Справа № 296/9735/14-ц
У Х В А Л А

"24" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.
Житомира Рожкова О.С. розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2. ОСОБА_3, третя особа приватний
нотаріус Житомирського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу
квартири частково недійсним ,-

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, у якій просить визнати
недійсним договір купівлі-продажу від
26.09.2014 року 1/3 ідеальних часток квартири
№ 50, що знаходиться за адресою м.
Житомир, Майдан Згоди, 2/98 в частині
укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 26.09.2014 року за № 892,
витребувати 1/3 ідеальних часток
квартири № 50, що знаходиться за адресою
м. Житомир, Майдан Згоди, 2/98 з чужого
незаконного володіння у ОСОБА_2,
привести сторони до первісного стану,
який існував станом на 26.09.2014 року,
анулювавши правову реєстрацію 1/3
ідеальних часток квартири № 50, що
знаходиться за адресою м. Житомир,
Майдан Згоди, 2/98 за ОСОБА_2, зобов»язати
приватного нотаріуса Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
повернути ОСОБА_1 документи, на
підставі яких укладено спірний договір
купівлі-продаж та стягнути судові
витрати.

Ознайомившись з матеріалами позовної
заяви суддя дійшов висновку, що позовна
заява підлягає залишенню без руху з
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК
зазначення ціни позову щодо вимог
майнового характеру є обов'язковою
вимогою до змісту позовної заяви.

Зазначаючи ціну позову, позивач
повинен обґрунтувати у позовній заяві
наведену ним оцінку, оскільки на ці
обставини поширюється вимога ч. 3 ст. 10
ЦПК України про те, що кожна особа
повинна довести обставини, на які вона
покликається.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна
позову визначається, у позовах про
право власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна.

Так, у поданій позовній заяві позивачем
вказано ціну позову у сумі 72 040 грн. та
додано договір купівлі-продажу від
26.09.2014 року з зазначенням інвентарної
вартості частки спірної квартири
АДРЕСА_1.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ціна
позову визначається з реальної
вартості майна, якою є грошова сума, за
яку це майно може бути придбане в даний
час у даній місцевості, тобто повинна
відповідати критеріям дійсності
(реальності) на час подання позову.

Згідно доданого до позовної заяви
договору купівлі-продажу спірної
квартири АДРЕСА_1 вбачається, що
остання має загальну площу 54,03 кв.м. та
складається з 3 житлових кімнат.

З огляду на викладене вказана у
позовній заяві ціна позову вочевидь не
відповідає дійсній вартості спірної
трьокімнатної квартири, оскільки з
урахуванням існуючих ринкових цін
можна припускати, що реальна вартість
майна є істотно вищою.

Крім того, в силу ч. 5 ст. 119 ЦПК України
до позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Водночас, судовий збір з позовної заяви
про визнання права власності
визначається з урахуванням його
реальної вартості, тобто як зі спору
майнового характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" із позовних заяв
майнового характеру стягується
судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з 1
січня 2014 року встановлено мінімальну
заробітну плату в розмірі 1218 гривень.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи квитанції № 017100731 від 24.10.2014
позивачем при подачі позовної заяви
було сплачено судовий збір у розмірі 720
грн. 40 коп., тобто в меншому розмірі ніж
передбачено п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір".

Таким чином, позивачу слід доплатити
судовий збір за вимогу майнового
характеру з урахуванням викладених
недоліків.

Крім того, в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 119
ЦПК України, позивачем не визначений
зміст позовних вимог до відповідача -
ОСОБА_3 та зазначено до кого з
відповідачів спрямовано позовну
вимогу про приведення сторони до
первісного стану, який існував станом
на 26.09.2014 року, анулювавши правову
реєстрацію 1/3 ідеальних часток
квартири № 50, що знаходиться за адресою
м. Житомир, Майдан Згоди, 2/98 за ОСОБА_2

Також, позовна вимога про зобов»язання
приватного нотаріуса Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
повернути ОСОБА_1 документи, на
підставі яких укладено спірний договір
купівлі-продажу, пред»явлена до
третьої особи, яка не є відповідачем у
справі.

Зазначені недоліки перешкоджають
проведенню належної підготовки справи
до відкриття провадження у справі і є
підставою для залишення позовної заяви
без руху з наданням позивачу часу на їх
виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України,
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 цього Кодексу,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає тому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
трьох днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 210, 293 ЦПК України,
суддя, -

У Х В А
Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2. ОСОБА_3
залишити без руху.

Недоліки ухвали усунути в строк, який
не може перевищувати трьох днів з дня
отримання позивачем копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

У разі невиконання позивачем ухвали
суду у зазначений строк, позовну заяву
буде визнано неподаною та повернуто
позивачу зі всіма доданими
документами.

Ухвала в частині визначення розміру
судового збору може бути оскаржена до
Апеляційного суду Житомирської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Корольовський районний
суд м.Житомира протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

В іншій частині ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя
О. С. Рожкова