
батьківських прав. Мотивуючи свої
вимоги вказує на те, що ОСОБА_1
перебувала в шлюбі із ОСОБА_2 з 04.10.2008
року по 30.01.2012 року, за час якого
народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу дитина
залишилася на вихованні позивачки.
Оскільки відповідач не займатися
фізичним та духовним розвитком своєї
доньки, не має бажання готувати його до
самостійного життя, надавати
матеріальної допомоги, просить суд
винести рішення, яким позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 відносно його
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4 в судовому засідання позовні
вимоги підтримали в повному обсязі, та
посилаючи на вищенаведені обставини
справи, просили суд винести рішення,
яким позбавити батьківських прав
ОСОБА_2 відносно його малолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
попередніх судових засіданнях проти
позову заперечив. Пояснив, що ОСОБА_2
має намір займатися вихованням своєї
доньки та брати активну участь в її
житті. А тому, просив суд винести
рішення, яким відмовити позивачці в
задоволенні даного позову. В останнє
судове засідання не з'явився, однак,
надав суду заяву, в якій просить
розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи Бецко М.В. в
судовому засіданні проти задоволення
позову не заперечила.

Заслухавши пояснення позивачки,
представника позивачки, представника
відповідача, представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов є
необгрунтованим та не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1
перебувала в шлюбі із ОСОБА_2 з 04.10.2008
року по 30.01.2012 року.

Від даного шлюбу народилася дитина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про
народження Серії НОМЕР_1 від 29.07.2009 року.

Рішенням Апеляційного суду
Закарпатської області від 24.05.2012 року з
відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти
на дитину в розмірі 700грн. щомісячно.

У відповідності до ст. 157 СК України той
із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні.

Згідно довідки РВ ДВС Ужгородського
МРУЮ від 10.02.2014 року за №3-44/14 станом на
01.01.2014 року заборгованість по аліментам
становить 14050,53грн. і постійно
збільшується.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов"язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати та
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один із батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я або навчальний
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцять
років.

Згідно ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, поважати дитину,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Довідкою, наданою вихователем
середньої групи Дошкільного
навчального закладу «Казка» Ісаєвою
В.Ф. №7 від 10.02.2014 року, м. Чоп, де
навчається та виховується малолітня
ОСОБА_3 підтверджується, що ОСОБА_2
участі спільній роботі закладу та сім'ї
не приймав, поведінкою дитини у
дитячому садку не цікавиться,
батьківські збори ніколи не
відвідував, дочку у дитячий садок
ніколи не приводив і не забирав. Її
навчання повністю забезпечує мати.

Судом також встановлено, що у
відповідача є нова сім'я та маленька
дитина. Разом з тим, ОСОБА_2 зловживає
своїми батьківськими правами, зокрема,
не надає дозволу на реєстрацію місця
проживання дитини з матір'ю,
тимчасового виїзду житини за кордон
для відпочинку та лікування.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№3 «Практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», коли
батьки не піклуються про фізичний та
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечуються необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідного для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїх обов'язків.

Однак, як представник відповідача
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що
відповідач бажає не відмовляється від
своїх батьківських обов'язків має
бажання піклуватися про свою доньку
ОСОБА_3.ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
брати участь у її вихованні та в
подальшому житті.

Також даний факт підтверджується
наявним в матеріалах справи Висновком
органу опіки та піклування Чопської
міської ради №1092/03-12 від29.07.2014 року, з
якого вбачається, що обстеживши
житлово - побутові умови проживання
малолітньої ОСОБА_3, провівши бесіду із
батьком дитини ОСОБА_2 встановлено
наступне, що від батьківських прав
ОСОБА_2 не відмовляється, має намір
брати участь у вихованні дитини,
зобов'язується піклуватися про
фізичний та духовний розвиток дитини,
її навчання, підготовку до
самостійного життя, надасть згоду для
реєстрації місця проживання дочки, а
також для самостійних поїздок за
кордон, погасить заборгованість по
сплаті аліментів. А тому, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Чопської міської ради вважає за
недоцільним позбавляти батьківських
прав ОСОБА_2 відносно малолітньої
доньки ОСОБА_3

Зважаючи на вказане, суд приходить до
переконання, що відповідач бажає
піклуватися про свою доньку, займатися
її фізичним та духовним розвитком, а
тому відсутні підстави для позбавлення
його батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 114, 118, 119, 218, 226 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 150, 165, 180 СК
України, п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№3 «Практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
за участю третьої сторони органу опіки
та піклування Чопської міської ради
про позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
загальному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти діб
до Апеляційного суду Закарпатської
області і набере законної сили в разі
неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду:

В.Й. Данко