АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 -ц/796/5667/2014 року
Головуючий у 1-й інстанції:Пилаєва М.К.
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

22 травня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м.Києва від 13 березня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК»,ОСОБА_2
про визнання договору поруки
припиненим,-

в с т
а н о в и л а:

В листопаді 2013 року позивач пред»явив
вказаний позов до відповідачів та
зазначав,що 15 жовтня 2008 року між АКБ
«ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого
є ПАТ«ПРАВЕКС-БАНК», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №1319-014/08Р,за
умовами якого банк надав ОСОБА_3
споживчий кредит в сумі 85 170 грн. на
строк до 15.10.2012 року зі сплатою 20,49 %
річних.

В цей же день був укладений договір
поруки №1319-014/08Р між ним та банком в
забезпечення зобов»язань ОСОБА_3 за
вказаним кредитним договором,за
умовами якого він взяв на себе
зобов»язання нести солідарну
відповідальність перед кредитором за
виконання в повному обсязі зобов»язань
ОСОБА_2 кредитним договором.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 15 лютого 2012
року з нього та ОСОБА_3 солідарно
стягнуто на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК»
заборгованість за вказаним кредитним
договором в розмірі 111 398,52 грн.

Посилаючись на те,що банк в порушення
умов договору поруки не повідомив його
про збільшення процентної ставки та
збільшення заборгованості за
кредитним договором,що призвело до
збільшення обсягу його
відповідальності без його згоди,просив
визнати договір поруки припиненим.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове,яким
задовольнити його вимоги. Зазначає,що
судом не надано належної оцінки п.2.3
договору поруки,яким передбачено,що
кредитор має право без згоди
поручителя в односторонньому порядку
змінити або доповнити умови даного
договору та направити на адресу
поручителя офіційний лист з
викладенням змін або доповнень. Факт
здачі до установи зв»язку про
направлення офіційного листа може
бути,зокрема підтверджено квитанцією
установи зв»язку про направлення
офіційного листа поручителю.

Вислухавши доповідь судді,пояснення
представника позивача,обговоривши
доводи апеляційної скарги,обставини
справи,колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦПК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов»язання,а також
у разі зміни зобов»язання без згоди
поручителя,внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Встановлено,що 15 жовтня 2008 року між АКБ
«ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого
є ПАТ«ПРАВЕКС-БАНК», та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №1319-014/08Р,за
умовами якого банк надав ОСОБА_3
споживчий кредит в сумі 85 170 грн. на
строк до 15.10.2012 року зі сплатою 20,49 %
річних.

В цей же день був укладений договір
поруки №1319-014/08Р між ОСОБА_1 та банком в
забезпечення зобов»язань ОСОБА_3 за
вказаним кредитним договором,за
умовами якого ОСОБА_1 взяв на себе
зобов»язання нести солідарну
відповідальність перед кредитором за
виконання в повному обсязі зобов»язань
ОСОБА_2 кредитним договором.

Відповідно до п.1.3 кредитного
договору,у кожному випадку невиконання
(неналежне виконання ) позичальником
своїх зобов»язань за цим договором
(відносно строків сплати відсотків і
повернення кредиту і/або сплати
відсотків і/або повернення кредиту не в
повному обсязі),розмір процентної
ставки збільшується на 3 відсотки
річних,починаючи з розміру
встановленого п.1.2 кредитного договору
.У випадку наступного невиконання
позичальником своїх зобов»язань за цим
договором розмір процентної ставки
збільшується з урахуванням збільшення
процентних ставок,зроблених
раніше,відповідно до умов даного
пункту договору. Новий розмір
процентної ставки встановлюється від
дня,наступного за днем,в який
позичальник повинен був виконати свої
зобов»язання,однак не виконав їх або
виконав не в повному обсязі.

Пунктом 1.1 договору поруки,укладеного
позивачем з банком, передбачено,що
поручитель,у порядку та на
умовах,передбачених даним договором,
зобов»язується нести солідарну
майнову відповідальність перед
кредитором за виконання в повному
обсязі зобов»язання позичальника за
кредитним договором та можливих змін
та доповнень до нього щодо сплати
процентів,неустойки
(штарфу,пені),вчасного та у повному
обсязі погашення основної суми боргу
за кредитом у строк до 15.10.2012 року в
розмірі 85 170 грн. та будь-якого
збільшення цієї суми,яке прямо
передбачено умовами кредитного
договору,відшкодування збитків та
іншої заборгованості.

Згідно з п.1.3 договору поруки
поручитель дає свою згоду на
збільшення розміру забезпеченого
порукою за цим договором зобов»язання
позичальника,що може виникнути в
майбутньому,внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності у випадку внесення
позичальником та кредитором змін та
доповнень до кредитного договору,змін
до кредитного договору,змін до
кредитного договору та/або до даного
договору кредитором в односторонньому
порядку.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 15 лютого 2012 року
встановлено солідарну
відповідальність як боржника ОСОБА_3
так і поручителя ОСОБА_1 позивача в
даній справі, за невиконання
зобов»язань ОСОБА_3,внаслідок чого
утворилася заборгованість по
кредитному договору і стягнуто з них
солідарно всю суму заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні даного
позову,суд першої інстанції виходив з
того,що позивач,будучи поручителем за
договором поруки, надав згоду на
підвищення банком процентної ставки у
встановленому кредитним договором
порядку,що і мало місце при підвищенні
процентної ставки до 23,49 %, а тому
відсутні підстави вважати,що в даному
випадку відбулась зміна зобов»язання
без згоди поручителя щодо збільшення
обсягу його відповідальності.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
вимогам закону,що регулює
правовідносини,які виникли між
сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на
недотримання банком
зобов»язання,передбаченого п.2.3
договору поруки,щодо повідомлення
поручителя офіційним листом про зміни
або доповнення умов договору поруки,в
даному випадку про збільшення
процентної ставки в односторонньому
порядку,не впливає на правильність
рішення.

При цьому колегія суддів звертає увагу
на те,що розрахунком заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором,наданого
банком, підтверджується збільшення
процентної ставки з 11.11.2008 року по 01.09.2009
року і в цей період ОСОБА_3 виконувала
свої зобов»язання за кредитним
договором і таким чином виконала їх в
повному обсязі,а тому з 01.09.2009 року
процентна ставка за кредитним
договором була зменшена до початкової
і становила 20,49 % і відповідно
розрахунок заборгованості за
кредитним договором проведено за
початковою ставкою.

Зазначена обставина спростовує
твердження позивача про те,що у зв»язку
із збільшенням процентної ставки
збільшився обсяг його
відповідальності.

Не впливають на правильність даного
рішення і посилання позивача на
неповідомлення його банком про інші
зобов»язання ОСОБА_3 перед іншими
фінансовими установами,оскільки в
даному випадку обов»язком банку є
повідомлення позивача про
зобов»язання, які виникають у нього при
укладенні договору поруки №1319-004/08Р від
15.10.2008 року,який ним власноручно
підписаний,що свідчить про
усвідомлення ним про свої зобов»язання
перед банком за цим договором.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим, ухваленим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права,що дає підстави
для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.304,307,308, 313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -