Справа № 303/3904/14-ц
ряд. стат. звіту - 56
РІШЕННЯ

Іменем
України

24 жовтня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі : головуючого - судді
Пак М.М.

при секретарі
Тромпак В.В.

з участю : представників
позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника третьої
особи ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мукачево
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_5 до Мукачівської Державної
нотаріальної контори Головного
управління юстиції у Закарпатській
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору :
Головне управління юстиції у
Закарпатській області Міністерства
юстиції України, ОСОБА_3, ОСОБА_6, про
визнання незаконною та скасування
Постанови державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії ,-

в с т а н
о в и в:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася в суд
з позовною заявою до Мукачівської
Державної нотаріальної контори
Головного управління юстиції у
Закарпатській області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору : Головне управління
юстиції у Закарпатській області
Міністерства юстиції України. ОСОБА_3
про визнання незаконною та скасування
Постанови державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою Мукачівського
міськрайонного суду від 18 вересня 2014
року в якості третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору притягнуто - ОСОБА_6.

Позовні вимоги мотивує тим, що
згідно рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 17 липня 2012 року
по цивільній справі за її (ОСОБА_5.)
позовом до ОСОБА_6, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Мукачівська міська
Державна нотаріальна контора ГУЮ у
Закарпатській області та ОСОБА_3,
свідоцтво про право на спадщину від 07
травня 2011 року в частині визнання за
ОСОБА_6 права власності на 1/3 частину
домоволодіння за АДРЕСА_1 визнано
недійсним. Дане рішення, яким
встановлений певний факт спадкових
правовідносин, в апеляційному порядку
не оскаржено і набрало законної сили. В
подальшому 01 листопада 2012 року за її
(ОСОБА_5.) позовною заявою до ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору: Мукачівська
міська Державна нотаріальна контора
ГУЮ в Закарпатській області про
внесення змін до свідоцтва про право
на спадщину Мукачівським
міськрайонним судом ухвалено заочне
рішення яким позовні вимоги задоволено
повністю та внесено зміни до Свідоцтва
про право на спадщину за законом,
видане 07 травня 2011 року Державним
нотаріусом Мукачівської міської
Державної нотаріальної контори ОСОБА_7,
де спадкоємцями майна ОСОБА_8, 1926 року
народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6
року зазначено його сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на ? частку у спадщині та
його доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на ?
частку у спадщині, а також вирішено
видати нові Свідоцтва про право на
спадщину за законом. 11 листопада 2012
року дане заочне рішення набрало
законної сили. 07 травня 2014 року вона
(ОСОБА_5.) звернулась до Мукачівської
міської держнотконтори із заявою про
внесення відповідних змін до Свідоцтва
про право на спадщину за законом та
видачу нового такого Свідоцтва на
виконання судових рішень, які набрали
законної сили, проте у письмовій формі
(Постанова нотаріуса Мукачівської
державної нотаріальної контори) у
вчиненні нотаріальної дії їй було
відмовлено, внаслідок набрання
законної сили рішення Мукачівського

-2-

міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року. Так, вона (ОСОБА_5.) впевнена та
вважає, що така відмова у вчиненні
нотаріальної дії з боку Державного
нотаріуса не відповідає вимогам ст. 49
Закону України "Про нотаріат", тобто є
незаконною та безпідставною, і
внаслідок чого порушені її законні
права та ігноровані особисті майнові
інтереси, у зв'язку з чим у подальшому
може бути позбавлена частки спадкового
майна, отриманого нею як по закону так і
в наслідок ухвалення судових рішень, що
набрали законної сили. На підставі
вищенаведеного звертається до суду з
позовними вимогами та просить
скасувати Постанову нотаріуса
Мукачівської Державної нотаріальної
контори Плеша А.М. від 07 травня 2014 року
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії щодо обов'язкового виконання
заочного Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 01 листопада 2012
року, а також стягнути з держнотконтори
сплачений судовий збір.

Позивач - ОСОБА_5 у судове
засідання не з'явилася по невідомій
суду причині, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином.

Представник позивача - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі та
просив їх задоволити з наведених у
позовній заяві підстав.

Представник позивача - ОСОБА_2 в
судовому засіданні також позовні
вимоги ОСОБА_5 підтримав в повному
обсязі та просив їх задоволити з
наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач - представник
Мукачівської державної нотаріальної
контори Головного управління юстиції
у Закарпатській області нотаріус Плеша
А.М. в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутності, а також надіслав на
адресу суду заперечення проти позовної
заяви ОСОБА_5, які мотивує тим, що
позовні вимоги ОСОБА_5 є
необгрунтованими і не підлягають
задоволенню, оскільки у Мукачівській
держнотконторі, 26 березня 2011 року
заведена спадкова справа №52/2011 після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8,
останнє місце проживання якого було
АДРЕСА_1, та після смерті якого спадщину
прийняли діти померлого : ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_5. 07 травня 2011 року
Мукачівською держнотконторою були
видані за зареєстрованими №2-348 та №2-350
Свідоцтва про право на спадщину за
законом на 1/3 частки домоволодіння, що
знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_3, 1/3 частки залишилася відкритою.
Після звернення ОСОБА_5 до суду
рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 17 липня 2012 року було визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом видане 07 травня 2011
року за реєстровим №2-348 Мукачівською
держнотконторою в частині визнання за
ОСОБА_6 права власності на 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті батька
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.
Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 01 листопада 2012 року по справі
№0707/3237/2012, 0707/8020/2012 зобов'язано внести
зміни до свідоцтва про право на
спадщину за законом виданого 07 травня
2011 року за реєстровим номером 2-350
Мукачівською держнотконторою в якому
частку спадкоємця ОСОБА_3 вказати на ?,
іншу ? частки вказати ОСОБА_5 та видати
нові свідоцтва про право на спадщину.
Так, 18 лютого 2012 року до Мукачівської
держнотконтори звернулися із спільною
заявою спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в
якій просили призупинити нотаріальні
дії по оформленню спадщини ОСОБА_5, так
як проходить судовий спір, а 21 лютого 2013
року до держнотконтори надійшло
повідомлення Мукачівського
міськрайонного суду за №0707/7644/12/79-ц/13
від 18 лютого 2013 року про розгляд справи
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3,
третя особа - Мукачівська
держнотконтора про визнання права
власності. Також, 21 лютого 2013 року до
держнотконтори надійшла заява від
ОСОБА_5, в якій вона просила видати їй
свідоцтво про право на спадщину за
законом на ? частину домоволодіння, яке
належало її батькові, а 26 лютого 2013 року
з заявою про призупинення нотаріальної
дії до вирішення судового спору
звернулися спадкоємці ОСОБА_3 та
ОСОБА_6. Так, рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року за ОСОБА_6 визнано право власності
на 1/3 частку вказаного вище
домоволодіння в порядку спадкування за
померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8, та
яке ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області залишено без
змін. В подальшому 07 травня 2014 року до
нього (державного нотаріуса Плеша А.М.)
звернулася ОСОБА_5 з проханням винести
їй постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії про яку вона просила
вчинити подавши до держнотконтори
заяву про видачу нового свідоцтва про
право на спадщину за законом на
обов'язкове виконання Рішення суду від
21 лютого 2013 року та звертає увагу на те,
що під час такого звернення вже
існувала ухвала апеляційного суду
Закарпатської області від 28 квітня 2014
року якою рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року залишено без змін і яким визнано
за спадкоємцем ОСОБА_6 право власності
на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1.
Тому виконати рішення суду від 01
листопада 2012 року, яким

-3-

зобов'язано внести зміни до свідоцтва
про право на спадщину за законом,
виданого 07 травня 2011 року за реєстровим
№2-350 Мукачівською держнотконторою в
якому частку спадкоємця ОСОБА_3
вказати на ?, іншу ? частки вказати
ОСОБА_5 та видати нові свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з чим є
неможливим. На підставі вищенаведеного
Плеша А.М. просить відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в
повному обсязі.

Третя особа - представник
Головного управління юстиції у
Закарпатській області Міністерства
юстиції України в судове засідання не
з'явився, від начальника управління
Фартушок І.І. надійшло клопотання про
розгляд справи у відсутності
представника.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився по невідомій суду
причині, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Представник третьої особи ОСОБА_3
- ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_5 не визнала та просила суд
в їх задоволенні відмовити, оскільки
рішення Мукачівського міськрайонного
суду, яким визнано за ОСОБА_6 право
власності на 1/3 частки спадкового
майна, набуло законної сили, заочне
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 01 листопада 2012 року виконати
не можливо.

Третя особа - ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явився по невідомій суду
причині, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Заслухавши пояснення
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника третьої особи ОСОБА_4,
дослідивши матеріали матеріали
цивільної справи та надані сторонами
докази, суд прийшов до наступного
висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільно -
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 1 статті 11 Цивільно -
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10
Цивільно - процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджає про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до Постанови Державного
нотаріуса Мукачівської державної
нотаріальної контори Плеша А.М. від 07
травня 2014 року за № 294/01-21 ОСОБА_5
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на ?
частини домоволодіння, що знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1 після смерті
батька ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
року, оскільки ухвалою апеляційного
суду Закарпатської області від 28
квітня 2014 року рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 20 лютого 2014
року по справі № 07/07/7644/2012, 2/303/433/14
залишено без змін, яким, у свою чергу,
визнано право власності на 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті батька
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що
унеможливлює видачу свідоцтва про
право на спадщину на ? частини
вказаного вище домоволодіння (а.с.9).

Так, рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 17 липня 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину задоволено, визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом видане 07 травня 2011 року
державним нотаріусом Мукачівської
міської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7 та зареєстроване в
реєстрі за № 2-348 в частині визнання за
ОСОБА_6 права власності на 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті батька
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року
(а.с.10-12).

01 листопада 2012 року Мукачівським
міськрайонним судом винесено заочне
рішення, яким внесено зміни до
свідоцтва про право на спадщину за
законом, видане 07 травня 2011 року
державним нотаріусом Мукачівської
міської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7, зареєстроване в
реєстрі за № 2-350, де спадкоємцями,
зазначеного в цьому свідоцтві майна
ОСОБА_8, 1926 року народження, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року є його син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на ? частку у спадщині та
його донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на ?
частку у спадщині та видати нові
свідоцтва про право на спадщину за
законом (а.с.13-14).

У свою чергу 20 лютого 2014 року
Мукачівським міськрайонним судом по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_3

-4-

Михайловича, третя особа - Мукачівська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на 1/3 частки
домоволодіння винесено рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено
повністю і визнано за ним право
власності на 1/3 частку домоволодіння
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8. В
подальшому дане рішення, ухвалою
колегії суддів апеляційного суду
Закарпатської області від 28 квітня 2014
року, залишено без змін (а.с.15-19, 20-21).

Відповідно до свідоцтва про право
на спадщину за законом від 07 травня 2011
року спадкоємцями майна -
домоволодіння АДРЕСА_1, що належав
померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8, є
його : син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на 1/3
частку у спадщині; син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, на 1/3 частку спадщини та
донька - ОСОБА_5, 1968 року народження, на
1/3 частку спадщини. Дане свідоцтво про
право на спадщину за законом
зареєстровано в реєстрі за № 2-348 (а.с.118).

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України в розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 20 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 28 квітня 2014 року залишено
без змін.

Відповідно до ОСОБА_7 з реєстру
прав власності на нерухоме майно
виданого КП "Мукачівське міське бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" станом на 19 травня
2011 року домоволодіння АДРЕСА_1 належало
у приватній спільній частковій
власності, а саме: 1/3 частка - ОСОБА_6, 1/3 -
ОСОБА_3, а також згідно договору про на
надання у безстрокове користування
земельної ділянки - 1/3 частка.

Згідно договору дарування часток
домоволодіння від 02 жовтня 2014 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 передали належне їм
на праві особистої приватної власності
2/3 частки домоволодіння за номером
АДРЕСА_1 - ОСОБА_11, який у свою чергу
прийняв в дар вище вказані частки
даного домоволодіння.

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

В статті 5 Закону України "Про
нотаріат" (з змінами та доповненнями)
визначено, що нотаріус зобов'язаний
здійснювати свої професійні обов'язки
відповідно до цього Закону і
принесеної присяги, дотримуватися
правил професійної етики ...., а також
відмовити у вчиненні нотаріальної
дії в разі її невідповідності
законодавству України або міжнародним
договорам, у свою чергу згідно частини 1
статті 1 Закону нотаріальними діями є
посвідчення права, а також фактів, що
мають юридичне значення, та інші дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

У статті 49 Закону України "Про
нотаріат" визначено перелік підстав
для відмови нотаріусом у вчиненні
нотаріальних дій, які не є вичерпним,
зокрема в пункті 1 даної статті вказано,
що нотаріус може відмовити у вчиненні
такої дії, якщо суперечить
законодавству України, а також,
обґрунтувати своє рішення на підставі
норм чинного законодавства.

Частиною 1 статті 67 Закону
України "Про нотаріат" встановлено, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством, на ім'я всіх
спадкоємців або за їх бажанням
кожному з них окремо, який закріплює за
кожним спадкоємцем право власності на
спадкове майно та обов'язок проведення
кожним з них державної реєстрації
права на спадщину. Тобто, при видачі
свідоцтва про право на спадщину, до
спадкоємців переходять всі права та
обов'язки спадкодавця. Коли у складі
успадкованого майна є нерухоме майно,
то спадкоємець отримує свідоцтво про
право на спадщину, яке є
правовстановлюючим документом.
Свідоцтво підтверджує перехід права
власності на нерухоме майно від
спадкодавця до спадкоємців. Але, крім
цього, законодавець зумовив
спадкоємців провести обов'язкову
державну реєстрацію права на спадщину,
зазначивши у статті 1299 Цивільного
кодексу України, що свідоцтво про право
на спадщину, яке видане на нерухоме
майно підлягає обов'язковій державній
реєстрації за правилами статті 182 цього
Кодексу.

Так, відомості про видачу
свідоцтва про право на спадщину
підлягають обов'язковій реєстрації в
Єдиному реєстрі заповітів, спадкових
договорів та спадкових справ у порядку,
передбаченому Положенням про Єдиний
реєстр заповітів, спадкових договорів
та спадкових справ, який затверджений
наказом Міністерства юстиції України
від 17 жовтня 2000 р. N 51/5. та згідно пункту
1.4. якого Реєстратор Єдиного реєстру -
державні нотаріальні контори, державні
нотаріальні архіви, приватні
нотаріуси, які уклали відповідні угоди
з Адміністратором і мають доступ до
Єдиного реєстру через комп'ютерну
мережу Міністерства юстиції України.
Реєстратор здійснює реєстрацію
посвідчення, зміни, скасування
заповітів, зміни місця зберігання
заповітів, заведення спадкових справ,
видачу свідоцтв про право на спадщину,
списання спадкових справ до архіву та
зміни місця зберігання спадкових
справ, а

-5-

також .... перевіряє за даними Єдиного
реєстру наявність або відсутність
заповітів та спадкових справ, видає
довідки про наявність або відсутність
заповітів та спадкових справ.
Відповідно до пункту 3.5.1 даного
Положення - до Єдиного реєстру
вносяться відомості про видачу
свідоцтва про право на спадщину.

У свою чергу у "Положенні про
Спадковий реєстр" затверджений Наказом
№ 1810/5 від 07 липня 2011 року Міністерства
юстиції України зокрема в пункті 1.4.
вказано, що реєстратори вносять
відомості до Спадкового реєстру,
перевіряють за даними Спадкового
реєстру інформацію про наявність або
відсутність посвідчених заповітів,
спадкових договорів, заведених
спадкових справ та виданих свідоцтв
про право на спадщину і видають
(виготовляють) відповідні витяги та
інформаційні довідки в порядку,
встановленому цим Положенням.

Згідно Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також суд звертає увагу на норму -
Наказ № 296/5 виданого Міністерством
юстиції України 22 лютого 2012 року "Про
затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
де відповідно до Глави 11 Порядку ...
нотаріальна дія вважається вчиненою з
моменту внесення про це запису до
реєстру для реєстрації нотаріальних
дій. Так, при видачі свідоцтва про право
на спадщину на нерухоме майно на
підставі Порядку - нотаріус
зобов'язаний вчинити ряд нотаріально
процесуальних дій : зокрема перевірити
на підставі правовстановлюючих
документів належність спадкодавцеві
нерухомого майна та проведення
реєстрації права власності у
електронному реєстрі права власності
на нерухоме майно. Нотаріус також
вимагає витяг з реєстру прав власності
(крім земельної ділянки) на нерухоме
майно.

Частинами 2 та 3 статті 1300
Цивільного кодексу України
встановлено, що на вимогу одного із
спадкоємців за рішенням суду можуть
бути внесені зміни до свідоцтва про
право на спадщину, після чого нотаріус
видає нові свідоцтва про право на
спадщину, які повинні бути
зареєстровані в Єдиному реєстрі
заповітів, спадкових договорів та
спадкових справ. Якщо нові свідоцтва
про право на спадщину видані
спадкоємцям на нерухоме майно, то
спадкоємці зобов'язані зареєструвати
право на спадщину у відповідності до
вимог статті 1299 цього Кодексу.

Нормою частини 1 статі 14 Цивільно -
процесуального кодексу України
встановлено, що судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, що також закріплено у Законі
України "Про судоустрій і статус
суддів" (із змінами) від 07 липня 2010 року
та у Постанові Пленуму Верховного суду
України "Про судове рішення у цивільній
справі" за № 14 від 18 грудня 2009 року.

З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно -
процесуального кодексу України
вбачається, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів, а
також належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, і
достатність і взаємний зв'язок цих
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що свідоцтво
про право на спадщину - це
процесуальний нотаріальний акт, який
посвідчує перехід права власності на
майно спадкодавця до спадкоємців. Якщо
успадковане майно підлягає
обов'язковій державній реєстрації, то
свідоцтво про право на спадщину є для
спадкоємців правовстановлюючим
документом. За загальним правилом,
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними. Про
те, є випадки, коли спадкоємці за усною
угодою між собою, можуть змінити
розмір частки у спадщині когось із
них, якщо це стосується рухомого майна.
Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень сторін 07 травня 2011 року
державним нотаріусом Мукачівської
державної нотаріальної контори ОСОБА_7
видано Свідоцтво про право на спадщину
за Законом, у якому спадкоємцями майна
ОСОБА_8, 1926 року народження, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 року є його діти : син -
ОСОБА_6, 1953 року народження на 1/3 частку
спадщини, син - ОСОБА_3, 1968 року
народження на 1/3 частку спадщини та
донька - ОСОБА_5, на 1/3 частку спадщини,
яка у свою чергу складається з
домоволодіння АДРЕСА_1. В подальшому
рішеннями Мукачівського
міськрайонного суду було змінено
частки вказаного домоволодіння, а саме:
рішенням суду від 17 липня 2012 року
вищевказане свідоцтво про право на
спадщину за законом від 07 травня 2011
року в частині визнання за ОСОБА_6 права
власності на 1/3 частину домоволодіння
№7, після смерті батька, визнано
недійсним; рішенням суду від 01
листопада 2012 року внесено зміни до
вищевказаного свідоцтва про право на
спадщину за законом, видане 07 травня 2011
року, та зазначено що спадкоємцями
майна ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6
року, є : його син - ОСОБА_3 на ? частку у
спадщині та його донька - ОСОБА_5 на ?
частку у спадщині; рішенням суду від 20
лютого 2014 року за ОСОБА_6 визнано право
власності на 1/3 частку домоволодіння

-6-

№7 в порядку спадкування за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_8, з змісту якого
можна зробити висновок, що частки
спадкоємців ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
повернулися до початкового стану
спадкоємців щодо належності їм по 1/3
частки домоволодіння кожному. Всі
вищевказані рішення Мукачівського
міськрайонного суду є обгрунтованими,
не скасованими та такими, які набрали
законної сили та підлягають
обов'язковому виконанню на території
України. Тому ОСОБА_5 не може бути
видано свідоцтво про прийняття
спадщини з внесеними змінами на ?
частку, що буде виходити за межі
розумності, правильності,
достовірності, законності та
неможливості приведення у
відповідність до положень Конституції
та інших нормативно-правових актів,
хоча рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 01 листопада 2012
року, при цьому, набуло законної сили.

Суд не прийняв до уваги як доказ -
Договір від 02 жовтня 2014 року згідно
якого ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подарували свої
2/3 частки домоволодіння ОСОБА_11, який
був наданий у судовому засіданні
представником третьої особи ОСОБА_4,
оскільки такий був укладений після
винесення державним нотаріусом
оскаржуваної постанови і не був тим
документом, який слугував причиною
відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Так, суд приходить до висновку що
Державний нотаріус Мукачівської
державної нотаріальної контори Плеша
А.М. при винесенні постанови про
відмову ОСОБА_5 у вчиненні нотаріальної
дії дотримався вимог законодавства
України, рішень Мукачівського
міськрайонного суду від 01 листопада 2012
року, 20 лютого 2014 року (які в даному
випадку можна віднести до правової
прогалини та колізії), ухвали
апеляційного суду Закарпатської
області від 28 квітня 2014 року та ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України
від 25 червня 2014 року.

З урахуванням наведеного,
всебічного, повного, об'єктивного та
безпосереднього дослідження доказів в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 про визнання незаконною
та скасування Постанови державного
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214,
215, 218, 223 ЦПК України, ст. 1300 ЦК України,
Законом України "Про нотаріат",
Конституцією України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 до Мукачівської Державної
нотаріальної контори Головного
управління юстиції у Закарпатській
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору :
Головне управління юстиції у
Закарпатській області Міністерства
юстиції України, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
визнання незаконною та скасування
Постанови державного нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Закарпатської
області через Мукачівський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
М.М.Пак