АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/5121/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2141/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко
Доповідач Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Петренко В.М., Лобова О.А.

При секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 14 травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача Одринської Т.В., -

В С Т А Н О В И
Л А :

У грудні 2013 року ПАТ Комерційний Банк
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору від
10 грудня 2006 року ОСОБА_1 отримала в
кредит в розмірі 950 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконує, та
має прострочену заборгованість в сумі
11 998 грн. 08 коп., в зв'язку з чим просили
стягнути з ОСОБА_1 вказану
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 14 травня 2014 року в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості відмовлено
за спливом позовної давності.

З рішенням не погодився позивач та
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги банку.
Вказували на неповне з'ясування судом
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог місцевий суд
вірно встановив, що між позивачем та
відповідачем 10 грудня 2006 року було
укладено кредитний договір № б/н,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 950 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку «Метро» зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом. Згідно
заяв ОСОБА_1 від 23.02.2007 року та від 21.05.2007
року Банком було збільшено кредитний
ліміт до 3050 грн.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що станом на 03.11.2013 року
ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 11998,08
грн., з яких заборгованість за кредитом
- 2977,63 грн., заборгованість по процентам
за користування кредитом - 7972,92 грн.,
заборгованість за штрафом (фіксована
частина) - 500 грн.00 коп., заборгованість
за штрафом (процентна складова) - 547 грн.
53 коп.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов
і правил надання банківських послуг
уразі незгоди зі змінами правил чи
тарифів обов'язок клієнта пред'явити
банку письмову заяву про розірвання
цього договору та погасити
заборгованість, яка утворилась перед
банком, у тому числі й заборгованість,
яка утворилась упродовж 30 днів з
моменту повернення карт, виданих
держателю і його довіреним особам.

Пунктом 8.6 умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким із грошових зобов'язань,
передбачених даним договором більш ніж
на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від
суми позову.

Як вбачається з умов та правил надання
банківських послуг, зокрема, п. 9.3,
картрахунки відкриті на невизначений
строк за виключенням умов,
передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

По закінченню строку дії відповідна
карта продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту карти з
новим строком дії), якщо раніше (до
начала місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя
карти про закриття картрахунку, а також
за умови наявних грошових коштів на
картрахунку для сплати послуг за
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (в передостанній день
місяця закінчення строку дії), та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (п. 3.1.3 розділу
ІІ «Правила користування платіжною
карткою»).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 умов та
правил надання банківських послуг
граничний строк дії картки (місяць і
рік) вказано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, дата закінчення дії карти,
збігається з датою закінчення дії
карти.

З інформації по карті № 978843,
виданої на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що
строк дії картки (місяць і рік)
визначено - 07/10.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.
Така правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14).

Факт сплати 07.12.2010 р. відповідачкою в
рахунок погашення заборгованості суми
150 грн., свідчить про те, що право
звернення до суду з даним позовом
виникло у позивача з 08.12.21013р. і
закінчився 08.12.2013р.

Оскільки банк звернувся до суду лише
11.12.2013 року, строк позовної давності
позивачем пропущений, з клопотанням
про поновлення строку з поважних
причин до суду вони не зверталися.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про відмову у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитом, у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ч. 1,
ст. 314 ч. 1 п. 1, ст. 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 14 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
Одринська
Т.В.

/підписи/

Судді :

Лобов О.А.

Петренко В.М.

копія

вірно:______________________