Справа № 754/8094/14
Провадження № 2-3997/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Дельта Банк"
звернувся до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2008
року між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк", та відповідачкою ОСОБА_1
був укладений Кредитний договір №
0 на суму 97300, 00 доларів США із
сплатою 13 % річних із строком
повернення до 30.04.2038 року. 08.12.2011 року
між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк"
був укладений Договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого в порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним Договором, ПАТ
"УкрСиббанк" передає (відступає) ПАТ
"Дельта Банк" права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого АТ "Дельта
Банк" замінює АТ "УкрСиббанк" як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов"язаннях, а внаслідок
передачі від АТ "УкрСиббанк" до АТ
"Дельта Банк" прав вимоги до боржників,
до позивача переходить (відступається)
право вимагати від боржників повного,
належного та реального виконання
обов"язків за кредитними та
забезпечувальними договорами. З метою
забезпечення виконання грошових
зобов"язань за вказаним Кредитним
договором іпотекодавець ОСОБА_1
передала в іпотеку нерухоме майно, а
саме квартиру АДРЕСА_1. Банк свої
зобовязання виконав у повному обсязі,
кредит надав, але відповідачка свої
зобовязання належним чином не виконує,
кредит та відсотки в повному обсязі не
сплачує, у зв"язку з чим виникла
заборгованість у розмірі 1659789, 26 грн. На
підставі викладеного Банк вимушений
звернутися до суду з даним позовом, в
якому просить суд в рахунок виконання
основного зобов"язання ОСОБА_1 щодо
оплати заборгованості у розмірі 1659789, 26
грн. за Договором про надання
споживчого кредиту від 30.04.2008 року
звернути стягнення заборгованості за
кредитним договором шляхом передачі
іпотеко держателю предмету іпотеки у
власність та визнання на нього права
власності за АТ "Дельта Банк", а саме
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, предмет іпотеки складається з
однієї житлової кімнати, загальною
площею 38, 60 кв.м., а також стягнути з
відповідачки судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримала позовні
вимоги, просила їх задовольнити.

Представники відповідачки у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали. Пояснили, що рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 07.07.2014 року задоволено позов Банку
про стягнення заборгованості з ОСОБА_1
за вказаним Кредитним договором від
30.04.2008 року, а тому в разі задоволення
даного позову буде подвійне стягнення
за одним кредитним договором. Також
зазначили, що на даний час діє
мораторій на звернення стягнення на
житлові приміщення. На підставі
викладеного представники відповідачки
просили у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Вислухавши пояснення
представника позивача, представників
відповідача, вивчивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ПАТ "Дельта
Банк" не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 30.04.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк", та відповідачкою ОСОБА_1
був укладений Кредитний договір №
0 на суму 97300, 00 доларів США із
сплатою 13 % річних із строком
повернення до 30.04.2038 року.

08.12.2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ
"Дельта Банк" був укладений Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним Договором, ПАТ
"УкрСиббанк" передає (відступає) ПАТ
"Дельта Банк" права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого АТ "Дельта
Банк" замінює АТ "УкрСиббанк" як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов"язаннях, а внаслідок
передачі від АТ "УкрСиббанк" до АТ
"Дельта Банк" прав вимоги до боржників,
до позивача переходить (відступається)
право вимагати від боржників повного,
належного та реального виконання
обов"язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов"язань за вказаним
Кредитним договором 30.04.2008 року між
АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачкою
ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки №
84406, відповідно до умов якого
відповідачка передала в іпотеку Банку
предмет іпотеки, а саме квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України
зобовязання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору і одностороння відмова від
зобовязання не допускається.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов"язання, на вимогу
кредитора зобов"язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України Договір
є обов"язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з письмових
матеріалів справи, Банк свої
зобов"язання виконав у повному обсязі,
а відповідачка зобов"язання за
Договорами у повному обсязі не виконує,
у зв"язку з чим виникла заборгованість.

Станом на 18.04.2014 року загальна
сума заборгованості ОСОБА_1 перед
позивачем становить 1659789, 26 грн., з яких:
сума заборгованості за кредитом - 1-46905,
37 грн., сума заборгованості за
відсотками - 612883, 88 грн., що
підтверджується відповідною довідкою.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, якщо договором встановлено
обов"язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" в разі невиконання
боржником основного зобовязання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобовязанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 7 Закону передбачено, що за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов"язанням у повному обсязі або в
частині.

Але ж з 07.06.2014 року набрав чинності
Закон України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", відповідно до умов
якого не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
майно, яке вважається предметом
застави або предметом іпотеки згідно
із ст. 5 Закону України "Про іпотеку",
якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов"язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя, за
умови, що у позичальника або майнового
поручителя у власності не знаходиться
інше нерухоме житлове майно і загальна
площа такого нерухомого майна не
перевищує 140 кв.м. для квартири та 250
кв.м. для жилого будинку.

Як встановлено при розгляді справи,
відповідачка не є суб"єктом Закону
України "Про засади запобігання і
протидії корупції", належна їй квартира
має загальну площу 38, 60 кв.м., іншого
нерухомого майна у власності
відповідачки не встановлено.

Предмет іпотеки, на який позивач
просить звернути стягнення, підпадає
під дію Закону України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" та не може бути
примусово стягнутий (відчужений) без
згоди власника, а згоди власника на
звернення стягнення надано не було.
Враховуючи те, що протягом дії
вказаного вище Закону інші Закони
України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм, у суду відсутні
підстави для задоволення позову на
даний час.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Банку є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст. 203, 215, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,
Законом України "Про іпотеку", Законом
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: