№ 2-4141-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про стягнення коштів за
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 - про стягнення коштів за
Позивач при зверненні до суду в
обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що 15. 03. 2013 року вона позичила
відповідачу під розписку в борг 24 000,00
грн., які відповідач зобов'язався
повернути протягом трьох місяців, а
саме в строк не пізніше 15. 06. 2013 року.
Позивач зазначає, що у
встановлений договором строк
відповідач не повернув позивачу борг,
що порушує права позивача.
В зв'язку із зазначеним позивач
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь борг в сумі 24 000,00 грн.
Позивач в судове засідання не
з'явилась, надавши до суду заяву в якій
просила суд розгляд справи провести у
її відсутність в якій також зазначила,
що не заперечує проти ухвалення по
справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, свого представника до суду не
направив, про час та місце судового
засідання повідомлялась належним
чином, про причини неявки в судове
засідання не повідомив, жодних заяв чи
клопотань до суд не подавав.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15. 03. 2013 року
позивач позичив відповідачу під
розписку гроші в борг в сумі 24 000,00 грн.

Вбачається, що відповідач зобов'язався
повернути борг протягом трьох місяців,
а саме в строк не пізніше 15. 06. 2013 року.

Судом встановлено, що у
встановлений договором строк, а саме 15.
06. 2013 року відповідач не повернув
позивачу борг, що порушує права
позивача, на що слід зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач зобов'язався повернути
позивачу борг не пізніше 15. 06. 2013 року,
однак в обумовлений між сторонами
строк, відповідач суму боргу позивачу
не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

З огляду на наведене вище, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
суми запозичених коштів в розмірі 24 000,00
грн. є обґрунтованою, доведеною та
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З урахуванням задоволення позову, суд
вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

За таких обставин та керуючись ст. ст.
509, 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст.
3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення
коштів за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 24 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по оплаті судового збору в сумі
243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: