22-ц/775/1282/2014(м)
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 03
червня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про збільшення розміру
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року позивачка ОСОБА_3
звернулася до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів. В обґрунтування
своїх вимог посилалася на те, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 06
грудня 2011 року з відповідача на її
користь були стягнуті аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 600 грн.
щомісячно. Зазначала, що хоча
відповідач не має заборгованості по
аліментах, їх розміру все одно не
вистачає, оскільки витрати на
утримання дитини збільшилися в зв'язку
з її навчанням та розвитком. Крім того,
вона знаходиться в повторному шлюбі та
у неї народилася друга дитина в зв'язку
з чим вона не працює. Просила суд
збільшити аліменти, що стягуються з
відповідача до 1 000 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
03 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено.

Збільшено розмір аліментів, стягнутих
за рішенням суду від 06 грудня 2011 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_5 з розміру 600 грн. до 1 000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Виконавчий лист № 2-5992/11 відкликано від
виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про час і
місце розгляду справи був
повідомлений, тому суд відповідно до ч.
2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без
його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачки ОСОБА_3, яка просила рішення
суду залишити без змін, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
скарги в межах апеляційного
оскарження, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду необхідно
скасувати та в задоволенні позову
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Збільшуючи розмір аліментів, суд
першої інстанції виходив з того, що їх
розмір є істотно меншим, ніж розмір
аліментів, які необхідно стягувати з
непрацюючого відповідно до закону.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна.

Судом встановлено, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 06 грудня 2011 року
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були
стягнуті аліменти на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн.
щомісячно, починаючи з 29 листопада 2011
року і до повноліття дитини (а.с. 7, 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

На підтвердження своїх позовних вимог
позивачкою надана лише копія свідоцтва
про шлюб серії НОМЕР_1 з якої
вбачається, що вона 26 серпня 2011 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 5).

Натомість, відповідачем суду першої
інстанції надані докази не лише
реєстрації 18 серпня 2009 року шлюбу з
ОСОБА_7 (а.с. 55), а і народження
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у нього від цього
шлюбу другої дитини доньки ОСОБА_8 та
знаходження його дружини з 13 лютого 2012
року у декретній відпустці (а.с. 56, 54).

Крім того, посилання позивачки в своїй
позовній заяві на збільшення витрат на
утримання дитини в зв'язку з її
навчанням та розвитком не є підставою
для збільшення розміру аліментів,
оскільки законом передбачений інший
порядок компенсації цих витрат.

Враховуючи наведене, положення ст. 7
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» відповідно до якої
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для дітей віком
від 6 до 18 років з 1 січня становив 1 286
грн., а також встановлений ст. 180 СК
України обов'язок обох батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, апеляційний суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки позивачкою не
доведено в суді наявність встановлених
законом підстав для збільшення розміру
аліментів, а тому ухвалене судом першої
інстанції рішення необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
03 червня 2014 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді