РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/16034/13-ц

2/643/5117/13

2/643/502/14

09.01.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Лебединській Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «ХЕРП» про
визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулися до суду з позовом до
відповідача, у якому просив визнати за
ним право власності на квартиру №207,
загальною площею 71,6 кв.м., житловою
площею - 45,0 кв. м., яка складається з:
приміщення №1 коридор, площею 3,7 кв.м.,
приміщення №2 - житлова кімната, площею
11,7 кв.м., приміщення №3 - кухня, площею 10,9
кв.м., приміщення №4 - санвузол, площею 5,0
кв.м., приміщення №7 - коридор, площею 7,0
кв.м., приміщення № 8 - житлова кімната,
площею 23,8 кв.м., приміщення №9 - житлова
кімната, площею 9,5 кв.м., в будинку
АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він відповідно до ордеру
на житлову площу у гуртожитку №023 серія
10 від 12.06.2003 року, виданого ВАТ «ХЕРП»
проживає в АДРЕСА_1. Квартира в
теперішній час складається з 3-х кімнат,
загальною площею 71,6 кв.м., та житловою
площею 45,0 кв.м. За роки що позивач
проживає в зазначеній квартирі, він
зробив за власні кошти капітальний
ремонт, певну реконструкцію квартири,
регулярно робляться внески на ремонт
та добудову домових приміщень, та
облаштування придомової території.
Проводить регулярну оплату за
комунальні послуги, які отримує згідно
договорів, укладених з підприємствами
постачальниками комунальних послуг, та
послуг електрозв'язку.

В статті 47 Конституції України
закріплене право на житло, держава
створює умови, за яких кожен громадянин
матиме змогу побудувати житло,
придбати його у власність або взяти в
оренду. Однак, на сьогоднішній день я
не маю належної можливості здійснювати
(реалізовувати) своє право на житло, яке
закріплено в Конституції, та зазначені
в ст.29 ЦКУ, у зв'язку з тим, що правовий
статус власника будинку, в якому
розташована спірна квартира є
невизначеним, взагалі, позивач не зміг
з'ясувати, на чиєму балансі в
теперішній час перебуває ця будівля та
до кого йому необхідно звернутися із
вирішенням питання про приватизацію.
На цей час позивач фактично не має
можливості а ні приватизувати надане
житло, як це передбачено в ст. 5 ЗУ №
2482-ХІІ від 19.06.1992р. «Про приватизацію
державного житлового фонду», а ні іншим
способом передбаченим в главі 24
Цивільного кодексу України набути на
нього право власності, та вільно
здійснювати свої права щодо володіння,
користуванням, та розпорядженням своїм
майном. У зв'язку з чим він змушений
звернутися до суду із цим позовом.

В судове засідання позивач не з'явився,
до початку судового засідання подав
заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Представник відповідача на судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.ст.
224-226 ЦПК України.

Суд, ознайомившись із заявою позивача,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що позивач на
підставі ордеру на житлову площу у
гуртожитку №023 серія 10 від 12.06.2003 року,
виданого ВАТ «ХЕРП», копія якого є в
матеріалах справи, проживає в АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що правовий статус
власника будинку, в якому розташована
спірна квартира є невизначеним, на цей
час позивач фактично не має можливості
а ні приватизувати надане житло, як це
передбачено в ст. 5 ЗУ № 2482-ХІІ від
19.06.1992р. «Про приватизацію державного
житлового фонду», а ні іншим способом
передбаченим в главі 24 Цивільного
кодексу України набути на нього право
власності, та вільно здійснювати свої
права щодо володіння, користуванням, та
розпорядженням своїм майном..

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими і такими що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 16
ЦК України, ст.. 46 Конституції України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
квартиру №207, загальною площею 71,6 кв.м.,
житловою площею - 45,0 кв. м., яка
складається з: приміщення №1 коридор,
площею 3,7 кв.м., приміщення №2 - житлова
кімната, площею 11,7 кв.м., приміщення №3 -
кухня, площею 10,9 кв.м., приміщення №4 -
санвузол, площею 5,0 кв.м., приміщення №7 -
коридор, площею 7,0 кв.м., приміщення № 8 -
житлова кімната, площею 23,8 кв.м.,
приміщення №9 - житлова кімната, площею
9,5 кв.м., в будинку АДРЕСА_1

На вказане рішення позивачем через
Московський районний суд м. Харкова
може бути подано апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано до Московського районного
суду м. Харкова протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
Р.Є. Сиротников