Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області
копія/Справа № 689/2262/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

02.10.2014 року Ярмолинецький районний
суд Хмельницької області -

головуючий-суддя
Баськов М.М.

за участю:

секретаря

Кушнір О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ярмолинці матеріали за
поданням заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ярмолинецького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про обмеження права
виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

встановив:

Заступник начальника
відділу ДВС Ярмолинецького районного
управління юстиції звернувся до суду з
поданням про обмеження права виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,
посилаючись на те, що при примусовому
виконанні виконавчого листа
Новоград-Сіверського місцевого суду
Чернігівської області від 23.04.2003 року
(№2-313) про стягнення з ОСОБА_2 аліментів
на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітніх дітей, було встановлено,
що ОСОБА_2 ухиляється від сплати
аліментів, на роботу не влаштовується,
зареєстрованого майна на праві
приватної власності, на яке можна
звернути стягнення, в нього не
виявлено. Останній переказ аліментів
боржник здійснив в липні 2014 року.
Станом на 29.09.2014 року заборгованість по
аліментах складає 47377,77 грн. Тому з
метою належного виконання виконавчого
документа виникла необхідність в
обмеженні права виїзду за кордон
боржника, без вилучення паспортного
документа.

В судове засідання
представник відділу ДВС не з'явився, в
поданій до суду заяві просить
розглянути подання без його участі.

Дослідивши матеріали
подання, суд вважає, що воно не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 18 частини 3 статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1
ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В силу ч. 1 ст. 33
Конституції України кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюються Законом України “Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України” від 21.01.1994
року № 3857-ХІІ.

Пунктом 5 статті 6 вказаного
Закону передбачено як підставу для
тимчасового обмеження громадянина
України у праві виїзду за кордон -
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що у
відділі державної виконавчої служби
Ярмолинецького районного управління
юстиції на виконанні перебуває
виконавчий лист № 2-313, виданий 23.04.2003
року Новоград-Сіверським місцевим
судом Чернігівської області, про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/2
частини з усіх видів заробітку, але не
менше 1/2 частини неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісячно,
починаючи з 04.09.2003 року і до досягнення
дітьми повноліття.

Станом на 29.09.2014 року
заборгованість по аліментах складає
47377,77 грн.

Дані обставини
підтверджуються постановою про
відкриття виконавчого провадження від
01.07.2014 року, довідкою-розрахунком
несплачених аліментів станом на 29.09.2014
року.

Законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон не
за наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Відповідно до положення ч. 2
ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню.

Проте державним виконавцем
не доведено, що ОСОБА_2 свідомо не
виконував належні до виконання
зобов'язання, покладені на нього
судовим рішенням, а саме не надано
доказів, що ОСОБА_2 має регулярний дохід
і спроможний сплачувати аліменти на
утримання дітей, вчиняє інші дії, які
свідчать про його намір не платити
аліменти на утримання дітей, зокрема
змінює місце проживання, приховує
доходи тощо. Крім того державним
виконавцем не обґрунтовано, що
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України матиме позитивний вплив, а
отже, сприятиме стягненню з боржника
заборгованості по аліментах на користь
стягувача.

За таких обставин відсутні
підстави для тимчасового обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На підставі ст. 11 Закону
України “Про виконавче провадження”,
керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні подання
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Ярмолинецького районного управління
юстиції ОСОБА_1 про обмеження права
виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

підпис

Копія вірна:

Суддя

М.М.Бас
ьков