Справа № 344/8565/14-ц
Провадження № 2/344/3393/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Іванова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи
тим, що 19 травня 2009 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Івано-Франківського міського
управління юстиції зареєстрував шлюб з
відповідачкою, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 576. В
шлюбі народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу
стало те, що сторони не змогли створити
міцної сім'ї. Стосунки які на даний час
існують між ними виключають можливість
її збереження. За наведених обставин
просить шлюб розірвати, дитину
залишити на проживанні з ним.

Позивач в судове засідання не з'явився,
суду подав заяву, за змістом якої
просить розглянути справу за його
відсутності. Позовні вимоги підтримує
в повному обсязі. Проти заочного
розгляду справи не заперечив.

Відповідачка в судові засідання не
з'являлась, про час та місце судових
засідань повідомлялась належним чином,
що підтверджується конвертом, що
повернувся у зв'язку із закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Будь-яких заяв від відповідачки про
зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) або
місцезнаходження під час провадження
справи до суду не надходило.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалив провести заочний
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
від 19 травня 2009 року (а.с.4) сторони
зареєстрували шлюб 19 травня 2009 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 576.

В шлюбі народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про його народження, яка
містяться в матеріалах справи (а.с.3).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму
Верховного Суду України, викладеної в
пункті 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»: проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

Судом встановлено, що сторони не
підтримують сімейних стосунків, шлюб
їх існує формально, миритися не
бажають. Збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін. Тому такий шлюб
зберігати не доцільно.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що шлюб між сторонами слід
розірвати, дитину залишити на
проживанні з батьком.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 212-215, 224-226
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 19 травня 2009 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 576 -
розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
залишити на проживанні з батьком,
ОСОБА_1.

Після набрання законної сили рішення
суду надіслати до органу РАЦС за місцем
ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставляння відмітки в актовому
записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом
Івано-Франківської області за
письмовою заявою відповідачки.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Бабій О.М.