АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/2601/2014 р.
Головуючий в І інстанції: Охтень
Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Лісової Г.Є.При
секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 28 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 01.06.2014 року між ним
та відповідачем укладено договір
позики, за яким він передав останній 84000
грн. (еквівалентно 10000 доларів США), а
вона зобов'язалася повернути позику до
01.07.2013 року. На підтвердження отримання
грошових коштів позичальником
написана розписка від 14.05.2013 року, у
якій зазначено, що кошти отримані нею у
рахунок орендної плати за користування
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 Також
01.06.2014 року між ним та відповідачкою
укладено договір найму приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 Фактично ж
приміщенням він не користувався,
оскільки там проживали інші особи.
Відповідачка повернула йому частину
грошей, а саме 5920 доларів США. Решту
боргу - 4080 доларів США, що еквівалентно
48307, 20 грн. позивач просив стягнути на
свою користь.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 28 липня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подала на нього апеляційну скаргу і,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення вимогам закону,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що розписка
є одночасно документом, який
підтверджує факт укладення договору
позики та передачу грошей позикодавцем
позичальнику. Оскільки у вказаний
термін ОСОБА_5 борг не повернула, суд
стягнув із неї на користь ОСОБА_6
неповернутий борг.

Такий висновок суду відповідає нормам
матеріального права, зокрема ст. 526, 612,
1046, 1049 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
01.06.2014 року між сторонами укладено
договір позики, за яким позивач передав
відповідачу 10500 доларів США, що
еквівалентно 84000 грн., а вона
зобов'язалася повернути позику до
01.07.2013 року.

Крім договору позики позичальником
написана розписка від 14.05.2013 року, у
якій зазначено, що кошти отримані в
сумі 10000 доларів США у рахунок орендної
плати за користування приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1

01.06.2014 року між позивачем та
відповідачкою укладено договір найму
приміщення. Сторони не заперечують, що
фактично позивач не приступив до
користування будинком, який є
предметом цього договору.

Оскільки у визначений термін кошти не
були повернуті, то суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
стягнення боргу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідно до ст. 604 ч.2 ЦК України
договір позики припинив свою дію та не
може бути підставою позову, колегія
судів не приймає до уваги, оскільки під
час судового розгляду, відповідачка
зазначила, що частину боргу вона
повернула ще 26.06.2013 року, тобто до
набрання чинності договором найму -
01.07.2013 року.

Крім того, у договорі позики сторони
обумовили, що при неповерненні суми
позики в установлений строк набирає
чинності договір найму жилого будинку
за адресою: АДРЕСА_1 За цієї умови повна
сума позики зараховується в рахунок
орендної плати за будинок.

Оскільки житловий будинок в найм не
передано, а, отже, передбачена
договором позики умова не настала,
посилання апелянта на те, що
зобов'язання за договором позики
припинилось у зв'язку з виникненням
нового зобов'язання, яке витікає з
договору найму не ґрунтується на
законі.

Апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції, повно і
всебічно встановивши обставини справи
та визначивши правовідносини,
зумовлені встановленими фактами,
правильно застосував правові норми і
ухвалив законне й справедливе рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 28 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: