АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 413/2044/12 22-ц/774/1766/К/14
Справа №413/2044/2012
Провадження №22-ц/774/1766К/14
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія - 53 ( І )
суддя Кулігіної Т.Д.
Суддя-доповідач - Михайлів
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Михайлів
Л.В.

суддів -
Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах
К.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі, в порядку
ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у
справі матеріалами, за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату
судового засідання, та без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Євраз Суха Балка" на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 17 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" (надалі - ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка")
про стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати
відповідно до індексу зростання цін на
споживчі товари і тарифів на послуги,
посилаючись на те, що у період з 01.01.1988
року по 05.05.2010 року вона працювала на
різних професіях та посадах у
відповідача та за час її роботи на
підприємстві наказами неодноразово
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади, однак нарахування
заробітної плати за час відпустки
провадилось із порушенням
законодавства.

Посилаючись на вищевикладене, просила
суд: стягнути з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка"
на свою користь недоплачену заробітну
плату за час її відпусток за період з
01.01.1995 року по 01.03.2010 року; компенсацію
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушенням строків її
виплати відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари,
тарифів на послуги; об'єднати в одне
провадження кілька однорідних
позовних вимог позивача та інших
фізичних осіб вимог до ПАТ "ЄВРАЗ Суха
Балка" щодо стягнення недоплаченої
заробітної плати за час її відпусток.

Після уточнення заявлених позовних
вимог, у березні 2014 року представник
позивача ОСОБА_4 просив суд стягнути з
ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на користь
позивача недоплачену заробітну плату
за час відпусток у сумі 3224,13 грн. та
просив залишити без розгляду позовні
вимоги в частині стягнення
компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати
відповідно до індексу зростання цін на
споживчі товари і тарифів на послуги і
середнього заробітку за час затримки
виплати недоплаченої заробітної плати.

В судовому засіданні 26 червня 2014 року
представник позивача ОСОБА_4 усно
уточнив позовні вимоги та просив
стягнути з відповідача на користь
позивача недоплачену заробітну плату
за час відпусток, в період з 01.01.1995 року
по 01.03.2010 року у сумі 808,14 грн.

Ухвалою суду від 17 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 в частині
стягнення з відповідача компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати
до індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги і
середнього заробітку за час затримки
виплати недоплаченої заробітної плати
залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 17 червня 2014 року
позов ОСОБА_3 до ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка"
про стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток задоволено.

Стягнуто з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь ОСОБА_3 недоплачену заробітну
плату за час відпусток у сумі 808,14 грн.
без утримання податків та обов'язкових
платежів.

Стягнуто з ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ
"ЄВРАЗ Суха Балка" просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу в задоволені
заявленого позову у повному обсязі.

Представник відповідача вважає, що
судом першої інстанції допущено
неповне з'ясування обставин справи, що
призвело до порушення норм
матеріального права.

Так, з положень п. 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого 08.02.1995 року ПКМУ №100 та
введеного в дію з 01.01.1995 року,
вбачається, що коригування на
коефіцієнт підвищення при обчисленні
середньої заробітної плати є
обов'язковим у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах).

З 01.01.2005 року на підприємстві було
підвищено тарифні ставки (оклади)
згідно наказу по ВАТ "Суха Балка" №83 від
24.01.2005 року з метою матеріальної
зацікавленості працівників,
підвищення ефективності виробництва
та перевиконання планових завдань.

У цьому ж році ВАТ "Суха Балка" на
підставі п. 3.1. розділу 3 Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ "Суха Балка"
на 2005 року наказом по ВАТ "Суха балка"
№331 від 24.03.2005 року встановлено
провести з 01.03.2005 року підвищення
тарифних ставок у 1,2014 рази, без зміни
положень про оплату праці.

Оскільки, підприємство не порушувало
умов Галузевої угоди
гірничо-металургійного комплексу
України на 2005-2006 роки та п. 3.27
Колективного договору ВАТ "Суха Балка"
на 2005 року та провело підвищення
тарифних ставок з 01.01.2005 року з власної
ініціативи, відсутні підстави для
застосування до наказу №83 від 24.01.2005
року положень 10 Порядку обчислення
середньої заробітної плати та
врахування цього коефіцієнту при
обчисленні недоплаченої заробітної
плати за час відпусток.

Представник позивача вважає, що
відсутні підстави для застосування
коефіцієнтів 1,5 з 01.06.1996 року відповідно
до наказу №462 від 28.06.1996 року та 2,5 з
01.01.1996 року відповідно до наказу №84 від
31.01.1996 року, оскільки наказом №114 від
12.02.1996 року було визначено порядок
застосування коефіцієнтів підвищення
при розрахунку середнього заробітку за
розрахункові місяці 1995 та 1996 років.

Крім того, судом не взято до уваги, що на
госпрозрахункових підприємствах і в
організаціях коригування заробітної
плати та інших виплат провадиться з
урахуванням їх фінансових можливостей,
та не враховано, що підприємство на
власний розсуд вже визначило корегуючи
коефіцієнти для визначення середньої
заробітної плати у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів у
відповідності з актами законодавства і
прийняло рішення про розрахунок цих
сум за формулою: Корегуючий коефіцієнт
= 1 + розмір підвищення тарифних ставок
та окладів (в частках одиниці) Х 0,71, а
тому незастосування судом цієї формули
є незаконним.

Також, судом порушено норми
процесуального права та не враховано,
що згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
сторони звільняться від доведення
обставин, встановлених судовим
рішенням у цивільній справі, яка
стосується однієї зі сторін спору, а
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02.04.2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" про
стягнення недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, компенсації
втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її
виплати, яке в частині стягнення
недоплаченої заробітної плати та
відмови компенсації втрати частини
заробітної плати залишене без змін
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.10.2013 року,
набрало законної сили та на теперішній
час є чинним, встановлено
правомірність дій ПАТ "ЄВРАЗ Суха
Балка" при застосуванні корегуючого
коефіцієнта за формулою: 1 + розмір
підвищення тарифних ставок та окладів
(в частках одиниці) Х 0,71.

Крім того, судом не взято до уваги
порушення позивачем тримісячного
строку для звернення до суду за
захистом свого порушеного права у
період з 01.01.1995 року по 01.08.2001 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії
трудової книжки ОСОБА_3 у період з
01.01.1988р. по 05.05.2010 р. працювала на різних
посадах на ПАТ "Євраз Суха Балка" (а.с.
4).

Протягом роботи на підприємстві
неодноразово знаходилась у відпустці.

Спір виник з приводу порядку
розрахунку середньої заробітної плати
при нарахуванні сум оплати за час
відпусток, починаючи з 1995 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем в період роботи ОСОБА_3
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади на підставі наказів по
підприємству № 191 від 28.02.1995р. на
коефіцієнт 3; №114 від 12.01.1996р.; №522 від
29.07.1997р. на коефіцієнт 1,15; №312 від
25.04.2000р. на коефіцієнт 1,3; №1252 від
19.12.2001р. на коефіцієнт 1,61; № 637 від
29.07.2003р на коефіцієнт 1,7; №717 від 20.08.2003р.
на коефіцієнт 1,7; №391 від 21.04.2004р. на
коефіцієнт 1,1360; №952 від 15.09.2004р. на
коефіцієнт 1,0584; №83 від 24.01.2005р. на
коефіцієнт 1,25; №331 від 21.03.2005р. на
коефіцієнт 1,2014; №92 від 31.01.2006р. на
коефіцієнт 1,06481; №367 від 05.04.2006р. на
коефіцієнт 1,0269; № 1117 від 02.10.2006р. на
коефіцієнт 1,0181; №23 від 05.01.2007р. на
коефіцієнт 1,1; № 624 від 08.05.2007р. на
коефіцієнт 1,0686; № 1432 від 10.10.2007р. на
коефіцієнт 1,0125; №103 від 22.01.2008р.на
коефіцієнт 1,1144; № 614 від 18.04.2008р. на
коефіцієнт 1,0221; № 1269 від 30.07.2008р. на
коефіцієнт 1,15; №7 від 04.01.2010р. на
коефіцієнт 1,05.

Позивачу у спірному періоді
відповідачем неправильно
розраховувалась і виплачувалась
заробітна плата за час її відпусток, а
саме без корегування її заробітної
плати, включаючи премії та інші
виплати, що враховуються при обчислені
середньої заробітної плати, у випадках
підвищення тарифних ставок та
посадових окладів у відповідних
розрахункових періодах за проміжок
часу до підвищення на коефіцієнт
підвищення, що призвело до недоплати
ОСОБА_3 за весь період роботи на ПАТ
"Євраз Суха Балка" заробітної плати за
час відпусток.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи заборгованість у сумі 808,14
грн., суд першої інстанції виходив із
доведеності позову у зв'язку з
порушенням відповідачем п.п. 2, 10
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок), що
потягло неправильність нарахування
заробітної плати за час відпусток,
застосування Спільної Постанови № 3
від 06.02.2012 року Генерального директора
та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз
Суха Балка" та відповідно до неї
застосування коефіцієнта 0,71, суд
першої інстанції вважає неправомірним

Колегія суддів погоджується частково з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону
України "Про відпустки" порядок
обчислення заробітної плати
працівникам за час щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, та компенсації за
невикористані відпустки,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Кабінетом Міністрів України
Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, який застосовується
при наданні працівникам відпусток.

Згідно підпункту "а"п. 1 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 (далі -
Порядок) цей Порядок обчислення
середньої заробітної плати
застосовується у випадках надання
працівникам щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, додаткової відпустки
працівникам, які мають дітей, або
виплати їм компенсації за
невикористані відпустки. Пунктом 2
Порядку передбачено, що обчислення
середньої заробітної плати для оплати
часу щорічної відпустки, додаткових
відпусток у зв'язку з навчанням,
творчої відпустки, додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
або для виплати компенсації за
невикористані відпустки провадиться
виходячи з виплат за останні 12
календарних місяців роботи, що
передують місяцю надання відпустки або
виплати компенсації за невикористані
відпустки.

Пункт 10 вищевказаного Порядку
передбачає, що у випадках підвищення
тарифних ставок і посадових окладів на
підприємстві, в установі, організації
відповідно до актів законодавства, а
також за рішеннями, передбаченими в
колективних договорах (угодах), як у
розрахунковому періоді, так і в
періоді, протягом якого за працівником
зберігається середній заробіток,
заробітна плата, включаючи премії та
інші виплати, що враховуються при
обчисленні середньої заробітної плати,
за проміжок часу до підвищення
коригуються на коефіцієнт їх
підвищення. На госпрозрахункових
підприємствах і в організаціях
коригування заробітної плати та інших
виплат провадиться з урахуванням їх
фінансових можливостей.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем в період роботи ОСОБА_3
підвищувались тарифні ставки і
посадові оклади на підставі
вищезазначених наказів.

Так, Спільною постановою Генерального
директора та профспілкових комітетів
ПАТ "Євраз Суха Балка"від 06.02.2012 року № 3
визнано порушення п.10 Порядку при
розрахунку заробітної плати за період
відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха
Балка" з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року,
постановлено провести перерахунок
заробітної плати колишнім працівникам
ВАТ "Суха Балка"та ПАТ "Євраз Суха
Балка"за вказаний період із
застосуванням формули: Корегуючий
коефіцієнт = 1+ розмір підвищення
тарифних ставок та посадових окладів (в
частках одиниці) х 0,71)

Суд першої інстанції правильно
врахував наведене та прийшов до
вірного висновку про необхідність
коригування заробітної плати при
розрахунку середнього заробітку для
нарахування оплати часу відпусток.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для застосування
коефіцієнтів 1,5 з 01.06.1996 року відповідно
до наказу №462 від 28.06.1996 року та 2,5 з
01.01.1996 року відповідно до наказу №84 від
31.01.1996 року, оскільки наказом №114 від
12.02.1996 року було визначено інший
порядок застосування коефіцієнтів
підвищення при розрахунку середнього
заробітку за розрахункові місяці 1995 та
1996 років, колегією суддів не можуть
взятись до уваги, оскільки згідно з
належним чином завіреного підписом
уповноваженої особи та печаткою ПАТ
"ЄВРАЗ Суха Балка" переліку
коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок по ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка" з
липня 1994 року по січень 2010 року, у січні
1996 року тарифні ставки підвищились на
коефіцієнт 2,50 у відношенні до діючих
тарифів на підставі наказу №84 від
31.01.1996 року, у червні 1996 року - на 1,50 на
підставі наказу №462 від 28.06.1996 року, а
наказом №114 від 12 лютого 1996 року не було
здійснено зміну чи скасування наказів
№462 від 28.06.1996 року та №84 від 31.01.1996
року.

Однак, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, не вірно визначив
розмір недоплати.

Як встановлено матеріалами справи, за
заявою позивача, ПАТ "Євраз Суха Балка"
ОСОБА_3 у квітні 2012 року, нарахована
заробітна плата за час відпусток у сумі
1232,50 грн та виплачено, відповідно до
видатково касового ордеру, за мінусом
податку - 1047,62 грн. (а.с.157)

Стягуючи на користь позивача недоплату
у сумі 808,14 грн., суд першої інстанції не
врахував положення Спільної Постанови
№ 3 від 06.02.2012 року Генерального
директора та профспілкових комітетів
ПАТ "Євраз Суха Балка".

Пунктом 1.3 якої встановлено, що виплата
недоплаченої заробітної плати за час
відпусток здійснюється з урахуванням
фінансових можливостей ПАТ "Євраз Суха
Балка" з корегуванням за вищевказаною
формулою.

З посиланням суду першої інстанції на
недоведеність відповідачем
необхідності застосування такого
розміру коригування, згідно Спільної
Постанови, колегія суддів погодитись
не може.

При цьому враховує, що Спільна
Постанова прийнята за згодою
роботодавця та профспілок, які діють в
інтересах робітників, в межах їх
компетенції, не суперечать
законодавству, й по суті є погодженням
з профспілками дій адміністрації.

На виконання постанови видано Наказ №
295 від 16.02.2012 року,яким визначено
порядок здійснення виплат. На час
ухвалення рішення по справі Постанова
та Наказ є чинними, отже доводи
апеляційної скарги в цій частині є
обґрунтованими та підтверджуються
матеріалами справи.

Зазначена постанова не є предметом
спору по справі, що переглядається. З
приводу її незаконності позов не
заявлено.

Отже й відсутні підстави визнавати її
такою, що не відповідає нормам
трудового законодавства в межах
розгляду заявлених позовних вимог
ОСОБА_3, відповідно до норм ст. 11 ЦПК
України.

Отже, з урахуванням положень вказаної
Спільної постанови, недоплата
заробітної плати за 21 відпустку
позивача складає 1 448,85 грн. (2040,64грн.*
0,71).

Таким чином, з урахуванням того, що
позивачу за його заявою виплачено 1
232,50 грн. суми недоплаченої заробітної
плати за час відпусток, колегія суддів
приходить до висновку, що стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає сума у розмірі 216,35 грн.
(1448,85-1232,50), без врахування податків та
інших обов'язкових платежів.

Посилання суду першої інстанції, на
рішення Жовтневого районного суду
м.Кривого Рогу від 23.12.2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від
20.03.2014 року та яким задоволено позов
ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ПАТ «Євраз Суха
Балка», первинної організації
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості ПАТ
«Євраз Суха Балка», первинної
організації незалежної профспілки
гірників України ПАТ «Євраз Суха
Балка» про визнання частково недійсною
спільної постанови генерального
директора і профспілкових комітетів
ПАТ «Євраз Суха балка», та відповідно
до яких визнано недійсним п.1.3 Спільної
постанови Генерального директора та
профспілкових комітетів ПАТ "Євраз
Суха Балка"від 06.02.2012 року № 3, колегія
суддів не може взяти до уваги та
погодитись з ним як з підставою для
стягнення сум невиплаченої заробітної
плати за час відпусток у 100% розмірі.

Оскільки ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 липня 2014 року, ухвала
апеляційного суду від 20.03.2014 року
скасована, матеріали вищезазначеної
справи направлені до суду апеляційної
інстанції на новий розгляд, а отже
підстав для застосування судом п.3 ст.61
ЦПК України, колегія суддів не вбачає.

Не може погодитись колегія суддів і з
доводами апеляційної скарги щодо
пропуску позивачем строку для
звернення до суду за захистом свого
порушеного права, як на підставу для
відмови у задоволені заявленого позову
в повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України перебіг
позовної давності починається від дня
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач дізналась про порушення свого
права лише із Спільної постанови
Генерального директора та
профспілкових комітетів від 06.02.2012
року, і саме з цього часу починається
перебіг позовної давності, а підстави
для застосування до правовідносин
сторін обмеженого строку позовної
давності тривалістю три місяці у
відповідності до трудового
законодавства, яке було чинне на час
порушення ПАТ "ЄВРАЗ Суха Балка"
трудових прав позивача щодо оплати
праці відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в
редакції чинній станом на 06.02.2012 року, у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 15 жовтня 2013 року
№8-рп/2013 у справі за конституційним
зверненням громадянки ОСОБА_7 щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 233 Кодексу
законів про працю України, статей 1, 12
Закону України "Про оплату праці",
визнано, що у разі порушення
роботодавцем законодавства про оплату
праці не обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством, зокрема й за час
простою, який мав місце не з вини
працівника, незалежно від того, чи було
здійснене роботодавцем нарахування
таких виплат.

Позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав у березні 2012 року, а отже
нею не пропущено строк позовної
давності, передбачений ст. 233 КЗпП
України.

На підставі п.1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, у
зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- скасуванню з ухваленням нового
рішення про стягнення недоплаченої
заробітної плати за час відпусток у
сумі 216,35 грн.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволені іншої
частини позовних вимог не
оскаржується, а тому не переглядається.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позивача на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Якщо суд апеляційної або касаційної
інстанції, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що з відповідача
на користь держави підлягають
стягненню судові витрати в розмірі 243,60
грн., за розгляд справи в суді першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.
314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 14 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позову.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь ОСОБА_3 недоплачену заробітну
плату за час відпусток у сумі 216,35 грн.
без врахування податків та інших
обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ЄВРАЗ Суха Балка" на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді :