Справа № 201/760/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Лікувальний комплекс "Марат" до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди та витрат,-

В С Т А
Н О В И В :

ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди та витрат. В
обґрунтування своїх позовних вимоги
позивач посилається на те, що
відповідач працюючи директором
товариства, уклав 01 квітня 2005 року
договір підряду № 4-с та підписав 30
квітня 2005 року акт прийому - передачі
виконаних підрядних робіт за квітень
2005 року, в якому відображений
завищений та фіктивний об*єм робіт, чим
створив умови для завищення валових
витрат по податковій декларації за
квітень 2005 року на суму 1 156 920 грн. та
відповідно для заниження податку на
прибуток на суму 289 230 грн., та спричинив
матеріальну шкоду у сумі 433 845 грн., яку
позивач просив стягнути з відповідача.

04 березня 2013 року рішенням Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено. Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26
квітня 2013 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
залишено без змін. Ухвалою Вищого
Спеціалізованого Суду України від 30
жовтня 2013 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
скасовано, та справу направлено на
новий розгляд .

В судове засідання представник
позивача не з*явився про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву про
слухання справи за відсутності їх
представника.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є не обґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в 2005
році працював на посаді директора ТОВ
«Лікувальний комплекс «Марат». 01
квітня 2005 року між ПП «Стройконтракт»
та ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» в
особі директора ОСОБА_1 укладено
договір № 4-с на виконання будівельно -
ремонтних робіт на загальну суму 1 500 000
грн. 30 квітня 2005 року відповідачем
підписано акт прийому - передачі
виконаних підрядних робіт по ремонту
лікувального комплексу за квітень 2005
рік.

23 липня 2008 року по результатам
документальної невиїзної перевірки
Державною податковою інспекцією у
Ворошилівському районі м. Донецька ТОВ
«Лікувальний комплекс «Марат»
складено акт № 1380/23-2/02650794 про порушення
податкового законодавства, зокрема
встановлено заниження податку на
додану вартість у квітні 2005 року на
суму 231 384 грн.

Податковим повідомленням - рішенням
від 12 вересня 2008 року № /1 ДПІ у
Ворошилівському районі м. Донецька
повідомлено ТОВ «Лікувальний комплекс
«Марат» про порушення п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.3.2
п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та нараховано до сплати суму
податкового зобов'язання в розмірі 433 845
грн.

В подальшому 22 вересня 2008 року ТОВ
«Лікувальний комплекс «Марат»
звернулося до Державної податкової
адміністрації у Донецькій області із
заявою про розстрочення податкових
зобов'язань, листом від 09 жовтня 2008 року
№ 17593/10/24-113 в задоволенні клопотання
відмовлено.

В листопаді 2008 року позивач керуючись
вимогами ст. 1166 ЦК України звернувся до
суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача спричиненої шкоди в
розмірі 433 845 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 березня 2013
року, залишеного в силі ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 квітня 2013 року, в
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Лікувальний комплекс «Марат» було
відмовлено. Ухвалою Вищого
Спеціалізованого Суду України від 30
жовтня 2013 року рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
04 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 квітня 2013 року скасовано
та справу передано на новий розгляд.
Підставою скасування рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська стало не вірне
визначення характеру спірних
правовідносин.

Відповідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім
прав та обов'язків, визначених у ст. 27
цього Кодексу, позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитися від позову,
а відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Однак після повернення цивільної
справи за позовом ТОВ «Лікувальний
комплекс «Марат» на новий розгляд
позивачем не було уточнено позовну
заяву, та не було змінено підстав
пред'явлення позовних вимог, а
натомість подано заяву про розгляд
справи за відсутності їх представника.

Згідно п. 3 Постанови № 14 Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня
2009 року «Про судове рішення у цивільній
справі» відповідно до положень статей
10 і 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позивачем вимог та зазначених і
доведених ним обставин

Враховуючи викладене суд не знаходить
підстав для задоволення позовних
вимог товариства з обмеженою
відповідальністю «Лікувальний
комплекс «Марат».

Судові витрати розподілити на підставі
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікувальний
комплекс "Марат" до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди та витрат -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова