Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/1865/14-ц
Провадження № 2/280/737/14
У Х В А Л А

03 листопада 2014 року

м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного
суду Житомирської області Янчук В.В.
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ПАТ "Дельта Банк" в особі
Коростишівського відділення про
стягнення суми вкладу з нарахованими
процентами, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувсь до суду із позовом
про стягнення суми вкладу з
нарахованими відсотками.

Розглянувши матеріали позовної заяви з
доданими додатками, проходжу до
висновку, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України
з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
вважає, що спірні правовідносини
щодо стягнення банківського вкладу
підпадають під дію Закону України «Про
захист прав споживачів», що
відповідачем порушено його законні
права як споживача послуг.

Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що підстава та предмет
позову стосуються повернення коштів
згідно договору банківського вкладу
(депозиту) укладеного між сторонами.
Регулювання депозитних зобов'язань не
здійснюється законодавством України
про захист прав споживачів, так як
відповідно до положень Закону України
«Про захист прав споживачів», сфера дії
цього Закону розповсюджується на
правовідносини, які виникають між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів, а кредитний
договір, не є договором надання послуг,
у визначенні Закону, так як надання
послуг за цим Законом є: діяльність
виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного, визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що здійснюється
за індивідуальним замовленням
споживача для задоволення його
особистих потреб. Банк при позичанні
коштів у вкладника, для їх розміщення у
якості банківського вкладу, не отримує
жодної винагороди за користування
такими коштами, а навпаки, сплачує
проценти (дохід вкладника) за період їх
використання. Кошти вкладу (депозиту)
не можуть розглядатися як «вартість
робіт (послуг)» та/або «загальна
вартість замовлення», а договір про
банківський вклад (депозит) не містить
понять «вартість робіт (послуг)» та/або
«загальна вартість замовлення» у сенсі
положень ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів». Депозитний
договір в свою чергу є публічним, а
після його укладення між сторонами
виникають цивільні правовідносини до
врегулювання яких застосуванню
підлягає спеціальне законодавство (§ 3
«Банківський вклад» глави 71 ЦК
України та Закон України «Про банки та
банківську діяльність»). Таким чином,
між позивачем та відповідачем виникли
договірні відносини, які перш за все
регулюються нормами ЦК України, а не
Законом України «Про захист прав
споживачів».

Вказаний позов не відповідає вимогам
ст.119 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.119 ЦПК України до позовної
заяви додається оригінал документа, що
підтверджує сплату судового збору.

Оскільки на позовні вимоги щодо
стягнення суми вкладу з нарахованими
відсотками не поширюється дія ЗУ « Про
захист прав споживачів», а тому
позивачу необхідно ці вимоги оплатити
судовим збором, відповідно до Закону
України «Про судовий збір». Ставка
судового збору за подання заяви
майнового характеру встановлено у
розмірі 1 відсоток ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

На підставі вищенаведеного суд вважає
належним залишити позовну заяву без
руху та надати позивачу час для
усунення недоліків шляхом подачі
оригіналу документу, підтверджуючого
сплату судового збору

Керуючись ст. ст. 119,121, 209, 210, 293 ЦПК
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Дельта
Банк" в особі Коростишівського
відділення про стягнення суми вкладу
з нарахованими процентами - залишити
без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків в п'ять днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Надіслати позивачу копію цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Янчук В.В.