Справа № 727/3717/14-ц
Провадження № 2/727/1088/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого
судді: Яреми Л.В.

при секретарі:
Гуцул Т.В.

за участю
представника позивача - ОСОБА_1

за участю
представника третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернівці справу
за позовом ОСОБА_3 до виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування рішення
органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до відповідача виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасування рішення
органу місцевого самоврядування.

Посилається на те, що рішенням
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 10 вересня 2013 року №
479/15 надано висновок про доцільність
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю ОСОБА_4 Зазначає, що 14 січня 2009
року між ними було укладено шлюб, під
час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась
донька - ОСОБА_5. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року скасовано
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 07 червня 2012
року та залишено в силі рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 28 березня 2012 року, яким
шлюб було розірвано. З моменту
народження його доньки, вони
проживають в Італії у м. Венеція.

Минулого року його колишня
дружина звернулася до органу опіки і
піклування Чернівецької міської ради
із заявою про надання висновку щодо
визначення місця проживання спільної
доньки ОСОБА_5 разом із нею. 31 жовтня 2012
року органом опіки і піклування
Чернівецької міської ради надано
відповідь про неможливість надання
такого висновку через те, що дитина
фактично проживає в м. Венеція,
відповідно до вимог п. 72 Постанови
Кабінету Міністрів України № 886 від
24.09.2008 року «Питання діяльності органів
опіки та піклування, пов'язані із
захистом прав дитини» для розв'язання
спору, що виник між батьками щодо
визначення місця проживання дитини,
один із батьків подає відповідні
документи службі у справах дітей за
місцем проживання дитини.

Посилається на те, що в
провадженні апеляційного суду
Чернівецької області перебувала
цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до
нього про визначення місця проживання
дитини. В результаті розгляду даної
справи, Апеляційний суд Чернівецької
області, звернувся із поданням до
органу опіки та піклування
Чернівецької міської ради щодо надання
висновку про визначення місця
проживання його малолітньої дитини
ОСОБА_5. 28 серпня 2013 року, органом опіки
та піклування було надано до
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради для прийняття
відповідного рішення проект висновку
про доцільність проживання дитини
разом із матір'ю ОСОБА_4

30 серпня 2013 року, його
представником, на адресу відповідача
було подано заяву із клопотанням
повідомлення про місце та час розгляду
питання затвердження даного висновку,
однак відповідач проігнорував дану
заяву, не повідомив про час і місце
розгляду даного питання та прийняв
оскаржуване рішення.

Вказує, що органу опіки і
піклування Чернівецької міської ради
були надані документи, які свідчать про
те, що ОСОБА_5 проживала і проживає в
АДРЕСА_1. В цьому ж місті вона відвідує
дитячий садок.

Просить визнати протиправним
рішення Чернівецької міської ради № 479
/15 від 10 вересня 2013 року в частині
надання суду висновку про доцільність
місця проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_4 та
скасувати його.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та ОСОБА_1
позовні вимоги позивача підтримали
повністю, просили позов задовільнити.

Представник відповідача
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради - Никитенко І.Л. позовні
вимоги не визнала, просила в позові
відмовити за безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_4 - заперечувала з
приводу задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - ОСОБА_2
з приводу задоволення позовних вимог
заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом.

Статтею 19 Сімейного кодексу України
передбачено участь органу опіки та
піклування у захисті сімейних прав та
інтересів.

При розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування ( частина 4).

Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи ( частина 5).

Судом встановлено, що 14 січня 2009 року
між позивачем ОСОБА_3 та третьою
особою ОСОБА_4 було укладено шлюб, який
рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 28 березня 2012 року
було розірвано.

Від проживання в шлюбі у м. Венеція
Італії, у сторін народилась донька
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є громадянкою
України, що підтверджується довідкою
Генерального консульства України в
Мілані від 08.07.2011 року ( а.с.65).

ОСОБА_3 проживає на території Італії,
громадянином якої не являється, разом з
малолітньою донькою ОСОБА_5, у квартирі
співмешканця матері позивача.

ОСОБА_4 повернулась в Україну без
доньки, оскільки ОСОБА_3 не надав їй
дозволу на виїзд дитини та відповідних
документів. Через перешкоди у
спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 у березні
2012 року звернулась до Служби у справах
дітей Чернівецької міської ради для
надання висновку про доцільність
проживання малолітньої ОСОБА_5 з мамою.

24.10.2012 року комісією з питань захисту
прав дитини було ухвалено рішення про
зняття її заяви з розгляду, у зв'язку з
тим, що дитина проживає в Італії.

Після чого ОСОБА_4 звернулась в
Генеральне консульство України в
Італії про роз'яснення можливості
розгляду її заяви щодо визначення
місця проживання дитини.

З листа Генерального консула Картиш
А.А. Генерального консульства України
в Мілані на звернення представника
ОСОБА_4- ОСОБА_2 від 12.11.2012 р. за
№61227/17-540-1351 вбачається, що перевіркою в
базах даних виявлено було, що ОСОБА_4
разом з донькою ОСОБА_5 знаходяться на
тимчасовому консульському обліку в
ГКУ в Мілані, термін дії якого
закінчується 17.11.2012 р. З даної
відповіді також вбачається, що ОСОБА_3
на консульському обліку не перебував і
не перебуває та з будь-яких питань до
консульства не звертався. Вважають, що
за таких обставин заяву ОСОБА_4 про
визначення місця проживання її дитини
має прийняти і відповідно розглянути
орган опіки та піклування за місцем
постійного проживання ( реєстраційного
обліку) батьків в Україні ( а.с.62).

Відповідно до довідки-виписки з
домової книги про склад сім'ї та
прописку ЖБК №72 від 04.09.2013 року за №294,
ОСОБА_5 зареєстрована з12.07. 2011 року, а її
мати ОСОБА_4 з 18.06.1997 року за адресою
АДРЕСА_2

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 20 травня 2013 року,
яке залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 25 вересня 2013 року,
задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання дитини,
визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом
з мамою - ОСОБА_4, зобов'язано ОСОБА_3
передати малолітню ОСОБА_5 - ОСОБА_4

Як встановлено судом, ОСОБА_5 є
громадянкою України, яка проживає з
батьком ОСОБА_3, який не має власного
житла на території республіки Італії, у
співмешканця його матері. Позивачка з
поважних причин залишила дочку ОСОБА_5
з відповідачем в Італії і поїхала на
Україну, щоб підтримати свого сина,
який захворів, а дочку не брала з собою
тому, що цьому перешкоджав відповідач.

Як вбачається із протоколу №14
засідання комісії з питань захисту
прав дитини від 28.08.2013 року, де
розглядалося питання щодо надання
висновку до суду про визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, було ухвалено рішення
готувати висновок до суду щодо
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_5 з матір'ю ОСОБА_4 (
а.с.63-64).

Комісія з питань захисту прав дитини
(далі - комісія) є
консультативно-дорадчим органом, що
утворюється головою районної, районної
у м. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради.
Основним завданням комісії є сприяння
забезпеченню реалізації прав дитини на
життя, охорону здоров'я, освіту,
соціальний захист, сімейне виховання
та всебічний розвиток.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №866 від 24 вересня 2008
року «Питання діяльності органів опіки
та піклування, пов'язаної із захистом
прав дитини» органами опіки та
піклування є районні, районні у місті
Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад ( далі органи опіки та
піклування), які відповідно до
законодавства, провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Згідно пункту 72 Постанови Кабінету
Міністрів України №866 від 24 вересня 2008
року «Питання діяльності органів опіки
та піклування, пов'язаної із захистом
прав дитини», для розв'язання спору, що
виник між батьками, щодо визначення
місця проживання дитини, один з батьків
подає службі у справах дітей за місцем
проживання дитини заяву, копію
паспорта, довідку з місця реєстрації
(проживання), копію свідоцтва про
укладення або розірвання шлюбу (у разі
наявності), копію свідоцтва про
народження дитини, довідку з місця
навчання, виховання дитини, довідку про
сплату аліментів (у разі наявності). Під
час розв'язання спорів між батьками
щодо визначення місця проживання
дитини служба у справах дітей має
захищати інтереси дитини з урахуванням
рівних прав та обов'язків матері та
батька щодо дитини. Працівник служби у
справах дітей проводить бесіду з
батьками та відвідує їх за місцем
проживання, про що складає акт
обстеження житлово-побутових умов за
формою згідно з додатком 9. Під час
вирішення питання щодо визначення
місця проживання дитини береться до
уваги ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
стан здоров'я дитини та інші обставини,
що мають істотне значення. Місце
проживання дитини не може бути
визначене з тим із батьків, який не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або вживає
наркотичні засоби, своєю поведінкою
може зашкодити здоров'ю та розвитку
дитини. Після обстеження
житлово-побутових умов, проведення
бесіди з батьками та дитиною служба у
справах дітей складає висновок про
визначення місця проживання дитини і
подає його органу опіки та піклування
для прийняття відповідного рішення.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецького міської ради від 10
вересня 2013 року №479/15 надано висновок
про доцільність визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_4, не
порушуючи права батька ОСОБА_3 брати
участь у вихованні та спілкуванні з
дитиною.

Оскаржуване рішення в частині надання
суду висновку органу опіки та
піклування про доцільність місця
проживання малолітньої ОСОБА_5 з
матір'ю, який був наданий з ініціативи
суду, носить лише рекомендаційний
характер та підлягає оцінці поряд з
іншими доказами у справі.

Судом встановлено, що розгляд комісією
з питань захисту прав дитини
Чернівецької міської ради питання
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_5 відбувався за
зверненням Апеляційного суду
Чернівецької області, у зв'язку з
розглядом цивільної справи за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця
проживання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, орган опіки та
піклування в межах своїх повноважень
об'єктивно та в цілому дослідив всі
обставини, що мають істотне значення
для вирішення спору щодо місця
проживання дитини та прийняв законне
рішення, не порушивши при цьому
встановлений законом порядок такого
розгляду та за наявності достатніх
матеріалів, що дозволяли надати органу
опіки та піклування висновок.

У судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження доводи позивача ОСОБА_3
щодо порушень відповідачем вимог
процедурного характеру та прийняття
рішення за межами територіальної
компетенції.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_3 є безпідставні, а тому в
позові ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Чернівецької міської ради, про
визнання протиправним та скасуванні
рішення Чернівецької міської ради
№479/15 від 10 вересня 2013 року в частині
надання суду висновку про доцільність
місця проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_4 слід
відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.17, 29
ЦК України, ст.ст. 7, 17, 19, 160, 161, 162
Сімейного кодексу України, ст.ст. 34, 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 15
Закону України «Про охорону
дитинства», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
третя особа на стороні відповідача без
самостійних вимог - ОСОБА_4 про визнання
протиправним та скасуванні рішення
Чернівецької міської ради №479/15 від 10
вересня 2013 року в частині надання суду
висновку про доцільність місця
проживання малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_4,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Шевченківський районний
суд м.Чернівці шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Л.В.ЯРЕМА