Справа № 530/1800/14-ц
Номер провадження 2/530/847/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року Зіньківський
районний суд Полтавської області в
складі

головуючого- судді Дігтяр М.І.
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м.Зіньків цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна
таким, що відбувся і дійсним, та
визнання права власності на
нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд винести рішення,
яким визнати таким, що відбувся і
дійсним договір купівлі-продажу,
реєстровий № Н-84 від 11 грудня 2001 року,
будинковолодіння за АДРЕСА_1, укладений
між членом біржі ОСОБА_2, як продавцем, і
членом біржі ОСОБА_1, як покупцем,
згідно біржових торгів на Українській
універсальній біржі, посвідчений 11
грудня 2001 року на Українській
універсальній біржі, зареєстрований 21
грудня 2001 року Полтавським бюро
технічної інвентаризації в реєстрову
книгу № 1, за реєстровим № 93, та визнати
за позивачем ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно, яке знаходиться в
будинковолодінні за АДРЕСА_1, яке
позначене на плані земельної ділянки
технічного паспорта на садибний
житловий будинок, виготовленого ПП
Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»
станом на 27 серпня 2014 року,
відповідними літерами, цифрами і
знаками, а саме: житловий будинок А-1,
літню кухню Б, сарай б, сарай В, навіс в,
навіс в 2, вбиральню Д, навіс Ж, огорожу
№ 1.

В судове засідання сторони не
з»явились, від позивача ОСОБА_1
надійшла письмова заява про розгляд
справи у її відсутність, заявлені
позовні вимоги вона підтримала в
повному обсязі, від відповідача ОСОБА_2
надійшла письмова заява в якійвона
заявлені позовні вимоги визнала
повністю, просить суд розглянути
справу у її відсутність.

Суд вирішив за можливе розглянути
справу у відсутності сторін, на
підставі наявних у справі доказів, з
урахуванням норм ст. 197 ЦПК України.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін,
вивчивши та проаналізувавши матеріали
цивільної справи і давши їм належну
оцінку, приходить до висновку, що
заявлені позивачемОСОБА_1 позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що11 грудня 2001
року позивач ОСОБА_1, як покупець, з
однієї сторони, діючи через ТОВ
«Євротрейд ЛТД» брокерської контори №
51 і відповідач ОСОБА_2, як продавець, з
другої сторони, діючи через ПП НМЦ
брокерської контори № 1, на Українській
універсальній біржі уклали договір за
реєстровим № Н-84 купівлі-продажу
будинковолодіння за АДРЕСА_1, яке
складалося з: будинку жилого А-1,
літньої кухні Б, б, сараю В, в, в1, в2,
вбиральні Г, огорожі № 1. 21 грудня 2001
року даний договір купівлі-продажу і
право приватної власності позивача на
куплений нею на підставі договору
жилий будинок з господарськими
будівлями і спорудами зареєстроване в
Полтавському бюро технічної
інвентаризації у реєстрову книгу № 1,
за реєстровим № 93. З цього часу позивач
стала постійно володіти даним
будинковолодінням, проживати в ньому і
вважала, що має право власності на дане
нерухоме майно.

Після вступу у володіння купленим
нерухомим майном позивач, як його
власник, провела ремонт житлового
будинку, а також знесла вбиральню,
зазначену в договорі купівлі-продажу
літерою Г, як таку, що знаходилася в
аварійному стані, а на її місті
побудувала нову вбиральню, також
знесла аварійну прибудову до літньої
кухні, зазначену в договору літерою б і
аварійний сарай літера в 1, та
побудувала навіс.

У вересні 2014 року позивач вирішила
на власний розсуд розпорядитися даним
нерухомим майном і за консультацією з
приводу цього звернулася до приватного
нотаріуса Зіньківського районного
нотаріального округу Полтавської
області ОСОБА_4, оглянувши наданий
позивачем договір купівлі-продажу
будинковолодіння за реєстровим № Н-84
нотаріусповідомила їй, що договір
купівлі-продажу № Н-84 від 11 грудня 2001
року, посвідчений на Українській
універсальній біржі суперечить
вимогам ст. 657 ЦК України, а саме:

Згідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимог закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Нотаріус пояснила позивачу, що
укладений нею договір купівлі-продажу
нерухомого майна недійсний, його
дійсність потрібно визнавати в
судовому порядку і право власності
позивача на куплене нею нерухоме майно,
яке знаходиться в будинковолодінні за
АДРЕСА_1, теж потрібно визнавати в
судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, суд
може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

На час укладення договору
купівлі-продажу житлового будинку за
АДРЕСА_1 між позивачем ОСОБА_1 і
відповідачем ОСОБА_2, укладеного і
посвідченого 11 грудня 2001 року на
Українській універсальній біржі діяв
Закон України «Про товарну біржу».

Стаття 9 Закону передбачала, що член
товарної біржі має право сам або через
свого представника здійснювати
біржові операції на біржі.

Статтею 15 даного Закону передбачалося,
що біржовою операцією визнається
угода, що відповідає сукупності
зазначених нижче умов:

а) якщо вона являє собою
купівлю-продаж, поставку, та обмін
товарів, допущених до обігу на товарній
біржі;

б) якщо її учасниками є члени біржі;

в) якщо вона подана до реєстрації та
зареєстрована на біржі не пізніше
наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з
моменту її реєстрації на біржі.

Біржові операції дозволяється
здійснювати тільки членам біржі або
брокерам.

Таким чином продавець ОСОБА_2 і
покупець ОСОБА_1, як сторони договору,
домовилися щодо усіх істотних умов
договору купівлі-продажу житлового
будинку, відбулося повне виконання
договору, його державна реєстрація в
Полтавському бюро технічної
інвентаризації таподальші дії
позивача по володінню купленим нею
нерухомим майном.

27 серпня 2014 року на замовлення позивача
в ПП Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор» був
виготовлений новий технічний паспорт
на садибний житловий будинок за
АДРЕСА_1, в розділі «Характеристика
будинків, господарських будівель»
якого перелічене нерухоме майно, яке на
даний час знаходиться в даному
будинковолодінні, а саме:житловий
будинок А-1, літня кухня Б, сарай б, сарай
В, навіс в, навіс в 2, вбиральня Д, навіс
Ж, огорожа № 1. В цьому ж розділі
зазначена вартість вище переліченого
нерухомого майна, яка становить 72066
гривень.

У довідці ПП Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор» від
08.09.2014 року № 7662 зазначено, що згідно
технічного паспорту станом на 27.08.2014
року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1
відповідає наступним характеристикам:

Житловий будинок літ. А-1 загальною
площею 58,1 кв. м., житловою площею 21,7
кв.м.. Господарські будівлі та споруди:
Літня кухня літ. Б, сарай літ. б, сарай
літ. В, навіс літ. в, навіс літ. в 2,
вбиральня літ. Д, навіс літ. Ж, огорожа №
1.

Загальна та житлова площі по житловому
будинку змінилися в зв»язку з заміною
кухонного вогнища та уточнення
лінійних розмірів; збудовано вбиральню
літ. Д, навіс літ. Ж, що не являється
самочинним будівництвом, згідно
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об»єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного Комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 127 від 24.05.2001 року зі змінами.

Раніше літня кухня літ. Б та сарай літ. б
були зазначені як літня кухня літ. Б, б;
сарай літ. В, навіс літ. в, навіс літ. в 2 -
як сарай літ. В, в, в 2. Вбиральню літ. Г та
сарай літ. б знищено.

Згідно довідки Опішнянської селищної
ради Зіньківського району від 22.09.2014
року № 2011 вищезазначений садибний
житловий будинок розміщений на
земельній ділянці площею 0,4000 гектара, в
тому числі: 0,2500 гектара для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та0,1500
гектара для ведення особистого
селянського господарства, яка не
приватизована та перебуває у
комунальній власності Опішнянської
селищної радиЗіньківського району
Полтавської області.

Таким чином, на підставі
вищезазначеного договору
купівлі-продажу житлового будинку,
укладеного і посвідченого 11 грудня 2001
року на Українській універсальній
біржі, відповідно до чинного на день
укладення і посвідчення даної угоди
законодавства України, позивач
фактично набула право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами за АДРЕСА_1.А
відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог позивача ОСОБА_1 про
визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку, укладеного і
посвідченого 11 грудня 2001 року на
Українській універсальній біржі,
таким, що відбувся і дійсним, та
визнання її права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами за АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 220, 328, 392 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати таким, що відбувся і дійсним
договір купівлі-продажу, реєстровий №
Н-84 від 11 грудня 2001 року,
будинковолодіння за АДРЕСА_1, укладений
між членом біржі ОСОБА_2, як продавцем, і
членом біржі ОСОБА_1, як покупцем,
згідно біржових торгів на Українській
універсальній біржі, посвідчений 11
грудня 2001року на Українській
універсальній біржі, зареєстрований 21
грудня 2001 року Полтавським бюро
технічної інвентаризації в реєстрову
книгу № 1, за реєстровим № 93.

Визнати за позивачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
нерухоме майно, яке знаходиться в
будинковолодінні за АДРЕСА_1, яке
позначене на плані земельної ділянки
технічного паспорта на садибний
житловий будинок, виготовленого ПП
Полтавське бюро технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»
станом на 27 серпня 2014 року,
відповідними літерами, цифрами і
знаками, а саме: житловий будинок А-1,
літню кухню Б, сарай б, сарай В, навіс в,
навіс в 2, вбиральню Д, навіс Ж, огорожу
№ 1.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його
проголошення, апеляційна скарга
апеляційному суду подається через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване рішення.

СуддяМ. І. Дігтяр