Справа № 500/6166/14-ц
Провадження № 2-з/500/66/14
УХВАЛА

19 вересня 2014 року суддя Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
Пащенко Т.П. розглянувши заяву
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
набутих грошових коштів.

Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 у поданій
до суду належним чином оформленій
заяві просить в порядку забезпечення
позову накласти арешт на транспортний
засіб – автомобіль «MITSUBISHI PAJERO»,
державний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, зареєстрованого на ім’я
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши матеріали справи, заяву про
забезпечення позову, суд прийшов до
наступного висновку.

Відповідно до статті 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України,
у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв’язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

Крім того, в п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року №9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» судам
роз’яснено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача, а
й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв’язку із застосуванням
відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України визначено,
що види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Виходячи зі співмірності забезпечення
позову позовним вимогам, суд приходить
до висновку, що прохання відповідача
щодо арешту транспортного засобу -
автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», державний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску,
зареєстрованого на ім’я ОСОБА_3,
основане на законі і неприйняття судом
мір по забезпеченню позову може
суттєво утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду, та
находить заяву обґрунтованою та
підлягаючою задоволенню.

Керуючись статтями 151, 152, 153 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
забезпечення позову – задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб -
автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», державний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, який
зареєстрований на ім’я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1,
паспорт серії КЕ №560073, виданий
Ізмаїльським МВ УМВС України в
Одеській області 17 лютого 1997 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред’явлення ухвали до
виконання один рік.

Виконання даної ухвали покласти на
відділ державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області.

Ухвала може бути скасована за заявою
відповідача поданою протягом 5-ти днів
з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги, що не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя

Т.П.Пащенко