АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3969/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3458/14
Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю позивача ОСОБА_1, ,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комсомольського міського
суду Полтавської області від 22 вересня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сімєю, визнання
спадкоємцем четвертої черги та зміну
черговості отримання права на
спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вказаним позовом та просила
встановити факт її проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу понад п'ять
років з ОСОБА_7; визнати її спадкоємцем
четвертої черги після ОСОБА_7; змінити
черговість отримання права на
спадквання та надати їй право
спадкувати разом з спадкоємцями першої
черги по закону.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
чоловік ОСОБА_7, з яким вона проживала з
2 лютого 2002 року по день смерті та вела з
ним спільне господарство, були
пов'язані з ним спільним побутом,
піклувалися один про одного.

Вважає, що має право на спадкування
разом із спадкоємцями першої черги,
оскільки ОСОБА_7 протягом тривалого
часу хворів і був у безпорадному стані
і вона доглядала за ним і матеріально
забезпечувала.

Рішенням Комсомольського міського
суду Полтавської області від 22 вересня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період з 2 лютого 2002
року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої
черги за законом після смерті ОСОБА_7

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржила ОСОБА_1 та просила скасувати
його в частині відмови у наданні їй
права спадкування разом з спадкоємцями
першої черги по закону та ухвалити в
цій частині нове, яким задовольнити її
позовні вимоги, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме невзяття до уваги доказів щодо
тривалого догляду за ОСОБА_7, що
перебував у безпорадному стані.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно довідки КЖЕП №2 ОСОБА_1 проживає
без реєстрації по АДРЕСА_1 з 2 лютого 2002
року.

Згідно акту від 9 грудня 2013 року
підтверджено, що ОСОБА_1 проживала з
ОСОБА_7 у вказаній квартирі та вели
спільне господарство.

Згідно з розрахункових листків ОСОБА_7
щомісяця отримував заробітну плату по
липень 2013 року включно.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, в
частині відмови у наданні їй права
спадкування разом з спадкоємцями
першої черги по закону, суд першої
інстанції виходив з того, що нею не було
доведено наявність обставин,
визначених у ч.2 ст. 1259 ЦК України, для
зміни черговості одержання права на
спадкування.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Доводи апелянта щодо тривалго
матеріального забезпечення ОСОБА_7, не
узгоджуються з матеріалами справи.

Так, матеріалами підтверджено, що
спадкодавець мав систематичний
заробіток до липня 2013 року включно. При
цьому неотримання заробітної плати
протягом трьої місяців не може
свідчити про наявність скрутного
становища та потреби у матеріальному
забезпеченні з боку сторонніх осіб.

Окрім того, наявність спільного
бюджету із спадкодавцем є невід'ємною
ознакою проживання однією сім'єю та не
вказує на перебування останнього на
утриманні у позивача.

З цих самих підстав безпідставними є
доводи апелянта щодо догляду за ОСОБА_7
під час його перебування на лікуванні у
Комсомольській міській лікарні, з
огляду на те, що матеріалами справи
підтверджено надання останньому
належної допомоги з боку персоналу
лікарні.

При цьому перенесення спадкодавцем
тяжкої хвороби не тягне за собою
безумовного виникнення у нього
тривалого безпорадного стану, а доводи
апелянта не дають можливості
достовірно встановити дійсний стан
ОСОБА_7 протягом серпня - листопада 2013
року.

Інші доводи апелянта зводяться до
аналізу показань свідків, яким судом
першої інстанції було надано належну
оцінку.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які
передбачені ст.309 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни
рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 22 вересня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: