Справа № 202/7934/14-ц
№8/0202/15/2014
УХВАЛА

29 вересня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Подгородному
П.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Шоста дніпропетровська нотаріальна
контора про визнання права власності
на ? частини квартири та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
заповітів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із
заявою про перегляд рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 31 січня 2012 року у
зв’язку з нововиявленими обставинами,
в якому просив суд скасувати зазначене
рішення суду та прийняти нове рішення,
яким усунути від права на спадкування
ОСОБА_2 та визнати недійсними заповіти
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.07.2007 року,
посвідчені державним нотаріусом
Шостої дніпропетровської державної
нотаріальної контори.

В заяві ОСОБА_2 зазначив, що
нововиявленими обставинами є
доведення його сестри ОСОБА_4 до
самогубства його батьками та братом –
ОСОБА_2, тому вважає, що його батьки не
мали права на спадкування частини
квартири, яка належала його сестри, а
позивач ОСОБА_2 повинен бути усунутий
від права на спадкування ? частини
квартири. Також зазначає, що тільки в
результаті погроз його батькам, які
здійснювались ОСОБА_2 був складений
заповіт на його користь. Також
посилався на ст. 369 ЦК України
стверджуючи, що якщо майно перебувало у
спільній частковій власності, скла
давши заповіт, батьки повинні були
погоджувати з ним свої дії щодо
розпорядження майном. Наголошував, що
його брат ОСОБА_2 безпідставно запевняв
суд, що усі члени його родини
забезпечені житлом, що не відповідало
дійсності.

В судове засідання з’явився заявник
ОСОБА_2, підтвердив викладені в заяві
обставини, просив суд задовольнити
заяву та скасувати рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 31 січня 2012 року.

ОСОБА_2 та представник Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з’явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлялись в установленому законом
порядку, причини неявки суду не
повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України
неявка осіб, які беруть участь у справі
не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника,
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до висновку про залишення
без задоволення заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами з огляду на наступне.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 31 січня
2012 року визнано, що частки у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 є рівними, та кожному
із них: ОСОБА_1 належить ? частка, ОСОБА_5,
померлому 29 вересня 2008 року, ОСОБА_3,
померлій 11 червня 2009 року, ОСОБА_4,
померлій 11 жовтня 1996 року за життя
належало по ? частці зазначеної
квартири. Змінено правовий режим у
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_2 зі спільної власності
на спільну часткову. В іншій частині
позову ОСОБА_2 відмовлено. В
задоволенні зустрічної позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
заповітів недійсними відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 квітня
2012 року рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
31 січня 2012 року в частині визнання, що
ОСОБА_5, померлому 29 вересня 2008
року, ОСОБА_3, померлій 11 червня 2009 року,
ОСОБА_4, померлій 11 жовтня 1996 року за
життя належало по ? частці квартири
АДРЕСА_1 скасовано та у задоволенні
цій частині вимог відмовлено. Рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 31 січня 2012 року в
частині відмови у позовних вимогах
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 щодо визнання права
власності на ? частини квартири
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким визнано право власності за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за заповітом на ? частини квартири
АДРЕСА_3. В решті рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 липня 2012 року
ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа –
Шоста Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
заповітів недійсними.

Згідно ч. 1 ст. 361 ЦПК України, рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали
суду чи судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами
встановлені ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Як роз’яснено у пункті 3 та 5 постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» № 4 необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 частини другої статті 361
ЦПК, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі. Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається. Неподання стороною або
особою, яка бере участь у справі,
доказу, про який їй було відомо та який
підтверджує відповідні обставини, а
також відмова суду у прийнятті доказів
не є підставами для перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Як встановлено судом зазначені в заяві
обставини заявнику ОСОБА_2 були відомі
на час розгляду справи судами першої та
апеляційної інстанції, однак як
зазначено безпосередньо заявником в
судовому засіданні він не акцентував
увагу на ці обставини внаслідок своєю
юридичної необізнаності.

Таким чином, зазначені в заяві
обставини могли бути встановлені й
судом першої інстанції за умови
належного користування ОСОБА_1 своїми
правами, вчасного збирання і подання
доказів, при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи.

Крім цього, заявник ОСОБА_1 всупереч ст.
361 ЦПК України просить суд скасувати
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2012
року, однак зазначене рішення було
скасовано апеляційним судом
Дніпропетровської області 10 квітня 2012
року.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення поданої заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 209, 210, 361, 362, 365 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 31 січня 2012 року за
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа: Шоста
дніпропетровська нотаріальна контора
про визнання права власності на ?
частини квартири та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання
заповітів недійсними – залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подано до апеляційного суду через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя:
Г.В. Бєсєда