Провадження № 2/344/3986/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Іванова О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє
утримання, мотивуючи позов тим, що
рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 13
листопада 2013 року розірвала шлюб з
відповідачем по справі. Від спільного
подружнього життя в сторін народилась
дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
знаходиться на її утриманні. Також
рішенням суду від 25 червня 2014 року
зменшено розмір аліментів, стягуваних
із відповідача в її користь на
утримання дочки ОСОБА_3 на підставі
рішення від 25 лютого 2013 року із 800 грн.
на 500 грн. щомісячно. Позивачка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, тому доходів не має. ОСОБА_2 в
добровільному порядку коштів на її
утримання не надає, хоча на даний час
працює торговим представником,
отримуючи при цьому заробітну плату не
менше 5 000 грн. щомісячно. За наведених
обставин просить стягувати з
відповідача аліменти на своє утримання
в розмірі 750 грн. щомісячно з дня
пред'явлення позову.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю з
мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав. Заперечив проти сплати
аліментів на утримання позивачки,
оскільки в новому шлюбі у нього
народився син, який також потребує
матеріальної допомоги. Доводи
позивачки щодо наявності рішення про
зменшення аліментів на дитину просив
не враховувати, оскільки воно
скасоване апеляційним судом. При
заробітній платі 1 400 грн. в місяць та
наявності нової дитини і аліментних
зобов'язань він не спроможний
утримувати колишню дружину, а тому
просив в задоволенні позову відмовити
з цих підстав.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено що спір між сторонами
виник з приводу стягнення аліментів.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 13
листопада 2013 року розірвано шлюб
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В шлюбі у сторін народилась дочка -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7) та на
підставі рішення суду від 25 лютого 2013
року на її утримання стягуються з
відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки
аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно.

Згідно довідки ПП «Перламутр» № 08/04-14
від 09 квітня 2014 року ОСОБА_2 за листопад
2013 року нараховано 1300 грн. заробітної
плати, за період з грудня 2013 року по
березень 2014 року нараховувалась
заробітна плата в розмірі 1 400 грн.
щомісячно.

Згідно наказу № 32 від 06 квітня 2012 року
ТзОВ «Регістр», бухгалтеру ОСОБА_1
надано відпустку по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з 06
квітня 2012 року по 24 січня 2015 року (а.с. 3).

З копії свідоцтва про народження Серії
НОМЕР_1 від 22 липня 2014 року вбачається,
що 17 липня 2014 року у ОСОБА_5 народився
син ОСОБА_6. Батьком дитини в свідоцтві
записано ОСОБА_2. Таким чином, даним
доказом підтверджено, що у відповідача
на утриманні також перебуває дитина
від нового шлюбу (а.с. 30-31).

Як зазначено в позовній заяві,
відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом про зменшення розміру
аліментів присуджених рішенням від 25
лютого 2013 року та 25 червня 2014 року
Івано-Франківський міський суд прийняв
рішення про зменшення розміру
аліментів на дитину ОСОБА_3 до 500 грн.
щомісячно, однак вказане рішення 09
вересня 2014 року було скасоване
апеляційним судом Івано-Франківської
області (а.с. 20-22), який ухвалив
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

Як вбачається з виписки із медичної
карти амбулаторного (стаціонарного)
хворого від 27 квітня 2014 року, малолітня
ОСОБА_3 хворіє з народження.

Однак, вказана довідка не стосується
предмета доказування так як спір між
сторонами виник з приводу стягнення
аліментів на утримання колишньої
дружини, а не малолітньої дитини.
Обставина наявності захворювань у
дитини, яка підтверджується цією
довідкою, вже була врахована
апеляційним судом при відмові у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
зменшення розміру аліментів на
утримання малолітньої ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Однак, розірвання шлюбу не припиняє
права особи на утримання, яке виникло у
неї за час шлюбу (ч. 1 ст. 76 СК України)

Частиною 4 ст. 76 Сімейного кодексу
України, на підставі якої позивачка
просить стягувати аліменти з
відповідача, встановлено, якщо у
зв'язку з вихованням дитини, веденням
домашнього господарства, піклуванням
про членів сім'ї, хворобою або іншими
обставинами, що мають істотне значення,
один із подружжя не мав можливості
одержати освіту, працювати, зайняти
відповідну посаду, він має право на
утримання у зв'язку з розірванням шлюбу
і тоді, якщо є працездатним, за умови, що
потребує матеріальної допомоги і що
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу. Право
на утримання у цьому випадку триває
протягом трьох років від дня
розірвання шлюбу.

З аналізу даної правової норми
випливає, що право на утримання у
зв'язку із розірванням шлюбу один із
подружжя може мати тільки у випадку,
коли колишній чоловік чи дружина має
можливість надавати такого роду
матеріальну допомогу.

Як було досліджено судом, відповідач по
справі отримує заробітну плату в
розмірі 1 400 грн. щомісячно, при цьому, у
нього наявні аліментні зобов'язання
щодо утримання дитини ОСОБА_3, на
підставі яких він повинен сплачувати
позивачці 800 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття. Також
має дитину від іншого шлюбу, обов'язок
щодо утримання якої з його боку
встановлений законом. Тобто, на даний
час відповідач не спроможний надавати
матеріальну допомогу на утримання
колишньої дружини ОСОБА_1, що свідчить
про передчасність заявлення позову.

Твердження позивачки щодо фінансової
спроможності відповідача матеріально
її утримувати базуються на припущеннях
про те, що ОСОБА_2 має великий дохід,
тоді як доказування в цивільному
процесі в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України не
може ґрунтуватись на припущеннях.

При наведених обставинах, суд вважає,
що правових підстав для стягнення
аліментів передбачених ч. 4 ст. 76 СК
України не має. Отже, пред'явлені
позовні вимоги є недоведеними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Інших підстав для стягнення аліментів
на своє утримання позивачка не
заявляла.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ст. 76 Сімейного кодексу України,
керуючись ст. ст. 10,11, 213-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 24 жовтня 2014 року.

Суддя
Бабій О.М.