Справа № 314/5968/13-ц
Провадження № 2/314/189/2014
Вільнянський районний суд
Запорізької області в складі:
головуючого судді - Беспалько Т.Д., при
секретарі Печонкіної В.П., адвоката
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання житлового будинку спільною
сумісною власністю членів сім»ї, поділ
майна, що є спільною сумісною власністю
членів сім»ї, про визнання права
особистої приватної власності на 1/3
частину житлового будинку за кожним із
співвласників та зустрічної позовної
заяви ОСОБА_5, який діє за довіреністю і
інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
Позивачі звернулися до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
посилаються на те, що вони подружжя, а
відповідач по справі їх донька. У 2002
році вони проаали належну їм квартиру
за адресою АДРЕСА_1. І в той же день вони
купили для сім»ї за виручені від
пролажу квартири гроші житловий
будинок за адресою : АДРЕСА_2, для
постійного проживання в ньому в якості
членів сім»ї власника житлового
будинку ОСОБА_4 Покупцем
вищезазначеного житлового будинку
була вказана тільки ОСОБА_4.09.10.2002 року
позивачі зареєструвалися в даному
житловому будинку для постійного
За власні кошти за власною працею
найманих працівників позивачі
здійснили капітальний ремонт
житлового будинку: обклали стіни
силікатним кирпичем, відремонтували та
перекрили дах шифером, замінили вікна
на нові металопластикові, замінили
електропроводку у житловому будинку,
замінили на нові вхідні двері до
житлового будинку, здійснили
оздоблювальний ремонт внутрішніх
приміщень, спорудили в житловому
будинку парове опалення, оплатили
газифікацію житлового будинку, а також
добудували до житлового будинку
коридор, санітарний вузол, жилу
кімнату, кухню, спорудили у дворі
зливну яму, зробили замощення у дворі,
встановили новий паркан, ворота,
провели до житлового будинку
каналізацію, водопровід.
Відповідач участі у ремонті та
новому будівництві не брала, гроші на
вказані цілі не витрачала. Зараз
відповідач мешкає окремо.
На підставі ст. 368 ЦК України
прохають визнати, що « майно, набуте в
результаті спільної праці та за
спільні грошові кошти членів сім»ї, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором,
укладеним у письмовій формі». Позивачі
зазначають, що вони не укладали з
ОСОБА_4 в письмовій формі договір, за
яким би вони здійснювали ремонт і
будівництво житлового будинку на інших
умовах, ніж члени сім»ї та за яким би
вони не набували права власності на
створене майно - на житловий будинок за
адресою Запорізька область, АДРЕСА_2 в
теперішньому вигляді і стані.
Позивачі вважають, що частки
вкладень кожного із членів сім»ї
ОСОБА_4 при купівлі житлового будинку, а
їх на ремонт та будівництво житлового
будинку є однаковими, у зв»язку з чим
належить вважати, що кожен із членів
сім»ї набув право власності на 1/3
частину спірного житлового будинку.
Позивачі стверджують, що хоча право
власності на житловий будинок є за
ОСОБА_4, а право власності на житловий
будинок інших членів сім»ї
документально правостановлючими
документами не підтверджено, необхідно
здійснити поділ житлового будинку між
співвласниками та визнати за кожними
із них право особистої приватної
власності на 1/3 частину житлового
будинку, як це передбачено ст. 372 ч.1, 2, 3
В судовому засідання представник
позивачів та самі позивачі по
первісному позову підтримали позовні
вимоги, представник відповідача по
первісному позову його не визнав,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4
є власником спірного житлового будинку
за адресою Запорізька область,
АДРЕСА_2. Відповідачі вправі вимагати
відшкодування затрат на будівництво, а
не визнання за ними права спільної
сумісної власності на спірний житловий
будинок та поділ його, визнання права
особистої приватної власності на 13
частину житлового будинку за кожним із
Представник позивача по
зустрічному позову ОСОБА_4 прохає
вселити її в належний їй на праві
власності житловий будинок, остання
вимушена з малолітньою дитиною мешкати
на квартирах, які вони знімає за кошти.
