Провадження № 2-о/127/762/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року Вінницький
міський суд Вінницької областів
складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

представника заявника – адвоката
ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за
участю заінтересованої особи УМВС
України у Вінницькій області про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського
суду Вінницької області знаходиться
вищевказана заява, в якій заявник
просив встановити факт, що в період з
21.02.1989 року по 28.04.1989 року в м. Казах
Нагірно-Карабаської автономної
області Азербайджанської РСР велись
бойові дії; та встановити факт участі
заявника у бойових діях при ліквідації
озброєного військового конфлікту в
Азербайджанській РСР в м. Казах
Нагірно-Карабаської автономної
області в період з 21.02.1989 року по 28.04.1989
року.

В судовому засіданні представник
заінтересованої особи УМВС України у
Вінницькій області за довіреністю
ОСОБА_3 заявив письмове клопотання про
закриття провадження у справі за
вищезазначеною заявою, оскільки дана
заява не підвідомча суду, так як чинним
законодавством встановлений інший
порядок для визначення статусу
учасника бойових дій, який
визначається комісіями, які
створюються у відповідних
міністерствах.

Заявник ОСОБА_1 та його представник –
адвокат ОСОБА_2 заперечили проти
задоволення клопотання та просили у
задоволенні останнього відмовити.

Заслухавши думки та доводи сторін,
дослідивши матеріали справи,
клопотання, оцінивши зібрані докази по
справі в їх сукупності, суд вважає, що
клопотання представника
заінтересованої особи підлягає до
задоволення з наступних міркувань.

Так, згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

В силу п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
учасниками бойових дій визнаються,
зокрема часники бойових дій на
території інших країн –
військовослужбовці ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Комітету державної безпеки, особи
рядового, начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ колишнього Союзу РСР
(включаючи військових та технічних
спеціалістів і радників), працівники
відповідних категорій, які за рішенням
Уряду колишнього Союзу РСР проходили
службу, працювали чи перебували у
відрядженні в державах, де в цей період
велися бойові дії, і брали участь у
бойових діях чи забезпеченні бойової
діяльності військ (флотів),
Військовослужбовці Збройних Сил
України, Служби безпеки України, Служби
зовнішньої розвідки України, особи
рядового, начальницького складу і
військовослужбовці Міністерства
внутрішніх справ України, інших
утворених відповідно до законів
України військових формувань, які за
рішенням відповідних державних
органів були направлені для участі в
міжнародних операціях з підтримання
миру і безпеки або у відрядження в
держави, де в цей період велися бойові
дії.

Перелік держав, зазначених у цьому
пункті, періоди бойових дій у них та
категорії працівників визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №16 від 13.01.1995 року
«Про застосування пункту 2 статті 6
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» передбачено, що участь
громадян у бойових діях та видача
відповідних посвідчень визначається
комісіями, які створюються у
відповідних міністерствах.

При цьому, даний статус надається у
разі, якщо дана особа брала
безпосередню участь у бойових діях або
в забезпеченні бойової діяльності
військ (флоту) в державі та в період,
який визначений постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1994 року №63
«Про організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та постановою
Кабінету Міністрів України від 05.08.1994
року №530 «Про доповнення переліку
держав і періодів бойових дій на їх
території, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 р.
№63».

Таким чином, з огляду на вищенаведене,
чинним законодавством України
встановлено інший, позасудовий порядок
визначення переліку держав та періодів
бойових дій у них, та надання статусу
учасника бойових дій, оскільки розгляд
таких питань відноситься до
компетенції інших органів.

Суд звертає увагу, що дана позиція
узгоджується із положенням п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
яким визначено, що не можуть
розглядатися судами заяви про
встановлення фактів належності до
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської

катастрофи до ветеранів чи інвалідів
війни, проходження військової
служби, перебування на фронті, у
партизанських загонах, одержання
поранень і контузій при виконанні
обов'язків військової служби, про
встановлення причин і ступеня втрати
працездатності, групи інвалідності та
часу її настання, про закінчення
учбового закладу і одержання
відповідної освіти, одержання
урядових нагород. Відмова
відповідного органу в установленні
такого факту може бути оскаржена
заінтересованою особою до суду.

Окрім того, аналогічна правова позиція
Верховного Суду України викладена у
його листі від 01.01.2012 року «Судова
практика розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», де чітко зазначено, що не
можуть бути встановлені в судовому
порядку факти щодо, зокрема,
проходження дійсної військової служби,
участі у бойових діях, перебування на
фронті, у партизанських загонах.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» у кожному разі суддя
зобов’язаний перевірити
підвідомчість даної заяви суду. Якщо за
законом заява не підлягає судовому
розгляду, суддя мотивованою ухвалою
відмовляє у прийнятті заяви, а коли
справу вже порушено – закриває
провадження в ній.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Таким чином, з огляду на вищенаведене,
суд вважає за можливе провадження у
справі за вищезазначеною заявою
закрити.

Суд звертає увагу, що заявник не
позбавлений можливості оскаржити в
судовому порядку відмову відповідного
компетентного органу в установленні
такого факту.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», постановою Кабінету
Міністрів України №16 від 13.01.1995 року
«Про застосування пункту 2 статті 6
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», ст.ст.3, 205, 210, 234, 256 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за
участю заінтересованої особи УМВС
України у Вінницькій області про
встановлення факту, що має юридичне
значення – провадженням закрити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: