АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/1168/К/14
Головуючий в суді першої
Справа № 0413/2347/12
інстанції - Водоп’янов С.М.
Доповідач - Ляховська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

при секретарі - Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі в порядку
ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Євраз Суха Балка» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 03 квітня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Євраз Суха Балка» про стягнення
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Євраз Суха
Балка» ( надалі - ПАТ "Євраз Суха
Балка") про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток з
01.01.1995 року по 01.03.2010 року, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати
та середній заробіток за частину часу
затримки виплати недоплаченої
заробітної плати за період з дня
звільнення до відкритті провадження у
справі. В обґрунтування позовних
вимог послався на те, що він працював у
ПАТ "Євраз Суха Балка" з 03.05.1990 року
по 11.02.2005 року на
різних посадах, на
підприємстві неодноразово наказами
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади всім працівникам
підприємства, при цьому нарахування
та виплата заробітної плати за час
відпусток здійснювалась в порушення
Законів України "Про відпустки" та
"Оплату праці", а також Порядку
обчислення заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 і
вказані порушення визнані ПАТ "Євраз
Суха Балка" у спільній Постанові від
06.02.2012 року № 3.

У зв'язку із вищезазначеним, після
уточнення позовних вимог у грудні 2013
року, представник позивача ОСОБА_4
просив стягнути з відповідача на
користь позивача недоплачену
заробітну плату за час відпусток в сумі
2909 грн. 62 коп., залишити без розгляду
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги і середнього
заробітку за частину часу затримки
виплати недоплаченої заробітної плати.

Ухвалою суду від 03 квітня 2014 року
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за частину часу
затримки виплат недоплаченої
заробітної плати залишено без
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 зменшив суму позовних
вимог в частині недоплаченої
заробітної плати за час відпусток до 2630
грн. 55 коп., частково погодившись з
нарахованими сумами відповідачем без
урахування спільної постанови № 3.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 03 квітня 2014 позов
задоволено у повному обсязі. Стягнуто з
ПАТ "Євраз Суха Балка" на користь
ОСОБА_3 недоплачену заробітну плату за
час відпусток у сумі 2630 грн. 55 коп. без
урахування утримання податку з доходів
фізичних осіб та на користь держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
"Євраз Суха Балка" ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового про відмову задоволенні
позовних, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, що призвело
до порушення норм матеріального права.

Так, з положень п. 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого 08.02.1995 року ПКМУ №100 та
введеного в дію з 01.01.1995 року,
вбачається, що коригування на
коефіцієнт підвищення при обчисленні
середньої заробітної плати є
обов'язковим у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах).

Суд, стягуючи суму заборгованості без
урахування положень спільної
постанови профспілкових комітетів та
генерального директора № 3 від 06 лютого
2012 року, не врахував, що за період
роботи відповідачем ОСОБА_3 згідно
наказів № 462 від 28.06.1996 року, № 522 від
24.07.1997 року, № 312 від 25.04.2000 року, № 1252 від
19.12.2001 року, № 717 від 20.08.2003 року, № 391 від
21.04.2004 року, № 952 від 15.09.2004 року, № 83 від
24.01.2005 року підвищувалися тарифні
ставки і посадові оклади, однак вони не
встановлювали корегуючих коефіцієнтів
для розрахунку середнього заробітку
при оплаті відпусток, виходячи з
фінансових можливостей підприємства,
та не містили приписів про
незастосування п. 10 Порядку.

Суд не врахував, що незастосування ПАТ
«Євраз Суха Балка» коефіцієнтів 1,5 з
01.06.1996 року відповідно до наказу № 462
від 28.06.1996 року та 2,5 з 01.01.1996 року
відповідно до наказу № 84 від 31.01.1996 року
було скориговано наказом № 114 від
12.02.1996 року, яким було визначено порядок
застосування коефіцієнтів підвищення
при розрахунку середнього заробітку за
розрахункові місяці 1995 та 1996 років.

Крім того, судом не взято до уваги, що на
госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей,
та не враховано, що підприємство на
власний розсуд вже визначило корегуючи
коефіцієнти для визначення середньої
заробітної плати у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів у
відповідності з актами законодавства і
прийняло рішення про розрахунок цих
сум за формулою: Корегуючий коефіцієнт
= 1 + розмір підвищення тарифних ставок
та окладів (в частках одиниці) Х 0,71, а
тому незастосування судом цієї формули
є незаконним.

Суд не взяв до уваги спільну
постанову профспілкових комітетів
та генерального директора ПАТ «Євраз
Суха Балка» № 3 від 06 лютого 2012 року,
якою встановлено корегуючий
коефіцієнт при розрахунку
заробітної плати за час відпусток та
не врахував, що в 2012 році величина
чистого прибутку відповідача
становила лише 205,520 тис. грн., що
свідчить про скорочення прибутковості
підприємства та погіршення його
фінансового становища. Крім того,
позивач пропустив процесуальний строк
звернення до суду, а обставини справи є
аналогічними зі справою за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ "Євраз Суха Балка", по якій
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про законність спільної
постанови профспілкових комітетів та
генерального директора ПАТ «Євраз Суха
Балка» № 3 від 06 лютого 2012 року.

В своїх запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача ОСОБА_4
зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 03.05.1990
року по 11.02.2005 року
позивач ОСОБА_3 працював на
підприємстві ПАТ "Євраз Суха Балка" на
різних професіях і посадах.

Наказами по підприємству № 543 від 29.07.1994
року, № 786 від 31.10.1994 року, № 191 від 28.02.1995
р., № 84 від 31 січня 1996 року, № 462 від
28.06.1996 року, № 522 від 24.07.1997 р., № 312 від
25.04.2000 р„ № 1252 від 19.12.2001р, № 637 від
29.07.2003р, № 717 від 20.08.2003р., № 391 від 21.04.2004р,
№ 952 від 15.09.2004р„ № 83 від 24.01.2005р.
неодноразово підвищено тарифні ставки
і посадові оклади працівникам
підприємства.

Позивач неодноразово у період роботи
на підприємстві перебував у
відпустках, отримував заробітну плату,
йому нараховувалися та виплачувалися
відпускні.

Спір виник з приводу невірного
визначення розміру середньої
заробітної плати при нарахуванні сум
оплати за час відпусток.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем в період роботи ОСОБА_3
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади на підставі наказів
№191 від 28.02.1995р. на коефіцієнт 3,0; №543 від
29.07.1994р. на коефіцієнт 2; №786 від 31.10.1994р.
на коефіцієнт 2; №84 від 31.01.1996р. на
коефіцієнт 2,5; №462 від 28.06.1996р. на
коефіцієнт 2,5; №522 від 29.07.1997р. на
коефіцієнт 1,15; №312 від 25.04.2000р. на
коефіцієнт 1,3; №1252 від 19.12.2001р. на
коефіцієнт 1,61; №717 від 20.08.2003р. на
коефіцієнт 1,7, проте ці коефіцієнти не
застосовувались при визначенні
розміру середньої заробітної плати для
нарахування сум оплати за час
відпусток.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив із
доведеності позову у зв'язку з
порушенням відповідачем п.п. 2, 10
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок), що
призвело до неправильного нарахування
заробітної плати за час відпусток та
несвоєчасного проведення розрахунку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України
«Про відпустки» порядок обчислення
заробітної плати працівникам за час
відпусток, додаткових відпусток у
зв'язку з навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей та компенсації за
невикористані відпустки
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 цього Порядку передбачено, що
у випадках підвищення тарифних ставок
і посадових окладів на підприємстві, в
установі, організації відповідно до
актів законодавства, а також за
рішеннями, передбаченими в колективних
договорах (угодах), як у розрахунковому
періоді, так і в періоді, протягом якого
за працівником зберігається середній
заробіток, заробітна плата, включаючи
премії та інші виплати, що враховуються
при обчисленні середньої заробітної
плати, за проміжок часу до підвищення
коригується на коефіцієнти підвищення.
На госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей.

Госпрозрахункові підприємства,
виходячи із своїх фінансових
можливостей самостійно визначають
зростання коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та терміни
їхнього запровадження відповідно до
фінансових можливостей та граничного
розміру коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок та посадових окладів,
вказаних в Постановах КМУ за
погодженням із профспілковими
органами підприємства, що відповідно
відзначалося в Спільних Постановах
адміністрації та профспілкових
організацій, які встановлювали розмір
підвищення тарифних ставок та
посадових окладів.

Спільною постановою Генерального
директора ПАТ «Євраз Суха Балка» та
профспілкових комітетів №3 від 06.02.2012р.
та наказом №295 від 16.02.2012р.,
відповідачем визнано порушення п.10
Порядку.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
необхідність коригування заробітної
плати при розрахунку середнього
заробітку для нарахування оплати часу
відпусток.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для застосування
коефіцієнтів 1,5 з 01.06.1996 року відповідно
до наказу № 462 від 28.06.1996 року та 2,5 з
01.01.1996 року відповідно до наказу №84 від
31.01.1996 року, оскільки наказом №114 від
12.02.1996 року було визначено інший
порядок застосування коефіцієнтів
підвищення при розрахунку середнього
заробітку за розрахункові місяці 1995 та
1996 років, колегією суддів не можуть
взятись до уваги, оскільки згідно з
належним чином завіреного підписом
уповноваженої особи та печаткою ПАТ
«Євраз Суха Балка» переліку
коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок по ПАТ «Євраз Суха Балка» з
липня 1994 року по січень 2010 року, у
січні 1996 року тарифні ставки
підвищились на коефіцієнт 2,50 у
відношенні до діючих тарифів на
підставі наказу №84 від 31.01.1996 року, у
червні 1996 року - на 1,50 на підставі
наказу № 462 від 28.06.1996 року, а наказом
№114 від 12 лютого 1996 року не було
здійснено їх зміну чи скасування.

Доводи апеляційної скарги щодо
невірного розрахунку сум, належних до
виплати ОСОБА_3, та щодо величини
чистого прибутку відповідача в 2012 році,
що становила лише 205,520 тис. грн.., не
можуть бути взятими до уваги, оскільки
ПАТ «Євраз Суха Балка» визнано
порушення п. 10 Постанови при
нарахуванні та виплаті відпусток
працівникам у період з 1995 року по
березень 2010 року, а визначення
корегуючого коефіцієнта, який підлягає
застосуванню для проведення
розрахунку заборгованості, у вигляді: 1
+ розмір підвищення тарифних ставок та
окладів (в частках одиниці) Х 0,71, без
скасування раніше визначених
підприємством коефіцієнтів тарифних
ставок (посадових окладів) та термінів
їхнього запровадження, є незаконним.

Не заслуговують на увагу і посилання
представника відповідача на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, як на підставу звільнення від
доказування, оскільки згідно ч. 3 ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. Отже, даною нормою
встановлено преюдиціальність певних
фактів, встановлених при розгляді
справи, а не визначених судом у порядку
ст. 215 ЦПК України правовідносин
відповідно до встановлених фактів.

Таким чином, преюдиціальним фактом,
встановленим рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області, може
бути факт застосування ПАТ «Євраз Суха
Балка» корегуючого коефіцієнту при
визначенні розміру недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,
однак не висновки суду щодо оцінки
таких дій та їх правомірності.

Обов'язковими ж для суду є лише
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України (ч. 2 ст. 214 ЦПК
України).

Також не можуть бути підставою для
скасування законного рішення доводи
апеляційної скарги відповідача про те,
що суд першої інстанції на врахував
пропуск позивачем строку позовної
давності при зверненні з вимогами за
період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року,
оскільки ОСОБА_3 про порушення свого
права дізнався лише зі спільної
постанови Генерального директора ПАТ
«Євраз Суха Балка» та профспілкових
комітетів від 06 лютого 2012 року, а
звернувся до суду у березні 2012 року.

Отже, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з
висновками суду по їх оцінці. Проте,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України,
оцінка доказів є виключною
компетенцією суду.

Судом першої інстанції повно та
всебічно досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, а тому колегією
суддів не перевіряється правильність
висновків суду та законність рішення
суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 та проведення
розрахунків в іншій частині позовних
вимог.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає, у зв'язку з
чим рішення суду необхідно залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Євраз Суха
Балка» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 03 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
І.Є.Ляховська

Судді:
А.П.Барильська

Л.В.Михайлів