У х в а л а

27 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Парінової І.К.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, який діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5,
треті особи: відділ опіки та піклування
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради, Третя Одеська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_6,
яка діє інтересах ОСОБА_5, про визнання
заповіту недійсним, усунення від
спадщини, визнання договору дарування
недійсним та витребування майна,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 25 липня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 19
березня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано недійсним
заповіт від 06 квітня 2006 року, складений
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої Одеської державної
нотаріальної контори. Усунуто ОСОБА_3
від спадщини, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року, у вигляд 2/3 частин будинку
АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір
дарування від 21 грудня 2010 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
стосовно 2/3 частин будинку АДРЕСА_1. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 25 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
19 березня 2014 року залишено без змін.

У жовтні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме ч. 1 ст. 225 ЦК Ураїни.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах додано копії:
постанови Вищого господарського суду
України від 18 січня 2007 року у справі про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 жовтня 2011 року у справі про
визнання заповіту недійсним; ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 листопада 2011 року у
справі про визнання заповіту
недійсним.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із змісту заяви та долучених до неї
копій постанови Вищого господарського
суду України від 18 січня 2007 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 жовтня 2011 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 листопада 2011 року на які
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не вбачається неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права. Зокрема, судові
рішення судів касаційної інстанції
ухвалені у справах, в яких предмет
спору, підстави позову та зміст
позовних вимог не є тотожним, та в
справах за різних встановлених судами
фактичних обставин.

За таких обставин, неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права не відбулось, а
тому у допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та
в інтересах ОСОБА_5, треті особи: відділ
опіки та піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради,
Третя Одеська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_6, яка діє інтересах
ОСОБА_5, про визнання заповіту
недійсним, усунення від спадщини,
визнання договору дарування недійсним
та витребування майна, за заявою ОСОБА_3
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014
року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С.
Ткачук

Судді: В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

І.К. Парінова

І.М. Фаловська