Справа № 716/486/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 року Заставнівський районний
суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

при секретарі - Задорожняк О.М.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - Пендюра
В.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Заставна
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - служба у справах
дітей Заставнівської РДА Чернівецької
області про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_3, третя особа - служба
у справах дітей Заставнівської РДА
Чернівецької області про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та у
її вихованні. Посилається на те, що він
з 2006 року по 24.07.2009 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3 під час їх перебуванні у шлюбі у
них народилась донька - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання їх шлюбу,
остання проживає з відповідачем.
Відповідно до розпорядження №400 від
08.09.2009 року Органу опіки та піклування
Заставнівської РДА Чернівецької
області йому встановлені дні побачення
з донькою ОСОБА_7 щосуботи з 10-00 години
до 17-00 години. Даним розпорядженням
його було зобов'язано направляти усі
свої зусилля на правильне виховання
доньки, а відповідача ОСОБА_3
зобов'язано давати можливість
безперешкодно зустрічатися з донькою у
визначений в розпорядженні час. На
сьогоднішній день відповідач вимоги
розпорядження не виконує та чинить
йому перешкоди у спілкуванні з дитиною
та у її вихованні. Саме тому, просить
зобов'язати ОСОБА_3 усунути йому
перешкоди у спілкуванні з донькою
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити йому
спосіб побачення з донькою - кожної
суботи з 10-00 по 17-00 годину.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, обґрунтував їх вищенаведеним,
просив їх задовольнити та встановити
йому дні побачення з дитиною - кожної
суботи з 10-00 по 17-00 годину. Суду пояснив,
що він перебував з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі, в якому у них
народилась донька - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2009 році їх шлюб було розірвано, з
моменту розірвання шлюбу дитина
проживає з мамою - відповідачем по
справі ОСОБА_3 Відповідно до
розпорядження Органу опіки та
піклування Заставнівської РДА
Чернівецької області йому були
встановлені дні побачення з донькою
ОСОБА_7 щосуботи з 10-00 години до 17-00
години. Відповідач вимоги
розпорядження не виконує та чинить
йому перешкоди у спілкуванні з дитиною
та у її вихованні. Коли донька
навчалась у садочку, то відповідач
заборонила вихователям давати
можливість спілкуватись з донькою. З
метою, щоб не травмувати дитину він її в
садочку не відвідував. Зараз донька
навчається в Заставнівській гімназії,
він проводив ремонт в класі, купляв
плакати. Особисто він матеріальну
допомогу дитині раніше не надавав,
періодично матеріальну допомогу
доньці ОСОБА_7 з-за кордону надавала
його мати. В суботу, коли йому
призначені дні побачення з донькою,
згідно розпорядження органу опіки та
піклування він не відвідував доньку,
оскільки відповідач чинила йому
перешкоди в цьому, а також погрожувала.
Зазначив також, що він не позбавлений
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_7, перебуває в шлюбі з ОСОБА_8, з
якою виховують доньку ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Його дружина ОСОБА_8 не
заперечує проти спілкування батька з
старшою донькою. Додатково вказав, що
станом на сьогодні відповідач не
чинить перешкоди у спілкуванні з
донькою, разом з тим, мати відповідача
створює йому перешкоди у спілкуванні з
донькою.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила їх
задовольнити. Суду пояснила, що з
моменту розірвання шлюбу позивач
ОСОБА_1 не може спілкуватись з донькою,
хоча згідно розпорядження органу опіки
та піклування Заставнівської РДА йому
встановлені дні побачення з донькою
кожної суботи з 10-00 по 174-00 годину.
Відповідач ОСОБА_3, яка є матір'ю доньки
позивача ОСОБА_1 заборонила
вихователям Заставнівського ДНЗ №1
давати можливість спілкуватись
позивачу з донькою ОСОБА_7. Додала
також, що 26.04.2014 року позивач
спілкувався з донькою, але остання
почала плакати, була налякана, тому
спілкування не відбулось. 03.05.2014 року
позивач також намагався
поспілкуватись з дитиною, але
спілкування не відбулось, оскільки по
місцю проживання дитини нікого не було
вдома. Зазначила також, що спілкування
позивача з дитиною перервалось у 2010
році і зараз потрібен час, щоб
відновити контакт батька з дитиною.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі, у його задоволенні просила
відмовити. Суду пояснила, що з 2009 року
вона не перебуває у будь-яких стосунках
із позивачем, хоча з 2006 року по 2009 рік
перебувала з позивачем в
зареєстрованому шлюбі. В цьому шлюбі у
них народилась донька - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає з нею та
знаходиться на її утриманні. Згідно
розпорядження органу опіки та
піклування Заставнівської РДА
позивачу встановлені дні побачення з
дитиною кожної суботи з 10-00 по 17-00
годину, однак позивач в суботу до
дитини не приходив жодного разу, вона
йому перешкоди у спілкуванні з дитиною
не чинила. Зазначила, також, що просила
вихователів Заставнівського ДНЗ №1 не
давати можливості спілкуватись
позивачу з донькою ОСОБА_7 без її
присутності, щоб не травмувати її. В 2009
році вона не заперечувала проти
винесення розпорядження органу опіки
та піклування Заставнівської РДА щодо
встановлення днів побачення з дитиною,
бачитись з дитиною вона не забороняла,
гуляти з дитиною в будь-який інший день
також не забороняла, але дозволяла лише
у її присутності, однак позивач з 2009
року по суботах до дитини не приходив.
Також зауважила, що на сьогоднішній
день вона перебуває у фактичних
шлюбних відносинах з іншим чоловіком -
ОСОБА_9, з яким має намір створити сім'ю,
і який хоче малолітню ОСОБА_7 удочерити,
шляхом позбавлення позивача
батьківських прав. Про такі наміри вона
позивача повідомляла. Дитина називає
її співмешканця татом та вважає його
татом, про можливу смерть біологічного
батька дитині ніхто не говорив, дитина
матеріально забезпечена. Вона готова
отримувати від позивача допомогу на
утримання дитини, офіційно аліменти з
позивача на користь малолітньої ОСОБА_7
вона не стягує. Додатково зазначила, що
29.04.2014 року після відвідування
позивачем доньки у школі у неї почалась
істерика, дитина не хоче розмовляти з
біологічним батьком, тобто з позивачем.
Звернула увагу суду на те, що вона не
проти спілкування позивача з донькою,
але дитина мала, їй 7 років, вона
позивача ОСОБА_1 тривалий час не бачила,
з ним не спілкувалась, бажання
спілкуватись у дитини з біологічним
батьком немає, це для неї є травмою.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала в повному обсязі у їх
задоволенні просила відмовити. Суду
пояснила, що у вказаній справі немає
предмету спору, оскільки позивач
ОСОБА_1 жодного разу в суботу, коли йому
згідно розпорядження органу опіки та
піклування Заставнівської РДА
визначено дні побачення з малолітньою
ОСОБА_7, до дитини не приходив з нею не
спілкувався, що визнано самим
позивачем. В інші дні коли він хотів
поспілкуватись з донькою, відповідач
йому опору не чинила, але дозволила
спілкуватись з донькою у її
присутності, проте позивача це не
влаштовувало. Зазначила також, що
позивач з 2009 року по сьогоднішній день
не цікавився дитиною, матеріально не
допомагав, вихованням не займався.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Заставнівської РДА
Чернівецької області - Пендюр В.М. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити. Суду
пояснив, що позивачу ОСОБА_1 відповідно
до розпорядження №400 від 08.09.2009 року
Органу опіки та піклування
Заставнівської РДА Чернівецької
області встановлені дні побачення з
донькою ОСОБА_7 щосуботи з 10-00 години до
17-00 години. Даним розпорядженням його
було зобов'язано направляти усі свої
зусилля на правильне виховання доньки,
а відповідача ОСОБА_3 зобов'язано
давати можливість безперешкодно
зустрічатися з донькою у визначений в
розпорядженні час. Позивач не
відвідував дитину бо не хотів її
травмувати, оскільки відповідач
приховала від доньки правду про те, що
позивач її біологічний батько і
сказала, що її тато співмешканець
відповідача. Також зазначив, що в орган
опіки та піклування Заставнівської РДА
позивач із скаргами щодо перешкоджання
йому з боку відповідача у спілкуванні з
донькою не звертався.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши доводи сторін,
пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не обґрунтовані, а у їх
задоволенні слід відмовити виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

За змістом статті 159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»
дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Батьки, які проживають
окремо від дитини, зобов'язані брати
участь у її вихованні і мають право
спілкуватися з нею, якщо судом визнано,
що таке спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини. У разі
коли батьки не можуть дійти згоди щодо
участі одного з батьків, який проживає
окремо, у вихованні дитини, порядок
такої участі визначається органами
опіки та піклування за участю батьків
виходячи з інтересів дитини. Рішення
органів опіки та піклування з цих
питань можуть бути оскаржені до суду у
порядку, встановленому законом. Дитина
має право на отримання інформації про
відсутніх батьків, якщо це не завдає
шкоди її психічному і фізичному
здоров'ю.

Відповідно до частини третьої статті 9
Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989
року, яка ратифікована в Україні
постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року,
дитина, яка не проживає з одним чи обома
батьками, має право підтримувати на
регулярній основі особисті і прямі
контакти з обома батьками, за винятком
випадків, коли це не суперечить
найкращим інтересам дитини

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебував у зареєстрованому шлюбі із
відповідачем ОСОБА_3 з 2006 року по 2009 рік,
що видно з копії свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від
19.01.2011 року (а.с. 9) в цьому шлюбі у сторін
народилась донька - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що вбачається з свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2 від 15.06.2009
року (а.с. 8). Після розірвання шлюбу
малолітня ОСОБА_7 проживає разом з
відповідачем, що підтверджується актом
обстеження житлово-побутових умов
проживання ОСОБА_3 від 15.07.2013 року та
11.04.2014 року (а.с. 28 - 29), довідкою
Заставнівської міської ради №1462 від
11.04.2014 року (а.с. 30), актом обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_1 від 14.03.2014 року (а.с. 14), довідкою
Заставнівської міської ради №1098 від
12.03.2014 року (а.с. 13).

Відповідно до розпорядження №400 від
08.09.2009 року органу опіки та піклування
Заставнівської РДА Чернівецької
області «Про встановлення днів
побачень батьку ОСОБА_1 з малолітньою
дочкою ОСОБА_7, 2007 р.н.» позивачу ОСОБА_1
встановлені дні побачення з донькою
ОСОБА_7 щосуботи з 10-00 години до 17-00
години. Згідно п. 2 даного розпорядження
позивача було зобов'язано направляти
усі свої зусилля на правильне
виховання доньки. Відповідно до п. 3
цього розпорядження відповідача
ОСОБА_3 зобов'язано давати можливість
безперешкодно зустрічатися позивачу
ОСОБА_1 з донькою у визначений в
розпорядженні час (а.с. 12). Відповідач
ОСОБА_3 проти такого розпорядження не
заперечувала та його в судовому
порядку не оскаржувала, що визнано
сторонами.

Згідно довідки відділу ДВС
Заставнівського РУЮ Чернівецької
області (а.с. 31), виконавчий документ про
стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів
на користь відповідача ОСОБА_3 на
утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
виконанні у ВДВС Заставнівського РУЮ
не перебуває.

З довідки Заставнівського ДНЗ №1 № 23
від 24.07.2013 року (а.с. 32) видно, що позивач
ОСОБА_1 не приймав участі у вихованні
дитини ОСОБА_7 за період перебування
останньої в ДНЗ №1 м. Заставна.

19.05.2014 року за заявою позивача
методистом-психологом відділу освіти,
молоді та спорту Семенко Ю.В. було
проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_7
з метою виявлення її емоційного стану
та сімейних взаємостосунків за
результатами якої встановлено, що
малолітній ОСОБА_7 потрібен час щоб
сприйняти та усвідомити присутність
біологічного батька для кращого
розуміння дівчинкою ситуації, що
склалась.

Свідок ОСОБА_8 яка є дружиною позивача
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила,
що її чоловік - позивач ОСОБА_1 хотів
брати участь у вихованні дитини, але
відповідач ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_10
чинили йому в цьому перешкоди. Вона
проживає з позивачем протягом останніх
трьох років і протягом всього цього
часу позивач намагається спілкуватись
з донькою ОСОБА_7. Він бачить її під час
навчання у школі, намагався передати їй
іграшки, однак позивач від них
відмовилась. Зазначила також, що по
суботам, як визнано розпорядженням
органу опіки та піклуванні
Заставнівської РДА, позивач доньку
ОСОБА_7 не відвідує, бо відповідач
чинить цьому перешкоди, зокрема 03.05.2014
року при намірі позивача відвідати
доньку по місцю її проживання була
закрита хвіртка. Коли позивач
намагається поспілкуватись з донькою
ОСОБА_7 у будь-який інший день, чи у
школі, чи у іншому місці, то відповідач
наполягає щоб вона була присутня при
спілкуванні позивача з дитиною.

Свідок ОСОБА_10, яка є матір'ю
відповідача ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 з
2009 року участі у розвитку та вихованні
дитини ОСОБА_7 не бере. Після
розпорядження органу опіки та
піклування Заставнівської РДА №400 від
08.09.2009 року позивач ОСОБА_1 дитину по
суботах також не відвідував, права
виїзду їй за кордон не надавав.
Малолітня ОСОБА_7 позивача ОСОБА_1 як
батька не знає. Також пояснила, що з її
боку, а так само з боку відповідача
ОСОБА_3, яка є мамою малолітньої ОСОБА_7
та колишньою дружиною позивача ОСОБА_1
перешкоди у спілкуванні позивача з
донькою ОСОБА_7 не чинилися. Періодично
позивач ОСОБА_1 відвідує дитину у школі,
останнім часом позивач спілкується з
дитиною у школі, але після цих
зустрічей у дитини моральна травма, у
неї істерика, вона не хоче з ним
розмовляти. В 2009 році ОСОБА_7 почала
називати свого діда татом. Після цього
коли ОСОБА_7 виповнилось 3 роки у
відповідача з'явився співмешканець, з
яким вона проживає і сьогодні,
малолітня ОСОБА_7 називає його татом та
вважає його рідним татом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На думку суду намагання в квітні та
травні 2014 року переказати кошти на ім'я
відповідача ОСОБА_3, в якості
матеріальної допомоги на дитину -
ОСОБА_7 не свідчить про регулярність
такої допомоги від позивача ОСОБА_1 та
його свідоме бажання у наданні такої
допомоги.

Позивачем не доведено ті обставини на
які він посилається в позовній заяві,
зокрема позивачем ОСОБА_1 не доведено
та обставина, що відповідач ОСОБА_3
чинила йому перешкоди у спілкуванні з
дитиною ОСОБА_7 Про такі перешкоди, якщо
вони мали місце із сторони відповідача,
позивач із заявою до органу опіки та
піклування не звертався, що було
встановлено судом.

Батьки зобов'язані виховувати дитину і
піклуватися про неї, а виховання дитини
неможливо без спілкування, однак
існують різні способи спілкування, і це
не обов'язково особисті зустрічі
батьків з дитиною, тобто прямі
контакти. До видів спілкування також
належать листування, телефонні розмови
тощо.

Судом встановлено, що позивач з моменту
окремого проживання з донькою ОСОБА_7,
по суботам, як визначено
розпорядженням, особистих зустрічей з
донькою не мав, подарунки, привітальні
листівки, листи їй не надсилав, по
телефону з нею не розмовляв, що
свідчить про те, що він свої зусилля на
правильне виховання доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та збереження її здоров'я
не прикладає.

Крім того, з показів свідка ОСОБА_10 та
висновку методиста-психолога відділу
освіти, молоді та спорту Семенко Ю.В. з
малолітньою ОСОБА_7 з метою виявлення
її емоційного стану та сімейних
взаємостосунків вбачається, що
спілкування позивача ОСОБА_1 з донькою
ОСОБА_7 завдає останній шкоди, що
впливає на її фізичне та психічне
здоров'я. В сім'ї, де проживає малолітня
ОСОБА_7 панує гармонія та
спостерігається сприятливий для
дитини психологічний клімат. Дитина
схильна до міцних родинних стосунків,
однак на її малюнках відсутня постать
біологічного батька, тобто позивача
ОСОБА_1, проте присутня постать
чоловіка, співмешканця позивача ОСОБА_3
- ОСОБА_9, якого дівчинка вважає татом та
називає його татом.

Під час судового розгляду справи
позивач намагався встановити
психологічний контакт з дитиною, однак
це призвело до емоційного стресу,
оскільки дитина розплакалась. Крім
того, позивач особисто в судовому
засіданні 06.05.2014 року підтвердив ту
обставину що відповідач жодним чином
перешкод у спілкуванні з дитиною йому
не чинить.

Також судом встановлено, що відповідач
виконувала розпорядження №400 від 08.09.2009
року органу опіки та піклування
Заставнівської РДА Чернівецької
області «Про встановлення днів
побачень батьку ОСОБА_1 з малолітньою
дочкою ОСОБА_7, 2007 р.н.» щодо надання
можливості безперешкодних зустрічей
батька з дитиною у вказаний час. Однак
сам позивач не вчиняв дій, спрямованих
на виконання Розпорядження. Отже, суд
приходить до висновку, що спілкування
дитини з окремо проживаючим батьком
може завдати шкоди дитині, її
психічному та фізичному здоров'ю, а
також моральному розвитку, а тому
вважає, що слід відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позову про визначення
порядку його участі у вихованні та
спілкуванні з дитиною.

Разом з тим, відповідачу ОСОБА_3 слід
давати дитині ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4,
інформацію про біологічного батька
ОСОБА_1, якщо це не буде завдавати шкоди
її психічному і фізичному здоров'ю, а
позивачу ОСОБА_1 необхідно направляти
свої зусилля на правильне виховання
дитини, збереження її здоров'я, що не
обов'язково повинно проявлятись у
прямих контактах з дитиною.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст.141, 157, 159 СК України, ст. 15 ЗУ «Про
охорону дитинства», ст. 9 Конвенції «Про
права дитини» від 20.11.1989 року, яка
ратифікована в Україні постановою ВР №
789-XII від 27.02.1991 року, ст.ст. 3,10,11, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа - служба у справах дітей
Заставнівської РДА Чернівецької
області про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та у її вихованні
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