Справа № 515/2536/14-ц
Провадження № 2/515/2962/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Чебан
А.П.

при секретарі Білик
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Татарбунари
справу за позовом ОСОБА_1 до
Дмитрівської сільської ради
Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до Дмитрівської сільської
ради Татарбунарського району Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, посилаючись на
слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дмитрівка
Татарбунарського району Одеської
області помер батько позивачки,
ОСОБА_2. За життя, останній вчинив на
її ім'я заповіт, яким все своє майно де
б воно не було і з чого б воно не
складалось заповів їй.

Після смерті ОСОБА_2 залишився
житловий будинок з будівлями та
спорудами, розташований по АДРЕСА_1,
який позивачка має право успадкувати
за заповітом. Інших спадкоємців після
смерті ОСОБА_2 немає.

Позивачка зазначає, що вона вчасно
звернулась до приватного нотаріуса
Татарбунарського районного
нотаріального округу з приводу
прийняття спадщини, однак отримала
відмову мотивовану тим, що на житловий
будинок, який залишився після смерті
ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі
документи.

Оскільки вирішити питання прийняття
спадщини позасудовим способом
неможливо,тому позивачка вимушена
звернутися до суду з даним позовом

Представник позивача ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, однак надіслав
до суду заяву про слухання справи без
його участі, просив позовні вимоги
задовольнити.

Представник Дмитрівської сільської
ради Татарбунарського району в судове
засідання не з'явився, згідно
надісланої до суду заяви позовні
вимоги визнав, просив справу слухати
без участі представника сільської
ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дмитрівка
Татарбунарського району Одеської
області(а.с.5).

Із копії технічного паспорту на
житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.6-10)
вбачається, що домоволодіння
побудовано в період з 1960 по 1989 роки.
Замовником технічної інвентаризації є
ОСОБА_1.

Довідкою (а.с.11), виданою Дмитрівською
сільською радою, підтверджується
належність ОСОБА_2, житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Копією заповіту від 24.09.2010 року (а.с.12)
підтверджується, що ОСОБА_2 за життя
зробив розпорядження, яким все своє
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалось заповів - ОСОБА_1.

Згідно довідки ТОВ "Татарбунарське
РБТІ та РОН" (а.с.13) вбачається, що
вартість житлового будинку з будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1 складає 84908
грн.

Із листа приватного нотаріуса
Татарбунарського районного
нотаріального округу №853/02-31 від 10.09.2014
року (а.с.14) видно, що ОСОБА_1 відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_2, в зв'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів на успадковане майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Частина перша статті 1223 ЦК України
передбачає право на спадкування осіб,
визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті. Спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину чи не прийняти її
відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що ОСОБА_2 за життя мав
право на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1. Позивачка по
справі є спадкоємицею по заповіту
після смерті ОСОБА_2 на все його майно,
в тому числі на вищезазначений
житловий будинок , але отримати
свідоцтво про право на спадщину по
заповіту в установленому законом
порядку не має змоги, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на житловий будинок.

За таких обставин, суд вважає, що за
ОСОБА_1, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_2, має бути визнано право
власності на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.58,59,60,208,209,213,215 ЦПК
України, ст.ст.328,1223,1216,1233,1276 ЦК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської
сільської ради Татарбунарського
району Одеської області про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з будівлями та
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1,
що залишився після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Татарбунарський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів с дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Чебан