Справа № 348/1761/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2362/2014
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Шишка А.І.

секретаря
Бойчука Л.М.

з участю представників: апелянта -
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4; ОСОБА_5 та його
представника- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк», ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни на рішення
Надвірнянського районного суду від 30
вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що згідно
вироку Снятинського районного суду від
17.01.2014 року визнано ОСОБА_8, ОСОБА_5,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винними у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст. 190 КК
України. Згідно зазначеного вироку
встановлено, що 20.10.2012 року ОСОБА_8 та
ОСОБА_5, ввівши її в оману, один з них
представився представником ПАТ КБ
«Приватбанк», нібито під приводом
заміни пін-коду доступу до її кредитної
картки, двічі отримали в неї пароль
доступу до функції ПАТ КБ «Приватбанк»
«операції без картки», після чого зняли
з її картки гроші в сумі 4000грн. та 1900грн.
та 250 грн. - комісія за користування
операцією. В результаті вчиненого
злочину, їй заподіяно моральну шкоду,
яку вона оцінює в сумі 10000грн.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 30 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5
в солідарному порядку в користь ОСОБА_3
5150грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5
в користь ОСОБА_3 по 500грн. з кожного
сплачених витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5
в користь ОСОБА_3 по 1000грн. з кожного
моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_5
в дохід держави по 243грн. 60коп. з кожного
судового збору.

На дане рішення представник ПАТ КБ
«Приватбанк» - Шуліка А.В. подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що банк не несе
відповідальності, у випадку, якщо
інформація про рахунки клієнта, карти,
контрольну інформацію клієнта,
відправленому в СМС -повідомленні
ПІН-коді, ідентифікатор користувача,
паролі системи «Приват-24», або
проведених клієнтом операціях стане
відомо іншим особам, внаслідок
несумлінного виконання клієнтом умов
їх зберігання і використання або
прослуховування чи перехоплення
інформації в каналах зв'язку під час
використання цих каналів. Клієнт несе
відповідальність у повному обсязі за
всі операції, що проводяться в банку
через пристрої самообслуговування.
Позивач сама надала пін-код третім
особам, порушивши умови договору,
створивши умови для зняття грошових
коштів останнім.

Апелянт також вказує, що суд першої
інстанції стягуючи з банку також
моральну шкоду, не взяв до уваги, що
позивачем не доведено, в розумінні ст. 60
ЦПК України, заподіяння йому моральних
страждань банком. Висновки суду про
наявність вини банку у заподіянні
позивачу моральної шкоди не
підтверджуються жодними доказами,
наявними в матеріалах справи.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
не навів у рішенні відповідні мотиви.

З вище наведених підстав просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому представник апелянта доводи
апеляційної скарги підтримала з
мотивів поданих у апеляційній скарзі,
просить про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
апеляційну скаргу визнали частково, а
саме: в частині вимог про стягнення
матеріальної шкоди та витрат на
правову допомогу. Вимоги в частині
стягнення моральної шкоди - заперечили.

Представник позивача апеляційну
скаргу заперечив, вважає її
безпідставною, а рішення суду законним
та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції в
повній мірі не відповідає цим вимогам
матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що оскільки шкода,
спричинена позивачці, відповідачем
ОСОБА_5 та ОСОБА_8, який на час
спричинення шкоди перебував у трудових
відносинах з ПАТ КБ «Приватбанк», то
відповідачі ОСОБА_5 та ПАТ КБ
«Приватбанк» зобов'язані відшкодувати
їй матеріальну та моральну шкоду.

Проте, колегія суддів з таким висновком
погодитись не може з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку
Снятинського районного суду від 17.01.2014
року визнано ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 винними у вчиненні злочинів,
передбачених ч.3 ст. 190 КК України.
Згідно зазначеного вироку встановлено,
що 20.10.2012 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5, ввівши
її в оману, один з них представився
представником ПАТ КБ «Приватбанк»,
нібито під приводом заміни пін-коду
доступу до її кредитної картки, двічі
отримали в неї пароль доступу до
функції ПАТ КБ «Приватбанк» «операції
без картки», після чого зняли з її
картки гроші в сумі 4000грн. та 1900грн. та
250 грн. - комісія за користування
операцією.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної чи юридичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як роз'яснено у п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» №6
від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Оскільки доказів вини ПАТ КБ
«Приватбанк» позивачем не
представлено, то суд першої інстанції
не мав правових підстав для стягнення з
банку коштів в рахунок відшкодування
шкоди, завданої позивачу.

Згідно статті 61 цього Кодексу вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно вироку Снятинського районного
суду від 17.01.2014 року встановлено, що
ОСОБА_8 та ОСОБА_5, ввівши в оману
позивачку, заволоділи її коштами,
спричинивши їй матеріальну шкоду на
загальну суму 6150грн. Вина зазначених
осіб встановлена даним вироком і не
підлягає доказуванню. Разом з тим,
судом першої інстанції не залучено до
участі у справі ОСОБА_8

Однак, апеляційний суд законодавчо
позбавлений права в такому разі
скасувати рішення з направленням
справи на новий розгляд, відповідно як
і залучити особу до участі в справі та
вирішити спір як суд першої інстанції.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 303
ЦПК України щодо перевірки апеляційним
судом законності та обґрунтованості
рішення суду лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що постановлене
рішення не може залишатися в силі та
підлягає до скасування з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що оскільки
відповідачем ОСОБА_5 добровільно
сплачено позивачці 1000грн. матеріальної
шкоди та визнано різницю в розмірі
5150грн., а також не заперечується щодо
сплати 1000грн. витрат на правову
допомогу, відповідно позов у цій
частині підлягає задоволенню.

За змістом ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року N 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

На основі здобутих та досліджених в
судовому засіданні доказів, колегія
суддів приходить до висновку, що
внаслідок протиправних дій
відповідача ОСОБА_5 позивачу було
спричинено моральні страждання. А тому
позов у цій частині підлягає
частковому задоволенню та стягненню з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1000грн.
моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення позову та стягнення з
ОСОБА_5 5150грн. матеріальної шкоди,
1000грн. моральної шкоди та 1000грн. витрат
на правову допомогу на користь ОСОБА_3,
а також 243,60грн. судового збору в дохід
держави. Позовні вимоги до ПАТ КБ
«Приватбанк» колегія суддів вважає
безпідставними.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни
задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного
суду від 30 вересня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3
5150грн. матеріальної шкоди, 1000грн.
моральної шкоди та 1000грн. витрат на
правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави
243,60грн. судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

А.І. Шишко