АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2575/2014
інстанції Майдан С.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 26.06.2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» до ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю «Дісплей -
Плюс» про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26.06.2014 року позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_5 та ТОВ «Дісплей - Плюс» на
користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
№ 010/04-02/2126 від 31.03.2008 року у сумі 195928, 35
дол. США, що по курсу НБУ дорівнює 1846996, 96
грн. (курс НБУ станом на 26.02.2014 року
становить: 1 дол. США = 9, 4269 грн.), яка
складається з: заборгованості по
кредиту - 182 533, 81 дол. США (по курсу НБУ - 1
720 727, 97 грн.), з яких прострочена
заборгованість складає 14 552, 78 дол.
США; прострочена заборгованість по
відсоткам - 12212, 28 дол. США (по курсу НБУ -
115 123, 94 грн.).; пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 587, 09 дол. США (по
курсу НБУ - 5 534, 44 грн.); пеня за
несвоєчасну сплату відсотків - 595, 17
дол. США (по курсу НБУ - 5 610, 61
грн.).Стягнуто з ОСОБА_5 та ТОВ «Дісплей -
Плюс» на користь ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» понесені судові витрати у
розмірі по 1827 грн. з кожного.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом першої інстанції не
з'ясовані обставини справи, що мають
значення для справи. Так, суд першої
інстанції залишив поза увагою ту
обставину, що між позивачем та ОСОБА_5
укладений та нотаріально посвідчений
договір іпотеки № 2019 від 01.04.2008 року,
копія якого є в матеріалах справи. У
відповідності до умов п. 1.5 Договору
заставна вартість предмету іпотеки
дорівнює 2951870, 00 грн., що значно
перевищує суму кредитної
заборгованості. Пунктом 3.1.4 Договору
передбачено переважне право позивача
отримати задоволення своїх вимог в
першу чергу за рахунок майна,
переданого в іпотеку. Порядок
звернення стягнення на предмет іпотеки
обумовлений сторонами спору в ст. 6
Договору. Таке звернення можливе у тому
числі й на підставі відповідного
рішення суду. Враховуючи норми ЗУ «Про
іпотеку» та постанову ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» ОСОБА_5
вважає, що позовні вимоги банку про
стягнення грошової суми передчасні та
такі, що не підлягають задоволенню. У
зв'язку з чим просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» відмовити.

У письмових запереченнях на апеляцію
ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
посилаючись на необґрунтованість
доводів ОСОБА_5, просило про відхилення
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Представник ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» - Міщенко С.І., у судовому
засіданні проти задоволення скарги
заперечувала, вважаючи рішення суду
законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу до суду не
з'явилися, про причини неявки не
повідомили, заяв про розгляд справи за
їх відсутності не подали. За таких
обставин, колегія суддів, вважає за
можливе розглянути справу без їх
участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідача, учасника
процесу, який з'явився до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню
не підлягає.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 31.03.2008 року між АТ
«Райффайзен банк Аваль»,
правонаступником прав і обов'язків
якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
010/04 -02/2126 з додатковими угодами до
нього: № 1 від 08.01.2009 року, № 010/04-02/2126/2
від 04.06.2010 року, № 010/04-02/2126/3 від 30.05.2011
року, № 010/04-02/2126/4 від 26.03.2012 року та №
010/04-02/2126/5 від 17.04.2013 року (а.с.6-25).

Відповідно до умов договору кредитного
договору АТ «Райффайзен банк Аваль»
надав ОСОБА_5 кредит в сумі 340000, 00 дол.
США зі сплатою 13, 25% річних, строком до
30.03.2018 року для проведення ремонту
нерухомого майна.

Надання кредитних коштів проводилося
01.04.2008 року Херсонською обласною
дирекцією АТ «Райффайзен банк Аваль»
згідно п. 1.1, 1.7 частини № 2 кредитного
договору на підставі письмової заяви
позичальника від 01.04.20008 року вих. № 23/14
шляхом безготівкового перерахування
коштів на рахунок № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1., 1.5.1. та 2.3.1 ч.2
кредитного договору ОСОБА_5
зобов'язався повертати кредит та
відсотки за користування кредитними
коштами у валюті, що відповідає валюті
кредиту, в сумі та строки встановлені
графіком.

Пунктом 1.9.1 кредитного договору
встановлено, що у випадку невиконання
позичальником або поручителем
боргових зобов'язань банк має право
вимагати дострокового виконання
зобов'язання в цілому.

Пунктом 4.1.1. кредитного договору
встановлена відповідальність
позичальника за невиконання або
неналежне виконання прийнятих на себе
зобов'язань у вигляді пені від суми
несвоєчасного виконаного грошового
зобов'язання в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на час
виникнення заборгованості, за кожен
день прострочення.

В якості забезпечення належного
виконання зобов'язань по кредитному
договору, між АТ «Райффайзен банк
Аваль» та ТОВ «Дісплей - Плюс» укладено
договір поруки від 31.03.2008 року з
додатковими угодами № 1 від 30.05.2011 року,
№ 2 від 26.03.2012 року та № 3 від 17.04.2013 року,
у відповідності до якого ТОВ «Дісплей -
Плюс» зобов'язалося нести солідарну
відповідальність перед банком по
зобов'язанням позичальника ОСОБА_5 по
зазначеному вище кредитному договору
та всім укладеним до нього додатковими
угодам в повному обсязі цих зобов'язань
(а.с.26-36).

Також, з розрахунку заборгованості
вбачається, що ОСОБА_5 умови кредитного
договору виконуються неналежним чином,
у зв'язку з чим станом на 26.02.2014 року
виникла заборгованість у сумі 195928, 35
дол. США, що по курсу НБУ дорівнює 1846996, 96
грн. (курс НБУ станом на 26.02.2014 року
становить : 1 долар США = 9, 4269 грн.), яка
складається з: заборгованість по
кредиту - 182 533, 81 дол. США (по курсу НБУ - 1
720 727, 97 грн.), з яких прострочена
заборгованість складає 14 552, 78 дол. США;
прострочена заборгованість по
відсоткам - 12212, 28 дол. США (по курсу НБУ -
115 123,44 грн.; пеня за несвоєчасне
повернення кредиту - 587, 09 дол. США (по
курсу 5 534, 44 грн.); пеня за несвоєчасну
сплату відсотків - 595, 17 дол. США (по
курсу НБУ - 5 610, 61 грн.) (а.с. 38-40).

З матеріалів справи вбачається, що
14.01.2014 року банком направлена вимога
про погашення заборгованості за
порушення умов кредитного договору
позикодавцем та його поручителем та
про дострокове солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
у разі її непогашення, яка повернулася
до банку за зазначенням « за
закінченням терміну зберігання»
(а.с.51-53).

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишалася, та
сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 554 ЦК України в разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що з
відповідачів на користь позивача
необхідно солідарно стягнути
заборгованість по кредиту та відсотках
за кредитним договором, а також пеню в
загальному розмірі 195928, 35 дол. США, що
по курсу НБУ дорівнює 1846996, 96 грн.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
право вибору способу захисту
порушеного права належить позивачу,
який, у даному випадку вирішив
звернутись до суду із позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції, а відтак
і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26.06.2014 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: