У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16 грудня
2010 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 19 серпня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»
звернулось до суду із вищезазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25
грудня 2007 року з ОСОБА_3
укладено кредитний договір № 636/07-К, за
умовами якого останній отримав кредит
у розмірі 30 000 доларів США строком до 24
грудня 2030 року зі сплатою 14 % річних. У
забезпечення виконання умов
кредитного договору, 25 грудня 2007 року з
ОСОБА_3 укладено договір
іпотеки на житловий будинок АДРЕСА_1.
Крім того, 25 грудня 2007 року з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 укладено договори поруки, за
умовами яких останні взяли на себе
зобов'язання відповідати за
зобов'язаннями, які виникають із
кредитного договору. Свої зобов'язання
за кредитним договором ОСОБА_3 виконує
не у повному обсязі, внаслідок чого
станом на 30 вересня 2010 року
утворилась заборгованість у розмірі 302
225 грн 11 коп., яка складається
з: 289 794 грн 18 коп. - заборгованість за
кредитом; 2 121 грн - заборгованість по
сплаті щомісячної комісії; 10 309 грн 93
коп. - проценти за користування
кредитом. Ураховуючи наведене ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк»
просило стягнути солідарно з
відповідачів вказану суму
заборгованості.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16
грудня 2010 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 19 серпня 2014 року, позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк»
302 225 грн 11 коп. заборгованості за
кредитним договором № 636/07-К від 25
грудня 2007 року, 1 700 грн судового збору
та 120 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

21 жовтня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2
на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 16 грудня
2010 року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 19 серпня 2014
року, тобто після закінчення строку,
установленого ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
передбачених ст. ст. 526, 527, 530, 611, 1048-1050,
1054, 1055 ЦК України, підстав для стягнення
заборгованості за кредитним договором,
оскільки, як встановив суд, ОСОБА_3 не
виконав належним чином взятих за
договором зобов'язань, що призвело до
утворення заборгованості.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 16 грудня 2010 року та ухвали
апеляційного суду Полтавської області
від 19 серпня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою на рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 16 грудня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 19 серпня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак