Справа № 520/6322/14-ц
Провадження № 2/520/4633/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді
Луняченка В.О.

при секретарі
Голобородової В.О., Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа Одеська філія страхової
компанії « Гарантія», про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду
29.05.2014 Року звернулась ОСОБА_1 із
позовними вимогами про стягнення з
ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди
у зв'язку із пошкодження транспортного
засобу, належного на праві власності її
матері ОСОБА_2, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась з вини відповідача 29.042014 року.

01.07.2014 року до суду звернулась
ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 та Одеського
філіалу страхової компанії « Гарантія»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди 29.04.2014
року.

Ухвалою Київського районного суду від
15.07.2014 року справи за позовами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП 29.04.2014 року, яке сталось з вини
ОСОБА_3, об'єднані в одне провадження .

У судовому засіданні ОСОБА_2 у зв'язку з
тим, що страхова компанія « Гарантія»
здійснила страхову виплату на суму 13402
грн., змінила позовні вимоги, та просила
суд стягнути з ОСОБА_3 різницю між
фактичним розміром шкоди, яку оцінює у
20574,24 гривні і страховою виплатою, та
моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 не наполягаючи на
стягнення саме на її користь
матеріальної шкоді, пов'язаної із
пошкодженням транспортного засобу,
якій належить ОСОБА_2, підтримала
позовні вимоги співвідповідачки, а
також просила суд стягнути з ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 заперечувала вважаючи, що
матеріальна шкода повинна бути
стягнута із страхової компанії. Крім
того взагалі на доведене розмір
матеріальної шкоди, якій не співпадає з
наданими розрахунками по ремонту
транспортного засобу, а також взагалі
позивачами не доведено а ні факту
спричинення моральної шкоди а ні її
розміру.

Представник страхової компанії «
Гарантія» до судового засідання не
з'явився,в процесі розгляду справи
здійснивши ОСОБА_2 страхову виплату за
пошкодження транспортного засобу у
розмірі 13402 гривні.

Суд, проаналізувавши надані сторонами
докази, та вислухавши у судовому
засіданні пояснення учасників процесу,
вважає позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_2
підлягаючими частковому задоволенню, з
наступних підстав:

Як встановлено у судовому засіданні 29
квітня 2014 року на вулиці Академіка
Вільямса,біля будинку №75 в м. Одесі
сталось дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення автомобілю « Деу Ланос» д/н
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобілю « Ніссан Нот » д/н НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4 ( довідка про ДТП
а/с 14). Постановою Київського районного
суду м. Одеси від 29.05.2014 року ( справа
№520/5412/14п) ОСОБА_3 визнаний винним у
даної дорожньо-транспортної пригоді та
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України
( а/с59 ). В результаті вказаної ДТП
транспортний засіб « Ніссан Нот» д/н
НОМЕР_2, якій належить на праві
власності ОСОБА_2 ( свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу а/с 28)
отримав механічні пошкодження, які
зазначені у довідці про ДТП та
протоколу огляду транспортного засобу
( а/с 27). Проведеним ФЛП «ОСОБА_6.» авто
товарознавчим дослідженням №2214 від
07.05.2014 року встановлена вартість
матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_2
внаслідок ДТП від 14.04.2014 року у розмірі
20 574, 24 гривні, яка складається із
вартості ремонту 16 802, 41 грн., та втрати
товарної вартості транспортного
засобу 3 771, 83 грн.( а/с 19). Згідно полісу
№АС/ 4282323 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеному 11.10.2013 року між Одеської
філією ПрАТ « СТ Гарантія» та
володільцем транспортного засобу
автомобілю « Деу Ланос» д/н НОМЕР_3, була
застрахована цивільна
відповідальність ОСОБА_3, за шкоду
завдану третім особам під час ДТП ( а/с
99). Відповідно до квитанції від 27
серпня 2014 року ПрАТ « СТ Гарантія»
здійснили страхову виплату за шкоду,
спричинену в результаті ДТП у розмірі
13402 гривні (а/с 101). Також у судовому
засіданні встановлено, що
безпосередньо після ДТП відповідач
ОСОБА_3 сплатив позивачам 1000 гривню в
якості сплати франшизи, розмір якої
встановлено у полісі страхової
відповідальності.

Правовідносини, які виникли між
сторонами за позовними вимогами про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
врегульовані нормами Цивільного
Кодексу ( надалі ЦК) України.

Згідно вимог ч.1,2,3 ст 22ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками, в
даному випадку, є: 1) втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Також у ч.1 ст. 1166 ЦК України
проголошується, що майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України регламентує
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки. Так у частині
першої статті зазначено: джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Частина друга вказаної
статті встановлює, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У даному випадку суд вважає
доведеним у судовому засіданні що,
різниця між фактичним розміром шкоди
завданої внаслідок ДТП транспортному
засобу, у розмірі визначеним авто
товарознавчим дослідженням у розмірі
20574,24 грн. та страховою виплатою у
розмірі 13402 грн., яка складає ( з
урахуванням сплаченої франшизи ) 6572, 23
грн., підлягає стягненню з ОСОБА_3 , як
особи винної у завданні шкоди на
користь ОСОБА_2, як власниці
транспортного засобу.

Судом роз'яснюється ОСОБА_3, що
він, якщо вважає, що вказана сума
підлягає стягненню з « СТ Гарантія»,
має право звернутись до страхової
компанії з позовними вимогами щодо
неналежного виконання страховиком
вимог укладеного договору страхування.

Що стосується вимог про стягнення
моральної шкоди суд, приймає до уваги
вимоги ч. 1 ст. 23 ЦК України, відповідно
до якої особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода, відповідно до частини
другої зазначеної статті, полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч.3,4,5 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Моральна
шкода відшкодовується одноразово, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
доведеним у судовому засіданні, факт
спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталось з вини ОСОБА_3, у
розмірі 1000 гривні, та не доведеним та
необґрунтованими вимоги ОСОБА_2
стосовно стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224-226, 294
ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
Одеська філія Страхової компанії «
Гарантія», про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.н.НОМЕР_4,
зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь
ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану
внаслідок ДТП в розмірі 2800, 40 гривень та
втрату товарної вартості
транспортного засобу у розмірі 3771, 83
гривень - загальна сума 6572 ( шість тисяч
п'ятсот сімдесят дві) гривні 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
моральну шкоду у розмірі 1000 ( одна
тисяча ) гривень.

В іншої частині вимог про стягнення
матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_4
та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Луняченко В. О.