Провадження №2/193/451/14
Р І Ш Е Н Н Я

14 жовтня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Палій Л.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

свідок ОСОБА_3

свідок ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт. Софіївка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Софіївської селищної ради
Софіївського району, третя особа:
відділ державної реєстраційної служби
Софіївського районного управління
юстиції, про встановлення юридичного
факту належності на праві власності
померлому жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудженнями та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом,-

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Софіївського районного суду із
вищевказаною позовною заявою. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла його мати ОСОБА_5.

На момент смерті матері позивач ОСОБА_1
проживав разом із матір'ю в АДРЕСА_1 та
був зареєстрований за цією адресою.

Житловий будинок по АДРЕСА_1, разом з
господарсько-побутовими, надвірними
будовами та спорудженнями будувався
матір'ю позивача на земельній ділянці
площею 0,25 га. , що була виділена
колгоспом для будівництва будинку.
Будинок побудований в 1967 році, а
господарсько-побутові, надвірні будови
та спорудження побудовані в 1968 році.
Дозвільні документи та технічна
документація на будівництво до цього
часу не збереглися.

У 1994 році в будинку встановлено газове
обладнання для опалення і складалась
виконавча технічна документація.
Адреса в документації зазначена:
АДРЕСА_1 ОСОБА_5(російською мовою).

Після смерті матері позивача ОСОБА_5
відкрилася спадщина, яка складалась з
житлового будинку з присадибними
забудовами, що розташований в АДРЕСА_1
та прав земельну частку (пай) розміром
10,26 в умовних кадастрових гектарах.

Крім позивача ОСОБА_1 , спадкоємців ні
за законом, ні за заповітом немає.

18 вересня 2001 року позивач отримав в
Софіївській державній нотаріальній
конторі Свідоцтво про право на
спадщину за законом право на земельну
частку (пай) розміром 10,26 в умовних
кадастрових гектарах.

Після смерті матері позивача, він не
знайшов оригіналу свідоцтва про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

В БТІ збереглась тільки копія
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від 12
березня 1993 року в якому записано, що
житловий будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_5 (російською мовою) на підставі
рішення Софіївської районної
держадміністрації № 35 від 09 лютого 1993
року. Згідно запису на зворотній
стороні документу, зазначений житловий
будинок зареєстрований в
Жовтоводському бюро технічної
інвентаризації на праві особистої
власності за ОСОБА_5 (російською мовою)і
записано в реєстрову книгу № 1 спр. 232
під реєстровим номером 136 від 10 березня
1993 року. Зазначене свідоцтво не має
підпису посадової особи та печаткою.

24 липня 1990 року на житловий будинок
Жовтоводським бюро технічної
інвентаризації складений технічний
паспорт, в якому зазначена адреса
-АДРЕСА_1, ім'я та по-батькові власника
будинку записано як ОСОБА_5 (російською
мовою).

В дійсності ім'я матері позивача
-ОСОБА_5, яка проживала в зазначеному
будинку і була його власником. Ім'я
ОСОБА_5 (ОСОБА_5) це її вуличне ім'я.

19 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 подав
державному нотаріусу Софіївської
державної нотаріальної контори
документи для оформлення спадщини
після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5.
Але нотаріусом було відмовлено в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1 у
зв'язку з тим, що відсутні підпис та
печатка видавника Свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок, яке було видано 10 березня 1993
року Софіївської районної державної
адміністрації № 35 від 09 лютого 1993 року.

ОСОБА_1 звертався до Софіївської
районної державної адміністрації та до
Софіївської селищної ради про визнання
за ним право власності, але отримував
відмови.

Таким, чином у зв'язку зі смертю ОСОБА_5
позивачу ОСОБА_1 потрібно встановити
факт належності ОСОБА_5 на праві
власності житлового будинку з
надвірними прибудовами, згідно
технічного паспорта, що на даний час
можливо тільки у судовому порядку, та
визнати за позивачем право власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за законом.

Для того, щоб позивач міг володіти та
користуватися спадковим майном, а саме:
житловим будинком з надвірними
забудовами АДРЕСА_1, позивачу потрібно
набути таке право в порядку
спадкування за законом, а тому позивач
змушений звернутись до суду за
захистом свого порушеного права, і
просить визнати за ним право власності
в порядку спадкування за законом, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, на
житловий будинок АДРЕСА_1, вартістю 45,351
грн., що належав померлій ОСОБА_5.

Таким чином, виникла ситуація при якій
позивач змушений звернутися до суду.

Позивач -ОСОБА_1, позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає.

Відповідач - представник Софіївської
селищної ради Софіївського району
позовні вимоги визнають, проти позову
не заперечують.

Свідок -ОСОБА_3, підтвердив факт
належності домоволодіння АДРЕСА_1
померлій ОСОБА_5.

Свідок -ОСОБА_4, підтвердила факт
належності домоволодіння АДРЕСА_1
померлій ОСОБА_5.

Дослідивши матеріали справи, давши
оцінку доказам наданим позивачем в
обґрунтування своїх вимог та пояснення
свідків, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних законних
підстав.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_5. Даний факт підтверджується
свідоцтвом про смерть від 28.03.2000 року,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Софіївського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області, серія
НОМЕР_1 (а.с. 24).

На момент смерті матері позивач ОСОБА_1
проживав разом із матір'ю в АДРЕСА_1 та
був зареєстрований за цією адресою, що
підтверджується довідкою №1038 від
03.06.2014 року виданою Софіївською
селищною радою (а.с. 28).

У 1994 році в будинку встановлено газове
обладнання для опалення і складалась
виконавча технічна документація.
Адреса в документації зазначена:
АДРЕСА_1 ОСОБА_5(російською мовою) (
а.с.18-23).

Після смерті матері позивача ОСОБА_5
відкрилася спадщина, яка складалась з
житлового будинку з присадибними
забудовами, що розташований в АДРЕСА_1
та прав земельну частку (пай) розміром
10,26 в умовних кадастрових гектарах.
(а.с.25).

Позивач не знайшов оригіналу свідоцтва
про право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

В БТІ збереглась тільки копія
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від 12
березня 1993 року в якому записано, що
житловий будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_5 (російською мовою) на підставі
рішення Софіївської районної
держадміністрації № 35 від 09 лютого 1993
року. Згідно запису на зворотній
стороні документу, зазначений житловий
будинок зареєстрований в
Жовтоводському бюро технічної
інвентаризації на праві особистої
власності за ОСОБА_5 (російською мовою)і
записано в реєстрову книгу № 1 спр. 232
під реєстровим номером 136 від 10 березня
1993 року. Зазначене свідоцтво не має
підпису посадової особи та печаткою.
(а.с. 13).

24 липня 1990 року на житловий будинок
Жовтоводським бюро технічної
інвентаризації складений технічний
паспорт, в якому зазначена адреса
-АДРЕСА_1, ім'я та по-батькові власника
будинку записано як ОСОБА_5 (російською
мовою) ( а.с 8-10).

19 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 подав
державному нотаріусу Софіївської
державної нотаріальної контори
документи для оформлення спадщини
після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5.
Але нотаріусом було відмовлено в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1 у
зв'язку з тим, що відсутні підпис та
печатка видавника Свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок, яке було видано 10 березня 1993
року Софіївської районної державної
адміністрації № 35 від 09 лютого 1993 року
(а.с. 26-27).

На звернення ОСОБА_1 до Софіївської
районної державної адміністрації
Софіївського району, отримав
відповідь, що в районному державному
архіві на зберіганні знаходиться
Розпорядження Представника Президента
України від 09 лютого 1993 року № 35 «Про
оформлення права особистої власності
на колгоспні та робочі двори,
розташовані в селах Петрове,
Михайлівка, Тарасівка, Менжинка
Софіївської селищної ради», на
підставі якого видане Свідоцтво. В
документі, значиться прізвище як
ОСОБА_5 (а.с. 37-39).

Також на звернення позивача до
Софіївської селищної ради, роз'яснено
що позивачу слід звернутися до суду
згідно листа № 554 від 09.09.2014 року (а.с. 36).

Таким, чином у зв'язку зі смертю ОСОБА_5
позивачу ОСОБА_1 потрібно встановити
факт належності ОСОБА_5 на праві
власності житлового будинку з
надвірними прибудовами, згідно
технічного паспорта, що на даний час
можливо тільки у судовому порядку, та
визнати за позивачем право власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за законом.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 27 серпня 2001року
у графі мати зазначено як -ОСОБА_5 (а.с.6).

У свідоцтві про одруження померлої
ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 21 січня 1974 року
значиться також як ОСОБА_5 (а.с. 5).

Для того, щоб позивач міг володіти та
користуватися спадковим майном, а саме:
житловим будинком з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, позивачу
потрібно набути таке право в порядку
спадкування за законом.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, беручи до уваги
пояснення сторін, пояснення свідків
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу
України позивач являється спадкоємцем
майна померлої ОСОБА_5 за законом.

Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу
України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його
право власності. Також спеціальне
визнання судом права власності на
майно необхідне тоді, коли щодо його
належності у позивача відсутні
правовстановлюючі документи.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що заявлена вимога згідно ст. 256
ч. 1 п. 1 ЦПК України підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що зібрано достатньо
доказів для встановлення факту,
належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 на праві власності житлового
будинку та господарських споруд згідно
технічного паспорта на житловий
будинок складеного у АДРЕСА_1, що
необхідно позивачу для прийняття
спадщини за законом.

При зверненні позивача до суду з
вимогою про встановлення факту
належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 на праві власності житлового
будинку та господарських споруд, ним не
було сплачено судовий збір, хоча
Законом України «Про судовий збір» за
розгляд цивільної справи даної
категорії встановлено суму судового
збору, яка складає 121,80 грн., оскільки
позивачем сплачено лише за позовну
заяву в розмірі 453, 51 грн. (а.с. 1)

Згідно Закону України «Про судовий
збір» судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду. Так
розмір судового збору за подання до
суду заяви у справах окремого
провадження становить 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати (п.п. 5 п. 1
ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір»), а тому слід стягнути із позивача
на користь держави не сплачений
судовий збір у розмірі 121,80 грн.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 212-215, п.1 ч.1
ст. 256, 259 ЦПК, ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261,
1265 ЦК України суд,-

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Софіївської селищної ради
Софіївського району, третя особа:
відділ державної реєстраційної служби
Софіївського районного управління
юстиції, про встановлення юридичного
факту належності на праві власності
померлому жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудженнями та визнання
права власності в порядку спадкування
за законом задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт про
належність померлій ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 на праві власності житлового
будинку та господарських споруд згідно
технічного паспорта на житловий
будинок складеного Жовтовоюдським
бюро технічної інвентаризації від
24липня 1990 року, які розташовані у
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на житловий будинок
загальною площею 38,3 м2, житловою площею
28,3 м2 з надвірними забудовами по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О.В.
Шумська