Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1018/14-ц

Провадження №2/377/385/14

22 жовтня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі
судді Орла А.С., при секретарі
Прохоровій О.О., з участю:

позивача ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах позивача
ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача КП ЖКЦ
Теплова О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Славутичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, комунального підприємства
«Житлово-комунальний центр» про
проведення поділу нерухомого майна, що
є у спільній сумісній власності,
визнання права власності на частки
цього майна, встановлення порядку
користування жилим приміщенням та
розподіл особових рахунків на оплату
житлово-комунальних послуг, -

УСТАНОВИВ:

19 вересня 2014 року до суду
звернулася ОСОБА_1 в своїх інтересах та
за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 з
позовом до ОСОБА_5 з вимогами: провести
поділ майна житлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, що є у спільній
сумісній власності відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 9 березня 2000 року, виданого органом
приватизації - ВП «Чорнобильська АЕС»
згідно розпорядження № 21/67; визнати за
ОСОБА_1 право власності на одну третю
частку приватизованої квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1;
визнати за ОСОБА_2 право власності на
одну третю частку приватизованої
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право
власності на одну третю частку
приватизованої квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1; встановити
наступний порядок користування
квартирою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1: виділити у користування
ОСОБА_1 одну ізольовану жилу кімнату
площею 17,6 кв.м. (позиція 1 у технічному
паспорті), виділити у користування
ОСОБА_2 одну ізольовану жилу кімнату
площею 12,7 кв.м. (позиція 4 у технічному
паспорті), залишити у користуванні
ОСОБА_5 ізольовану жилу кімнату площею
12,7 кв.м. (позиція 2 у технічному
паспорті) та лоджію розміром 3,15 кв.м.,
решту приміщень квартири: кухню, ванну
кімнату, коридор, вбиральню, вбудовану
шафу залишити у їх спільному
користуванні; зобов'язати комунальне
підприємство «Житлово-комунальний
центр» розподілити особові рахунки на
оплату житлово-комунальних послуг, що
надаються в квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 (централізоване опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій) між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5
відповідно до встановленого судовим
рішенням порядку користування
квартирою.

Позовні вимоги обгрунтовувала
тим, що сторони мають у спільній
сумісній власності приватизовану
квартиру за вказаною адресою і
виходячи з кількості співвласників
кожен з них має право на одну третю
частку квартири. Згідно технічного
паспорту квартира має загальну площу
71,9 кв.м., жилу площу 43 кв.м. і складається
з трьох жилих кімнат: площею 17,6 кв.м.
(позиція 1), 12,7 кв.м. (позиція 2), 12,7 кв.м.
(позиція 4) та інших приміщень: кухні,
ванної кімнати, коридору, вбиральні,
вбудованої шафи, лоджії. Виходячи з
загальної площі та кількості
співвласників, на кожного з них
припадає по 14,33 кв.м. жилої площі.
Враховуючи, що жилих кімнат такої площі
у квартирі немає, просила виділити у її
користування кімнату розміром 17,6 кв.м.,
ОСОБА_2 - 12,7 кв.м., ОСОБА_5 - 12,7 кв.м. та
лоджію розміром 3,15 кв.м., як це склалося
фактично, а решту приміщень квартири
залишити у спільному користуванні.
Оскільки відповідачка взагалі не бере
участі в оплаті житлово-комунальних
послуг, просила також зобов'язати КП
ЖКЦ розподілити особові рахунки по
оплаті житлово-комунальних послуг
відповідно до встановленого порядку
користування квартирою.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах
позивача ОСОБА_2 просила задовольнити
позов повністю. Пояснила, що звернулася
до суду з цим позовом тому, що
відповідачка приводить у квартиру
знайомих, з якими п'янствує, погіршує
стан квартири, ремонту не проводить,
участі в оплаті житлово-комунальних
послуг не бере, від пропозицій продати
квартиру та розділити гроші і придбати
індивідуальне житло відмовляється,
вимагаючи попереднього придбання для
неї однокімнатної квартири. У зв'язку з
цим між ними виникають суперечки,
вирішити які за взаємною згодою вони
не можуть.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги
визнала, пояснивши суду, що не
заперечує проти виділення їй в
індивідуальне користування жилої
кімнати площею 12,7 кв.м. з виходом на
лоджію, як це фактично і склалося.

Представник відповідача КП ЖКЦ
позов не визнав, пославшись на
безпідставність вимоги про розподіл
особового рахунку для обліку
розрахунків за житлово-комунальні
послуги, поняття якого як об'єкта права
в законодавстві не існує.
Житлово-комунальні послуги надаються
мешканцям всієї квартири, яка є
об'єктом права власності, на підставі
договору, укладеного з відповідальним
співвласником квартири, а не кожному
співвласнику окремо. Спори між
співвласниками квартири вирішуються в
судовому порядку і не стосуються
відносин з комунальним підприємством
щодо надання житлово-комунальних
послуг.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, встановивши обставини
справи та визначивши відповідні їм
правовідносини, суд дійшов наступних
висновків.

Встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло від 9
березня 2000 року, виданого органом
приватизації ВП «Чорнобильська АЕС» на
підставі розпорядження генерального
директора № 83-пр, квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5.
Квартира приватизована згідно із
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду».
Характеристика квартири та її
обладнання наведені у Технічному
паспорті, який є складовою частиною
свідоцтва. Квартира зареєстрована на
праві приватної сумісної власності
Славутицьким міським бюро технічної
інвентаризації 10.05.2000 р. за № 21/67 (а.с. 7).

Згідно даних Технічного паспорта
квартира посімейного, спільного
заселення розташована на 7 поверсі 6-9
поверхового будинку та складається з 3
кімнат жилою площею 43,0 кв.м., у тому
числі: 1-а кімната 12,7 кв.м. (на плані 2): 2-а
кімната 12,7 кв.м. (на плані 4); 3-а кімната
17,6 кв.м.(на плані 1); кухні площею 8,7 кв.м.
(на плані 7); ванної кімнати 2,5 кв.м. (на
плані 5); вбиральні 0,9 кв.м. (на плані 6);
коридору 12,5 (на плані 3); вбудованої шафи
0,6 кв.м.. Квартира обладнана лоджією 3,7
кв.м. з входом до неї з кімнати площею 12,7
кв.м. (на плані 2). Загальна площа
квартири 71,9 кв.м. (а.с.8-9).

Згідно довідки ф. 3 від 12.08.2014 р. у
квартирі проживає 2 особи, в т.ч.: ОСОБА_1
(наймач), зареєстрована 17.03.1989 р.,
постійно; ОСОБА_5 (дочка), зареєстрована
17.03.1989 р., постійно. ОСОБА_6 (колишній
наймач), ОСОБА_2 (син) були зареєстровані
постійно з 17.03.1989 р., виписані 24.07.1996 р.
(а.с.10).

Між комунальним підприємством
«Житлово-комунальний центр» та ОСОБА_1
були укладені 08.04.2009 р. два договори №
6629: про надання послуг з утримання
будинків і споруд і прибудинкових
територій (а.с.11-14); про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення (а.с.15-18).

Згідно копії особового рахунку по
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, наймач
ОСОБА_1, за період з 30.10.2003 р. по 28.07.2014 р.,
оплата за житлово-комунальні послуги
нараховувалась на 2 мешканців,
проводилась не в повному обсязі,
заборгованість на 01.08.2014 р. становила
2553,61 грн. (а.с.19-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного
кодексу України майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності (частина
друга цієї статті).

Право спільної власності виникає
з підстав, не заборонених законом
(частина третя цієї статті).

Спільна власність вважається
частковою, якщо договором або законом
не встановлена спільна сумісна
власність на майно (частина четверта
цієї статті).

Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу
України власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

За правилом ч. 2 ст. 370 Цивільного
кодексу України у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки положеннями Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» не визначено умов, за
яких частки співвласників
приватизованих квартир (будинків)
можуть бути змінені, то їх частки
вважаються рівними і не можуть бути
змінені за рішенням суду.

Виходячи з кількості
співвласників приватизованої спірної
квартири кожен з них має право на одну
третю частку квартири.

У зв'язку з цим позов у частині
визнання за кожним із співвласників
спірної квартири права власності на
одну третю її частку є обгрунтованим і
підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 358
цього Кодексу кожен із співвласників
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з того, що жила площа
спірної квартири становить 43,0 кв.м., а
кількість співвласників 3, на кожного з
них припадає по 14,34 кв.м. жилої площі.

Беручи до уваги, що жилих кімнат
такої площі у спірній квартирі немає, а
співвласники погоджуються на надання у
користування кожного окремої кімнати
з відхиленням розміру площі від
ідеальної частки, воно є незначним і
між сторонами склався фактичний
порядок користування, суд погоджується
з позовом в частині встановлення
порядку користування спірною
квартирою, за яким у користування
ОСОБА_1 виділити жилу кімнату площею 17,6
кв.м. (на плані 1), у користування ОСОБА_2 -
жилу кімнату площею 12,7 кв.м. (на плані 4),
у користування ОСОБА_5 - жилу кімнату
площею 12,7 кв.м. (на плані 2) та лоджію
площею 3,7 кв.м., оскільки вихід до неї
влаштований з цієї кімнати. Враховуючи,
що інші приміщення квартири мають
загальне призначення для задоволення
потреб всіх мешканців квартири, їх
необхідно залишити у спільному
користуванні співвласників.

Заявлена вимога про поділ майна
житлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, що є у спільній сумісній
власності сторін, задоволенню не
підлягає, оскільки згідно Технічного
паспорту квартира ізольована,
розташована в багатоквартирному
будинку, є неподільною річчю і не може
бути поділена в натурі.

Позов в частині покладення на
комунальне підприємство
«Житлово-комунальний центр» обов'язку
розподілити особові рахунки на оплату
житлово-комунальних послуг, що
надаються в спірну квартиру, між її
співвласниками відповідно до
встановленого судовим рішенням
порядку користування квартирою
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» утримання
приватизованих квартир (будинків)
здійснюється за рахунок коштів їх
власників згідно з Правилами
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинкових територій,
які затверджуються Кабінетом
Міністрів України, незалежно від форм
власності на них.

Відповідно до п. 2 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і гуртожитків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними
змінами), користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків
здійснюється згідно з свідоцтвом на
право власності або договором найму
(оренди).

Згідно п. 7 Правил власник та
наймач (орендар) квартири, житлового
приміщення в гуртожитку зобов'язаний,
зокрема:

укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору (абз. 2);

оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом (абз.
3).

Відповідно до п. 10 Правил мешканці
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку, в яких проживає два і
більше співвласники, наймачі
(орендарі):

мають рівні права на користування
підсобними приміщеннями і обладнанням;

можуть обирати відповідальну за
виконання встановлених правил особу;

встановлюють за узгодженням
порядок використання підсобних
приміщень, а також черговість їх
прибирання;

розподіляють за узгодженням
загальні витрати на оплату
житлово-комунальних та інших послуг.

За умови відсутності
поквартирного (покімнатного) обліку та
відсутності згоди між мешканцями
квартири, житлового приміщення у
гуртожитку щодо оплати
житлово-комунальних та інших послуг
плата розподіляється:

за електроенергію при загальному
лічильнику - пропорційно потужності
побутового електричного обладнання
кожного співвласника, наймача
(орендаря);

за газ, водопостачання та
водовідведення, освітлення підсобних
приміщень - за чисельністю членів сім'ї,
що проживають у квартирі, житловому
приміщенні у гуртожитку, та осіб, які
проживають у квартирі, житловому
приміщенні у гуртожитку більше ніж
місяць;

за послуги з централізованого
опалення, з утримання житлових
будинків і споруд та прибудинкових
територій - за встановленими тарифами
відповідно до опалюваної та загальної
площі приміщення, яким користується
власник, співвласник, наймач (орендар).

Згідно п. 13 Правил спори, що
виникають під час користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, розв'язуються шляхом
проведення переговорів між учасниками
спору або в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено,
що між позивачем ОСОБА_1 як
відповідальним співвласником спірної
квартири та комунальним підприємством
«Житлово-комунальний центр» укладені
договори про надання послуг з
утримання будинків і споруд і
прибудинкових територій та про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення.

Між нею та іншим співвласником
спірної квартири - відповідачем ОСОБА_5
існує спір щодо участі останньої в
оплаті загальних витрат на оплату
житлово-комунальних послуг, які
надаються на квартиру та обліковуються
в особовому рахунку, відкритому
виконавцем житлово-комунальних послуг.

Вирішення цього спору між
співвласниками квартири має
відбуватися із застосуванням
передбаченого законом способу захисту,
якому не відповідає спосіб, обраний
позивачем.

Виходячи з цього, зазначена
вимога позивача про зобов'язання
відповідача КП ЖКЦ розподілити
особовий рахунок між співвласниками
квартири задоволенню не підлягає.

Відповідно до правила ст. 88 ЦПК
України частину витрат позивачів по
оплаті судового збору, загальна сума
яких становить 487 грн. 20 коп., необхідно
стягнути з відповідача ОСОБА_5
пропорційно розміру задоволених вимог,
що становитиме по 121 грн. 80 коп. на
користь кожного.

Керуючись ст. 3, 15, 114, 209, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на одну третю частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
одну третю частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на
одну третю частку квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити наступний порядок
користування квартирою, загальною
площею 71,9 кв.м., жилою площею 43 кв.м.,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_1
жилу кімнату площею 17,6 кв.м. (в
технічному паспорті поз. 1).

Виділити у користування ОСОБА_2
жилу кімнату площею 12,7 кв.м. (в
технічному паспорті поз. 4).

Виділити у користування ОСОБА_5
жилу кімнату площею 12,7 кв.м. (в
технічному паспорті поз. 2) та лоджію
площею 3,7 кв.м..

Приміщення загального
призначення: коридор площею 12,5 кв.м.
(поз. 3), кухню площею 8,7 кв.м. (поз.7), ванну
кімнату площею 2,5 кв.м. (поз. 5), вбиральню
площею 0,9 кв.м. (поз. 6), вбудовану шафу
площею 0,6 кв.м. залишити у їх спільному
користуванні.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 судові
витрати у розмірі по 121 гривні 80 копійок
на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Славутицький міський суд.
Апеляційні скарги на рішення можуть
бути подані протягом десяти днів після
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при його проголошенні у той же строк з
дня одержання копії рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А. С. Орел