Справа № 136/1321/14-ц Провадження №
22-ц/772/2653/2014Головуючий в суді першої
інстанції Кривенко Д. Т.Категорія
20Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючогоІващука
В.А.,суддів:Нікушина В.П., Зайцева А.Ю.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за участю третіх осіб:
Служба у справах дітей Липовецької РДА,
приватного нотаріуса Вінницького
районного нотаріального округу ОСОБА_8,
про визнання правочину недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 1 серпня 2014
року,

у с т а н о в и л а :

у червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_7 посилаючись на те,
що між ОСОБА_9 та відповідачем 7 березня
2012 року було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку,
який посвідчено приватним нотаріусом
ОСОБА_8 Зазначив, що цей договір слід
визнати недійсним, оскільки під час
укладення вказаного вище договору в
будинку на протязі дванадцяти років
проживав позивач та його сім'я разом
із малолітніми дітьми, що порушило
істотні умови договору.

Крім цього зазначав, що правочин є
недійсним й через те, що жодних коштів,
які визначено договором
купівлі-продажу від 7 березня 2012 року
продавцю не було сплачено, що
стверджувала сама відповідач.
Відповідач навіть не реєструвала
нерухоме майно після вчинення
правочину, що свідчить про ненастання
юридичних наслідків після укладення
договору. Вказав, що його права та
права його дітей порушені укладеним
договором, оскільки він та його
дружина ОСОБА_10 доглядали за покійною
ОСОБА_9, доглядали за її господарством
розраховуючи, що ними буде успадковано
половину будинку. Посилаючись ці
обставини та на положення статей 203, 215,
242, 662, 655 ЦК України, позивач просив
зазначений договір купівлі-продажу
визнати недійсним та скасувати
державну реєстрацію будинку.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 1 серпня 2014 року
відмовлено у задоволенні зазначеного
позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення по суті
заявлених позовних вимог.

Представник відповідача та
представник приватного нотаріуса
ОСОБА_8 заперечували доводи
апеляційної скарги через їх
безпідставність та просили апеляційну
скаргу відхилити, а оскаржуване
рішення залишити без змін.

Представник служби у справах дітей
Липовецької райдержадміністрації
покладався на розсуд суду при
вирішенні спору.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи із наступного.

Відповідно положень статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Із матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення суду є правильним
по суті , а тому скасованим бути не
може.

Встановлено і не заперечується
сторонами, що 7 березня 2012 року між
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1 (а.с.4-5).

У відповідності до пункту 2.1 цього
Договору продаж будинку вчинено за
102 890 грн., які Продавець одержала від
Покупця повністю до підписання цього
договору.

Апеляційним судом встановлено, що
після смерті ОСОБА_9 із заявами про
прийняття спадщини звернулися онука
померлої - ОСОБА_7 та син померлої
ОСОБА_6 (а.с.116).

Вирішуючи цей спір та відмовляючи у
задоволенні позову, суд правильно
виходив із недоведеності позивачем тих
обставин, на які він посилався у
обґрунтування своїх вимог, а також із
того, що позивачем не наведено жодних
підстав з якими законодавство пов'язує
можливість визнання недійсним
договору, зокрема також правильно
виходив із того, що позивач не довів
того, що усупереч умовам підписаного
договору купівлі-продажу продавцю
ОСОБА_9 не було передано грошей за
будинок у сумі визначеній цим
договором до його підписання.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції правильно також
виходив із того, що позивачем не
доведено обставин через які для
укладення договору купівлі-продажу
спірного будинку було необхідно дозвіл
(рішення) опікунської ради у зв'язку з
правами на житло неповнолітніх дітей
дружини позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_10

Наведені у апеляційній скарзі доводи
не спростовують правильні по суті
висновки суду та не є такими, що дають
підстави для скасування рішення суду з
ухваленням нового про задоволення
позову.

Так, доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що судом дана
невірна оцінка наданим доказам у
справі, а саме визнанню відповідачем
ОСОБА_7 та її матір'ю ОСОБА_11 на
телевізійній передачі «Стосується
кожного» телеканалу «Інтер» того
факту, що гроші за оспорюваним
договором купівлі -продажу будинку
продавцю не передавались та крім того,
що у судовому засіданні Липовецького
районного суду у іншій цивільній
справі №136/331/13-ц відповідач також
стверджувала, що ніяких коштів за
придбання будинку не платила.

Разом із тим, із змісту оскаржуваного
судового рішення вбачається, що суд
першої інстанції свої висновки
обгрунтовує належними та допустимими
доказами, які є в матеріалах справи,
зокрема і тими на які посилається
позивач, проте до своїх висновків суд
дійшов на підставі сукупності всіх
доказів з урахуванням переважності
одних над іншими.

Слід погодитись із висновком, що такі
докази як: наявність у нотаріально
посвідченому договорі купівлі-продажу
вказівки на те, що гроші за договором
купівлі-продажу передані повністю до
підписання цього договору (пункт 2.1
Договору); показання свідка ОСОБА_11,
попередженої про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих показань у справі №213/1312/12
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, де вона пояснила, що гроші
за будинок продавцю ОСОБА_9 передала
не її донька ОСОБА_7, а вона у тій сумі,
яка зазначена у договорі до його
підписання, є переважними перед
доказами на які посилається позивач.

Пояснення позивача ОСОБА_7 на
телеканалі «Інтер», а також у судових
засіданнях в якості відповідача, не
спростовують зазначених вище доказів,
оскільки в останніх вона не
попереджалась про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдиві показання, а щодо виступу
на телеканалі «Інтер» у телепередачі
«Стосується кожного», то відповідач
пояснила, що повідомила неправду на
прохання працівників телеканалу.

Відповідно до положення частини 3
статті 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 13 січня 2014 року
у справі №136/331/13-ц за позовом ОСОБА_6 та
ОСОБА_10 в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до
ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах
дітей Липовецької
райдержадміністрації, приватний
нотаріус ОСОБА_8 про визнання
правочину недійсним та скасування
державної реєстрації будинку АДРЕСА_1
у задоволенні позову у цій справі
відмовлено.

Цим судовим рішенням спростовані
доводи позивача ОСОБА_6 про те, що він
десять останніх років проживав разом
із сім'єю з дітьми в будинку померлої
ОСОБА_9, а також встановлено рішенням,
що позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 і їх
діти в будинку померлої ОСОБА_9 не
зареєстровані та не проживали, а їх
посилання на те, що діти були членами
сім'ї померлої є безпідставними. В
будинок покійної ОСОБА_9, який на той
час вже належав ОСОБА_7, вони
поселились самовільно після смерті
ОСОБА_9

Апеляційним судом встановлено, що на
день розгляду цієї справи рішенням
Липовецького районного суду від 26
лютого 2013 року ОСОБА_6 виселено із
спірного будинку (а.с. 87-97).

Ураховуючи зазначене вище,
безпідставними є посилання позивача на
те, що неповнолітні діти його дружини
ОСОБА_10, яких він визнає як своїх дітей,
мають право на житло у спірному
будинку, а тому для укладення угоди
купівлі-продажу цього будинку
власником необхідно дозвіл
опікунської ради, а за відсутності
такого укладений договір є недійсним.

Безпідставними також є доводи
апеляційної скарги про те, що
підставою для скасування рішення суду
є факт невиконання покупцем обов'язку
реєстрації придбаного ним будинку на
себе. Законодавство не передбачає
таких наслідків.

Судом першої інстанції також правильно
вказано на те, як це вбачається із
змісту рішення, що само по собі
визнання недійсним договору
купівлі-продажу будинку із підстав
наведених позивачем, зокрема через
несплату грошей обумовлену
договором, не позбавляє права покупця
на цей будинок, оскільки за таких
обставин до встановлених
правовідносин слід застосовувати
закон, що регулює відносини які
фактично мали місце.

Відповідно до частини 3 статті 309 ЦПК
України порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Прикладів порушень судом норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи,
апеляційна скарга не містить.

Отже, оскаржуване рішення суду є по
суті правильним та ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому зміні чи
скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 1 серпня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: /підпис/
В.А. Іващук

/підпис/
В.П. Нікушин

/підпис/
А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Суддя
В.А. Іващук