АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
Шевченківська районна в м. Києві
державна адміністрація про
встановлення факту, що має юридичне
значення, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 05 вересня
2014 року, -

встановила:

У серпні 2014 р. ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаною заявою, в якій
просила встановити той факт, що вона
проживала разом з ОСОБА_2 в квартирі
АДРЕСА_1 з 2005 року і до часу відкриття
спадщини.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 вересня 2014 року у
відкритті провадження у справі
відмовлено на підставі ч.4 ст.256 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить вказану ухвалу суду скасувати
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що у справі
відсутній спір про право, оскільки
квартира АДРЕСА_1 не належить на праві
власності ні заявнику, ні
заінтересованій особі.

В судовому засіданні представник
заявниці ОСОБА_3 просив апеляційну
скаргу задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явилися, про
час та місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

При постановленні ухвали про відмову
у відкритті провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір
про право.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлення факту проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття
спадщини, необхідно для отримання
заявником свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 1 постанови «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» від
31 березня 1995 року № 5, в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів,
зокрема, якщо встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

У пункті 3 цієї постанови вказано, що у
тому разі, коли буде виявлено, що
встановлення підвідомчого судові
факту пов'язане з вирішенням спору про
право, суд відмовляє в прийнятті заяви
до розгляду в окремому провадженні, а
якщо це буде виявлено під час розгляду
справи, залишає заяву без розгляду і
роз'яснює заінтересованим особам, що
вони мають право подати позов на
загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК Українисуддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

За змістом наведених положень закону
окреме провадження є безспірним,
оскільки в ньому не розглядається
матеріально-правовий спір, а можуть
встановлюватися тільки факти та стани,
які мають юридичне значення, а також
підтверджуватися наявність чи
відсутність неоспорюваних прав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суд першої інстанції
правильно врахував вищевказані вимоги
закону, а також те, що обставини справи
свідчать про наявність спору щодо
права на спадкування та відповідно
виключають наявність підстав для
розгляду заяви по суті у порядку
окремому провадження.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду, а тому колегія суддів вважає за
необхідне її відхилити, а ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК
України , колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13021/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сіромашенко  Н.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.