Провадження № 2/161/4629/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ковтуненка В.В.,

при секретарі
Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що вона з
відповідачем уклала шлюб з
відповідачем 31 березня 2006 року. Від
шлюбу у них народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхній син зареєстрований
та проживає з нею, а відповідач
останніх два роки проживає в своїх
батьків. З початку 2014 року та до цього
часу матеріальної допомоги на
утримання сина відповідач не надавав,
незважаючи на її неодноразові
звернення. Відповідач працює старшим
продавцем в ПрАТ «Нова Лінія» та
отримує в середньому заробітну плату в
розмірі 4 500 гривень. Інших дітей, а
також непрацездатних батьків
відповідач не має, аліменти нікому не
сплачує. Просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 40 % від усіх видів
заробітку до досягнення сином
повноліття.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялася належним чином. Про
причини своєї неявки до суду не
повідомила, подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності.
Заявлений позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суду не
повідомляв, представник позивача подав
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги визнає
частково. Просить стягувати з нього
аліменти в розмірі 25% з усіх видів
доходу (заробітку) відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу
України за домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст.183 Сімейного
кодексу України, якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Сімейного
Кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Судом при розгляді справи встановлено,
що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Також судом встановлено, що відповідач
працює, має постійний дохід, його дохід
є регулярним, спроможний сплачувати
аліменти на утримання дитини в розмірі
25 % з усіх видів свого доходу
(заробітку), але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно.

Судом при розгляді справи встановлено,
що відповідач не надає позивачу коштів
на утримання дитини. При цьому
матеріальне становище платника
аліментів та його реальна спроможність
сплачувати аліменти, вік, позволяють
сплачувати аліменти в розмірі 25 % з усіх
видів доходу (заробітку), але не менше 30
% від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи матеріальне становище
відповідача та його реальну
спроможність сплачувати аліменти, його
вік, а також звичайні потреби
неповнолітньої дитини. А також те, що
будучи батьком дитини, відповідач не
надає позивачу матеріальної допомоги
на її утримання, що ставить позивача у
важке матеріальне становище та
залежність від відповідача щодо
утримання дитини. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання дитини
в розмірі 25 % з усіх видів доходу
(заробітку) відповідача, але не менше 30 %
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 25.09.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд,
вважає можливим допустити негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Судом при розгляді справи встановлено,
що ОСОБА_1 як позивач по справі
звільнена від сплати судового збору
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» при подачі
позовної заяви про стягнення
аліментів.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК
України ціна позову визначається у
позовах про стягнення аліментів -
сукупністю всіх виплат, але не більше
ніж за шість місяців.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08 липня 2011 року №
3674-VІ передбачено, що при зверненні до
суду із позовною заявою майнового
характеру, сплачується ставка судового
збору в розмірі 1 % від ціни позову, але
не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати,
що в гривневому еквіваленті становить
становить 243,60- 3 654 гривень.

Судом при рзгляді справи встановлено,
що позивачем при зверненні до суду з
позовом заявлено одну позовну вимогу
майного характеру. При цьому
мінімальний розмір судового збору
становить 243,60 гривень. А тому підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави судовий збір в сумі 243,60
гривень.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що позивач звільнена від
сплати судового збору, тому він
стягується з відповідача в дохід
держави. При цьому мінімальний розмір
судового збору з позову майнового
характеру становить 243,60 гривень. А тому
за таких обставин, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь держави судового збору в
сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 180 - 183 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 367
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1

Віталіївни аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 25 % від усіх видів доходів
(заробітку), але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 25.09.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1 на користь держави судовий
збір в сумі 243,60 гривень.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів в межах платежу за один
місяць підлягає до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Ковтуненко