Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Бойчева Н.В.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 330/717/14
Справа № 22ц/778/3872/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мосіна О.В.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 28.07.2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акцент Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Публічного акціонерного
товариства "Акцент Банк" (далі-Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення грошових коштів за
кредитним договором, посилаючись на те,
що за кредитним договором від 18.04.2008
року відповідач одержав в Банку 3000 грн.
без визначення строку повернення з
виплатою 24% річних. Про те свої
зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом на виконує. У
зв'язку з цим виникла заборгованість на
загальну суму 14 636 грн. 39 коп., із яких: 1521
грн. 26 коп. - заборгованість за кредитом,
5512 грн. 97 коп. - заборгованість за
процентами, 6420 грн. - комісія, 500 грн.
штраф фіксована частина та 673 грн. 16 коп.
штраф процентна складова.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізьколї області від 28.07.2014 року
заявлені вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати ухвалене рішення,
стверджуючи на тому, що суд неправильно
з'ясував обставини справи щодо строків
договору й необґрунтовано не
застосував наслідки спливу строків
позовної давності.

Заслухавши представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду дійшла до
висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції скасовує, змінює рішення
суду першої інстанції і ухвалює нове
рішення в зв'язку з порушенням або
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

З матеріалів справи видно, що за
кредитним договором 18.04.2008 року
відповідач одержав в Банку 3000 грн. без
визначення строку повернення з
виплатою 24% річних (а.с.7,8).

Свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом позичальник не
виконував неналежно. У зв'язку з цим
виникла заборгованість на загальну
суму суму 14 636 грн. 39 коп., із яких: 1521 грн.
26 коп. - заборгованість за кредитом, 5512
грн. 97 коп. - заборгованість за
процентами, 6420 грн. - комісія, 500 грн.
штраф фіксована частина та 673 грн. 16 коп.
штраф процентна складова (а.с.3).

У ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний мав би сплатити
позивачу всі нараховані і несплачені
суми за умовами договору.

Однак, угодою про банківську послугу
визначено, що погашення кредиту
повинно здійснюватись щомісячно (а.с.8).

Останній платіж боржник здійснив у 19
лютого 2009 року (а.с.3).

Відповідно до статті 256 ЦК позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

У цій справі, умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами (щомісячними платежами).

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником
щомісячними платежами, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів має бути обчислюватись з
моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до ухвалення рішення (ст.267 ч.3
ЦК).

Відповідач у справі письмово заявив
клопотання про застосування наслідків
спливу строків позовної давності(а.с.51).

З огляду на викладене суд вважає, що
позовна давність за спірними
правовідносинами не перервалась та
закінчилась у жовтні 2011 року.

Позивач звернувся до суду 10 квітня 2014
року, тобто після спливу трирічного
строку (а.с.2).

Відповідно до ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для
відмови у позові.

З огляду на це, суд першої інстанції мав
правові підстави для застосування
наслідків спливу строків позовної
давності.

Керуючись ст.307,303,309,313,314,315,317 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 28.07.2014 року у
цій справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволені заявлених вимог
Публічного акціонерного товариства
"Акцент Банк" відмовити.

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: