Справа № 206/6966/14-ц
Провадження № 2/206/1616/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді:
Маштак К.С.

при секретарі:
Віткалові А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 05 лютого 2010 року між позивачем
та відповідачем був зареєстрований
шлюб. Від цього шлюбу сторони мають
малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час
спільного проживання відповідач
проявляв неповагу до сімейних
відносин, систематично зловживав
спиртними напоями та вчиняв сварки,
насильство в сімї, внаслідок чого
подальше спільне життя і збереження
шлюбу стало суперечити її інтересам. У
зв'язку з цим 27 жовтня 2014 року позивач
припинила з відповідачем шлюбні
стосунки, перестала вести спільне
господарство та почала жити окремо.
Позивач просить позов задовольнити та
розірвати шлюб.

Позивач надала до суду заяву з
проханням розглядати справу за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, просила задовольнити
(а.с. 12).

Відповідач надав до суду заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутністю, позовні вимоги визнав в
повному обсязі та просив розірвати
шлюб (а.с. 13).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2010 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
виданим Самарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 26
(а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають малолітніх
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно
до свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, від 27 квітня 2010 року, актовий
запис № 227 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_4, від 04 червня 2013 року,
актовий запис № 279 (а.с. 4-5).

Дані правовідносини регулюються СК
України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб
розривається, якщо судом буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу не
відповідало б інтересам одного із них,
інтересам їх дітей, які мають суттєве
значення.

Шлюбні стосунки між сторонами
припинені. Спільне господарство вони
не ведуть. Заходів до примирення
сторони не бажають приймати. Діти після
розірвання шлюбу будуть проживати з
позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, що дублює ст. 51 Конституції
України. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст. 16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
то відповідно відмова в розірванні
шлюбу буде примушенням до шлюбу та
шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. Шлюб - це сімейний союз, при
цьому слово «сімейний» засвідчує, що
шлюб створює сім'ю, а слово «союз»,
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені та
більше не відновлювалися, суд дійшов
висновку про те, що сім'я сторін
розпалася остаточно, примирення бути
не може і шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11,
57-64, 209, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований 05 лютого 2010
року Самарським відділом реєстрації
актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 26 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
(ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя:
К.С. Маштак