Справа № 175/5519/13-ц
Провадження № 2/175/2051/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді
Бойка О.М.

при секретарі -
Карпенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
недійсним акту та рішення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою у якій просить поновити строк на
подання позову і визнати недійсним та
скасувати державну реєстрацію
державного акту на право приватної
власності на землю серія Р2 №170393,
зареєстрованого 28.12.2002 року в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю №5991 про
надання земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,1284 га.

Позивач та його представник у судове
засідання не з'явилися, надавши
письмову заяву у якій підтримали
позовні вимоги у повному обсязі,
просили їх задовольнити, а справу
розглянути без їх участі.

Представник відповідача надав
письмову заяву про розгляд справи без
їх участі та прийняти рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, надавши письмову заяву, у
якій заперечувала проти пред'явленого
позову у повному обсязі та просила у
задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі, із застосуванням
строків позовної давності.

Вивчивши наведені у позові, доводи,
дослідивши представлені письмові
докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що на ім'я ОСОБА_1
оформлено державний акт на право
приватної власності на землю серія Р2
№170393. Відповідно до змісту даного акту
земельна ділянка, площею 0,1284 га,
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
передана позивачу у приватну власність
на підставі рішення виконкому
Ювілейної селищної Ради народних
депутатів №119 від 17 червня 1998 року і
акт, 28 грудня 2002 року, зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №5991.

Проте, ОСОБА_1 у своєму позові зазначає,
що з'ясовуючи обставини видачі та
реєстрації державного акту, він
з'ясував, що відомості щодо особи, яка
отримала державний акт, у Книзі записів
відсутня, за таких обставин реєстрація
державного акту та його видача
здійснені неправомірно, оскільки
спірний акт виданий невідомій особі, а
отримати його міг виключно власник,
тобто він особисто, проте вказаний акт
ним не отримувався і такий акт
суперечить закону. Крім того, зазначив,
що незаконним державним актом
порушуються його права, оскільки він не
має можливості реалізовувати своє
право власності на землю і таке право
ставиться під загрозу відсутністю у
нього оригіналу держакту.

Однак, як встановлено у судовому
засіданні, позивачем особисто велася
підготовка для отримання рішення
виконкому Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 17.06.1998
року №119 та державного акту, який було
видано на підставі цього рішення. Так,
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла суперечна
ситуація, як між суміжними
користувачами земельних ділянок, тому
26.03.2004 року комісія Селищної ради
постановила протокол узгодженої
комісії про розгляд спору з приводу
суміжного землекористування ОСОБА_1 На
підставі чого, 25 червня 2000 року було
складено акт встановлення меж
земельної ділянки, що передається у
приватну власність на виконання
рішення виконкому Ювілейної селищної
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 17 червня
1998 року за №119 і у вказаному акті (в
графі замовник) стоїть особистий
підпис ОСОБА_1, що спростовує його
твердження, щодо видачі спірного
держакту за відсутності його згоди.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 липня
2011 року по справі №22-ц-4870/2011 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Виконкому
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського районну
Дніпропетровської області про
визнання частковим недійсним: договору
купівлі-продажу житлового будинку,
свідоцтва про право власності на
домоволодіння, рішення сесії селищної
ради і його скасування, державного акту
на право приватної власності на землю і
його скасування встановлено, що факт
реєстрації державного акту на право
приватної власності на землю серія Р2
№170393, виданого на ім'я саме ОСОБА_1 в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю Ювілейної
селищної ради за №5991 від 28.12.2002 року
підтверджується листом
Дніпропетровського районного відділу
Дніпропетровської регіональної філії
державного підприємства (Центр
Державного земельного кадастру) від
11.12.2007 року за №200 та листом від 16.11.2010
року №06719, про надання земельної
ділянки, площею 0,1284 га за адресою:
АДРЕСА_1. Таким чином, вказаний факт,
спростовує посиланням позивача про те,
що оспорюваний держакт, видано на
невідому особу. Більше того, в грудні 2005
року позивач вводив будинок в
експлуатацію і надавав документи на
право власності на земельну ділянку,
зокрема спірний державний акт на землю.

Враховуючи вказані обставин, суд
приходить до висновку про те, що при
видачі державного акту про право
приватної власності на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_1 було чітко
дотримано вимог чинного законодавства,
відповідно підстави для його
скасування відсутні.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2
зверталася із позовом до ОСОБА_1 у
серпні 2006 року з приводу спірного
державного акту, тобто про існування
даного акту позивачу достовірно було
відомо, як і при підготовці документів
(2000 рік) для його отримання так і під час
введення будинку в експлуатацію
(грудень 2005 року) і під час розгляду
зазначеної цивільної справи (2006 рік).
Однак, ОСОБА_1 звернувся із позовом до
суду про визнання недійсним акту та
рішення лише у листопаді 2013 року після
спливу 13 років з моменту його
отримання.

Відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Враховуючи вищевказані обставини
справи та норми чинного законодавства,
суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 не можна
визнати обґрунтованим, оскільки
доказів на підтвердження своїх вимог
позивач не надав, а відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу, тому
позовні вимоги підлягають залишенню
без задоволення. Також, судом
встановлено, що позивач допустив сплив
терміну позовної давності, і законних,
обґрунтованих причин пропуску цього
строку позивачем не надано.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 79, 84, 88, 137, 212,
215, 214 ЦПК України, ст.ст.3, 11, 13-16, 23, 79, 88, 225,
256, 257, 261, 267 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
недійсним акту та рішення - залишити
без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О.М.
Бойко