Відповідачі та їх представник по
зустрічному позову проти вселення
Суд, вислухавши пояснення сторін по
справі, їх представників, свідків,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
первісний позов не підлягає
задоволенню, а зустрічний позов
підлягає задоволенню з наступних
Як було встановлено в судовому
засіданні та вбачається із матеріалів
справи відповідач по первісному позову
ОСОБА_4 є власником спірного будинку,
який знаходиться за адресою
Запорізька область, АДРЕСА_2, згідно
договору купівлі- продажу, укладеного 25
вересня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
який нотаріально посвідчений
державним нотаріусом Вільнянської
державної нотаріальної контори,
зареєстрованого в реєстрі прав на
нерухоме майно 29 січня 2013 року.
Вказаний договір купівлі- продажу
недійсним у судовому порядку не
визнаний, як і не визнано свідоцтво про
право власності на спірний жилий
будинок, на підставі якого відповідач є
Відповідно до ст. 12 Закону України
«Про власність» у приватній власності»
громадян можуть знаходитися жилі
будинки, збудовані на відведеній у
встановленому порядку земельній
ділянці або придбані на законних
підставах, наприклад, за договором
купівлі - продажу, міни, дарування, за
Тобто спірний житловий будинок є
особистою власністю ОСОБА_7
Представником відповідачки по
первісному позову не оспорюється факт
того, що зазначений житловий будинок на
протязі 2006-2012 році поліпшив свій стан
внаслідок ремонту, газифікації,
проведення каналізації, замінено
огорожу, вимощено дворове замощення,
будинок має привабливий стан.
З наданий суду матеріалів -
технічних паспортів вбачається, що
житлова площа будинку не збільшилася.
Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, які приймали участь у
проведені ремонтних робіт, а також сама
позивачка по первісному позову
підтвердили той факт, що додаткові
зручності та добудови, не потягли зміну
розміру житлової площі у будинку.
Так, ст. 17 Закону України « Про
власність», який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, було
передбачено, що майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім»ї,
є їх спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено письмовою угодою
Що стосується доводів щодо участі
позивачів у збільшенні цінності
будинку за рахунок будівництва та
поліпшення допоміжних приміщень, а
також огорожі та замощення то
відповідно до роз»ясень Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04
жовтня 1991 року « Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» ( п.4,5),
« така участь дає право вимогами не
визнання права власності на будинок, а
відшкодування затрат на будівництво».
Тобто, інші особи, які приймали
участь у будівництві жилого будинку (
його купівлі) не на підставі угоди про
створення спільної власності, яка
відповідає законодавству, вправі
вимагати не визнання права власності
на будинок, а відшкодування свої затрат
на будівництво ( купівлю будинку), якщо
допомогу забудовнику ( покупцю) вони
надавали не безоплатно.
Таке ж право за цих умов належить
членам сім»ї власника жилого будинку,
якщо вони приймали участь лише у
будівництві підсобних будівель (
літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних
приміщень або коли їх затрати на ремонт
жилого будинку перевищували
покладений на них ст. 156 ЖК України
Посилання позивачів на вимоги ст. 368
ЦК України є помилковим і не
відповідають положенням ст. 17 Закону
України « Про власність», Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04
жовтня 1991 року « Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок».
Тому суд вважає, що покращенні
будинку членами родини ОСОБА_4 не тягне
за собою право власності на частку у
У відповідності до вимог ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Ніхто не
має бути позбавлений права
користування, володіння належного їм
на праві особистої власності майном, не
інакше тільки за рішенням суду
Тому з даних підстав суд задовольняє
позовні вимоги за зустрічним позовом
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України; ст.ст. 12, 17 Закону України « Про
власність», Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 04 жовтня 1991 року « Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», суд
В задоволенні первісної позовної
заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання житлового будинку спільною
сумісною власністю членів сім»ї, поділ
майна, що є спільною сумісною власністю
членів сім»ї, про визнання права
особистої приватної власності на 1/3
частину житлового будинку за кожним із
співвласників - відмовити.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5,
який діє за довіреністю і інтересах
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення -
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя :
Т.Д.Беспалько

Суддя :
Т. Д. Беспалько

20.02.2014