Провадження № 2/127/4751/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області у складі головуючого суді
Дернової В.В., при секретарі Тронт М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: фізична особа-підприємець
ОСОБА_4, про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення коштів та просила стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 11890 грн.
авансу; стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 11890 грн. штрафу; судові витрати
покласти на відповідача, мотивуючи
свої вимоги тим, що договір відчуження
квартири АДРЕСА_1, не було укладено не з
її вини, а у зв'язку з тим, що
відповідачем не було забезпечено
відсутність будь-яких обмежень щодо
відчуження об'єкта нерухомості в строк
до 30 листопада 2012 року, тобто у зв'язку з
неналежним виконанням та
простроченням зобов'язань за Договором
про наміри від 25 жовтня 2012 року з боку
відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 21 липня 2014 року
було залучено до участі у справі як
третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову
та просили відмовити у його
задоволенні, оскільки договір
відчуження квартири АДРЕСА_1, не було
укладено не з її вини, а у зв'язку з тим,
що у позивача станом на 30 листопада 2012
року були відсутні грошові кошти на
придбання об'єкта нерухомості.

Третя особа - фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 - у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін та їх
представників, пояснення третьої
особи, показання допитаних у судовому
засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9
(ріелторів), оцінивши докази у їх
сукупності суд вважає, що позов
частково обґрунтований та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 25 жовтня 2012 року
між фізичною особою ОСОБА_3 (далі -
«Продавець»), фізичною особою ОСОБА_2
(далі - «Покупець») та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі -
«Виконавець») було укладено Договір
про наміри (далі - «Угода», «Договір»),
згідно умов якої Сторони зобов'язалися
в строк до 30 листопада 2012 року (п. 1.4
Угоди) укласти договір відчуження між
Продавцем та Покупцем квартири АДРЕСА_1
(далі - «Об'єкт»).

Згідно п. 1.3 Угоди вартість зазначеного
Об'єкта складає 399 700 грн., що на момент
підписання цього договору складає
суму, що еквівалентна 50 000 доларів США
по курсу НБУ станом на день укладання
цієї Угоди та корегується при
розрахунках шляхом множення суми
еквівалентної в валюті на курс НБУ,
встановлений на день розрахунків.

Відповідно до п. 2.1 Угоди, відповідно до
статті 638 Цивільного кодексу України
Сторони досягли згоди про
нижченаведене: підтверджуючи намір
укласти договір відчуження Об'єкта
нерухомості з метою забезпечення його
укладання , в момент підписання цього
Договору Покупець передав, Продавець
прийняв гарантійну суму, яка складає 8000
грн., що на момент підписання цього
Договору складає суму, що еквівалентна
1000 доларів США по курсу НБУ станом на
день укладання цієї Угоди та
корегується при розрахунках шляхом
множення суми еквівалентної в валюті
на курс НБУ, встановлений на день
розрахунків.

Згідно п. 4.7 Угоди Продавець
зобов'язаний підготувати пакет
документів, необхідний для укладання
договору відчуження Об'єкта та
забезпечити відсутність будь-яких
обмежень щодо відчуження Об'єкта в
строк, вказаний в п. 1.4 даного Договору.

Відповідно до п. 5.2. Угоди, у разі не
укладення договору відчуження Об'єкта
в строк не пізніше терміну, зазначеного
в п. 1.4 цього Договору з причини,
залежної від Покупця, гарантійна сума
залишається у розпорядженні Продавця в
якості неустойки.

Згідно п. 5.2. Угоди, у разі не укладення
договору відчуження Об'єкта в строк не
пізніше терміну, зазначеного в п. 1.4
цього Договору з причини залежної від
Продавця, Продавець зобов'язується
повернути гарантійну суму Покупцю, а
також виплатити Покупцеві неустойку у
розмірі, який дорівнює розміру
гарантійної суми.

Відповідно до п. 6.3 Угоди, Продавець
отримав від Покупця гарантійну суму у
розмірі згідно п. 2.1 у присутності
Виконавця.

Судом встановлено, що у встановлений
Договором про наміри від 25 жовтня 2012
року строк (до 30 листопада 2012 року)
договір відчуження нерухомого майна
укладений не був.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання; якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
боржника, завдаток залишається у
кредитора; якщо порушення зобов'язання
сталося з вини кредитора, він
зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.

Судом встановлено та не заперечувалося
сторонами у судовому засіданні, а тому
в силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню, що гарантійна
сума у розмірі 1000 доларів США є
авансом, а не завдатком, а тому підлягає
поверненню незалежно від того, з чиєї
вини (Продавця чи Покупця) не було
укладено договір відчуження
нерухомого майна.

Отже, суд приходить до висновку, що
наявні правові підстави для стягнення
сплачених позивачем ОСОБА_2 як аванс
грошових коштів у розмірі 1000 доларів
США, що еквівалентно 11 890 грн., з
відповідача ОСОБА_3.

Разом з тим, позов у частині стягнення з
відповідача неустойки у розмірі 11890
грн., правова природа якої визначена
позивачем як штраф, задоволенню не
підлягає, оскільки його фіксований
розмір - розмір гарантійної суми 1000
доларів США - не відповідає вимогам
закону, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549
ЦК України, штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання, а тому не може
визначатися у твердому вибірковому
розмірі.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 121,80 грн. судового збору,
тобто пропорційно до розміру
задоволених до позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, на
підставі ст. ст. 509, 530, 549, 570, 571 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 кошти в
сумі 11 890 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
121,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено у
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Вінницький міський суд Вінницької
області шляхом подачі у десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя