Справа № 368/1479/14-ц
Провадження № 236844514
Рішення

іменем України

"13" жовтня 2014 р.
Кагарлицький районний суд
Київської області

В складі:

Головуючий: суддя
Закаблук О.В.

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

Позивача:
ОСОБА_1

Відповідача:
ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кагарлик
Київської області в залі суду цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа, - ОСОБА_3, про поділ
спільного майна подружжя, суд, -

В С Т А Н
О В И В :

23.07.2014 року на адресу Кагарлицького
районного суду Київської області
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя, в якій позивачка просить суд
винести рішення, яким:

- провести поділ спільного сумісного
майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме
автомобіля марки «ТОYОТА СОROLLA», 2006 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2;

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частину автомобіля марки марки
«ТОYОТА СОROLLA», 2006 року випуску, номер
кузова НОМЕР_2;

- знати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину автомобіля марки марки «ТОYОТА
СОROLLA», 2006 року випуску, номер кузова
НОМЕР_2;

28.07.2014 року Кагарлицьким районним судом
на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України
винесено ухвалу про відкриття
провадження у справі та призначено
справу до слухання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги уточнила та просила суд
винести рішення, яким:

- провести поділ спільного сумісного
майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме
автомобіля марки «ТОYОТА СОROLLA», 2006 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, шляхом
стягнення грошової компенсації за
частку в спільному майні;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
48000 гривень в рахунок її 1/2 частини в
автомобілі марки «ТОYОТА СОROLLA», 2006 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2;

- зобов'язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1
оригінали договору купівлі-продажу
квартири від 19.08.2004 р. та технічного
паспорта на квартиру за адресою
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав,
йому роз»яснено судом в судовому
засіданні процесуальні наслідки
визнання позову, які йому зрозумілі.

В судове засідання третя особа, - ОСОБА_3
не з»явився.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, яка
позов уточнила, вислухавши відповідача
ОСОБА_2., який визнав уточнений позов,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку щодо задоволення
уточненого позову, обґрунтовуючи своє
рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені
судом в судовому засіданні та
застосування до них норм матеріального
та процесуального права.

30.04.1993 р. між позивачкою ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
шлюб, у зв'язку з чим Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану м.
Кагарлик було видано свідоцтво про
укладання шлюбу серія НОМЕР_3 від
30.04.1993р.

Від спільного шлюбу Позивач та
Відповідач мають неповнолітню дитину,
а саме, дочку, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;

Оскільки спільне життя у Позивача з
Відповідачем не склалось, шлюбні
відносини між ними припинились,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Кагарлицького районного суду з позовом
про розірвання шлюбу. Рішенням
Кагарлицького районного суду від 29.10.2012
р. шлюб між Позивачкою ОСОБА_1 та
Відповідачем ОСОБА_2було розірвано.

За час спільного шлюбу, а саме згідно
договору купівлі - продажу
транспортного засобу №130889 від 31.08.2008 р.
за участю Товарної біржі «Альянс»
ОСОБА_2 було придбано автомобіль марки
«ТОYОТА СОROLLA», 2006 року випуску, номер
кузова НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного
кодексу України придбаний на ім'я
Відповідача ОСОБА_2 автомобіль марки
«ТОYОТА СОROLLA», 2006 року випуску, номер
кузова НОМЕР_2, в розумінні закону є
спільною сумісною власністю Позивача
ОСОБА_1 та Відповідача ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу
України об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Після розірвання шлюбу Відповідач
ОСОБА_2 не бажав здійснювати поділ
спільно набутого майна, у зв'язку з чим
порушувалося право Позивача на частку
в спільному майні та її виділ, та
порушувалися наступні норми СК
України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Проте, під час слухання справи
відповідачем ОСОБА_2 було здійснено
продаж спірного автомобіля, що
підтверджується довідкою - рахунком №
679260 від 18 серпня 2014 року, з якого видно,
що довідка видана ОСОБА_3 про те, що йому
продано і видано автомобіль марки
«ТОYОТА СОROLLA», 2006 року випуску, номер
кузова НОМЕР_2, свідоцтво про
реєстрацію (технічний паспорт) №
НОМЕР_4, вартістю дев»яносто шість тис.
грн.. 00 коп.

Продаж автомобіля і послугувало
підставою для уточнення позовних вимог
позивачкою ОСОБА_1

Відповідно, на думку суду, позивачка
ОСОБА_1 має право на одержання грошової
компенсації за її частку у проданому
автомобілі в сумі 48000 грн, тобто,
половини вартості проданого
автомобіля.

Свою позицію суд обґрунтовує
наступним.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є об
'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між:
ними або шлюбним договором.

Згідно п. 25 постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі, коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між: ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Отже, відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України суд може
визнати ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу і
залишати майно у їх спільній частковій
власності Позивача та Відповідача, у
разі якщо таке майно є неподільним та
жоден із співвласників не погодиться
на отримання грошової компенсація та
попереднього внесення такої
компенсації на депозитний рахунок
суду, проте, в даному випадку, спірний
автомобіль вже продано, а тому суд
приходить до висновку щодо стягнення з
відповідачки на користь позивача
грошової компенсації.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 364 Цивільного
Кодексу України, якщо виділ у натурі
частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим, ( ч. 2 ст. 183 ЦК України), ,
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Що стосується позовної вимоги ( на
думку позивачки ОСОБА_1.) у виді
зобов'язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_1
оригінали договору купівлі-продажу
квартири від 19.08.2004 р. та технічного
паспорта на квартиру за адресою
АДРЕСА_1, то в задоволенні такої вимоги
слід відмовити, що обґрунтовано
наступним.

Як видно з змісту позовних вимог,
предметом позову є право власності на
спірне майно у виді автомобіля, а
квартира сторін не є предметом даного
позову.

Що стосується квартири, то, як сама
зазначає позивач в мотивувальній
частині позовної заяви, даний спір вже
вирішено Кагарлицьким районним судом
шляхом винесення рішення, яке набрало
законної сили, а тому при вирішенні
даного спору суд не має права якимось
чином переглядати рішення суду, яке
набрало законної сили ( за винятком
перегляду в зв»язку з ново виявленими
обставинами), змінювати його, то що.

Крім того, витребування документів суд
не розглядає як позовну вимогу, це може
бути лише як процесуальна дія суду під
час забезпечення позову.

Судові витрати.

Питання судових витрат чітко
врегульовано ст. 88 ЦПК України.

Відповідно, на підставі положень ст. 88
ЦПК України суд приходить до висновку
щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивачки ОСОБА_1 243 грн. 60 коп.
судових витрат, які були сплачені нею
при подачі позовної заяви, та сплата
яких підтверджується квитанцією №
ПН2484 від 23 липня 2014 року.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 слід
стягнути на користь держави 716 грн. 40
коп. судового збору.

Так, предметом позову був спірний
автомобіль, який продано за 96000
(дев»яносто шість тисяч) грн..
Відповідно, за подачу позовної заяви
слід було сплатити 960 грн., а позивачкою
було сплачено 214 грн. 60 коп. судового
збору.

Відповідно, 960 грн. - 243 грн. 60 коп. = 716 грн.
40 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
постановою Пленуму Верховного суду
України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України,
ст. 364 ЦК України, ст.ст. 215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа, - ОСОБА_3, про поділ спільного
майна подружжя, - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії
НОМЕР_5, виданий 12.07.1997 року
Кагарлицьким РА ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, шляхом одноразового
платежу на користь ОСОБА_1, паспорт
серії НОМЕР_6, виданий 12 липня 1997 року
Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в
Київській області, в рахунок 12 частки
автомобіля марки «ТОYОТА СОROLLA», 2006 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, що
належав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності подружжя і
був проданий третій особі, грошову
компенсацію в розмірі 48000 ( сорок вісім
тисяч) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії
НОМЕР_5, виданий 12.07.1997 року
Кагарлицьким РА ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ,
паспорт серії НОМЕР_6, виданий 12 липня
1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України
в Київській області, 243 грн. 60 коп.
сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії
НОМЕР_5, виданий 12.07.1997 року
Кагарлицьким РА ГУ МВС України в
Київській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь держави 716 грн.
40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук