Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №2-3037/11
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ
„Промислово-інвестиційний банк" в
особі філії „Відділення ПАТ
„Промінвестбанк" в м.Житомирі (третя
особа ОСОБА_2) про стягнення збитків у
зв'язку з неповерненням банківського
вкладу та зобов'язання перерахувати
кошти

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського
міськрайонного суду від 22 вересня 2014
року,

встановила:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просив
стягнути з ПАТ
„Промислово-інвестиційний банк" 273829
грн.47 коп. збитків та зобов'язати
відповідача перерахувати на його
рахунок кошти, а також стягнути 30000грн.
на відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування позову зазначив, що ним
були відкриті депозитні вклади Аа-24 та
Аа-18 в Коростенському безбалансовому
відділенні філії „Відділення ПАТ
„Промінвестбанк" в м.Житомирі, на яких
знаходились належні йому та дружині
ОСОБА_2 кошти в розмірі 273829грн.47коп.
Наприкінці вересня 2011 року йому стало
відомо про відсутність коштів на цих
рахунках. Вважає, що банк незаконно в
односторонньому порядку розірвав
договори і списав кошти. Під час
розгляду справи збільшив розмір
позовних вимог і просив стягнути з
відповідача депозитні вклади з
відсотками, інфляційними та пенею в
сумі 503732грн.07коп.(а.с.205-207).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 липня 2013 року
скасовані рішення Коростенського
міськрайонного суду від 18 вересня 2012
року та ухвала апеляційного суду
Житомирської області від 12 листопада
2012 року в частині позовних вимог про
стягнення збитків зобов'язання
перерахувати кошти, справа у цій
частині передана на новий розгляд до
суду першої інстанції. В частині
відмови у позові про відшкодування
моральної шкоди судові рішення
залишені без змін.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду від 22 вересня 2014
року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права. Зокрема,
посилається на те, що довів факт
належного звернення до відповідача із
вимогою про повернення депозитних
коштів.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 08 жовтня 2008 року між
сторонами були укладені договори
банківських вкладів „Активний
вкладник" Аа-24 та Аа-18, відповідно до
яких ОСОБА_1, поклав на депозит банку
грошові кошти строком на 36 місяців (до 08
жовтня 2011 року) під 16 відсотків річних.

19 вересня 2011 року на виконання
програми, затвердженої розпорядженням
члена правління банку від 07 вересня 2011
року №21/24-5, кошти були списані з
рахунків позивача і переведені до
Центрального відділення ПАТ
„Промінвестбанк" (а.с.45-46, 11-14, 202-204).
Вказаним розпорядженням з метою
міграції до нової банківської системи
„Flexcube" керуючих філіями зобов'язано до
21 вересня 2011 року відкрити аналітичні
рахунки на балансовому рахунку 2909 для
перенесення залишків та нарахованих
відсотків по мігрованих депозитах.
Міграція депозитів не є розірванням
договору банківського вкладу. У
відповіді позивачу від 12.12.2011 року
відповідач підтвердив, що укладені з
ним договори банківських вкладів
обліковуються у ПАТ „Промінвестбанк"
(а.с.20).

20 вересня 2011 року завідуючий
безбалансовим відділенням у
м.Коростень ОСОБА_1 подав на ім'я
директора філії „Відділення ПАТ
„Промінвестбанк" в м.Житомирі заяву
про повернення коштів в зв'язку з
незаконним зняттям коштів з депозитних
рахунків, а 10 жовтня 2011 року - заяву про
повернення коштів у зв'язку і
закінченням строку дії договору
банківського вкладу (а.с.18,19).

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 07 жовтня 2011
року накладено арешт на кошти позивача
на депозитних рахунках Аа-24 та Аа-18
(а.с.21). 02 листопада 2011 року набрало
законної сили рішення суду у справі за
позовом ПАТ „Промислово-інвестиційний
банк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу по
кредиту, при примусовому виконанні
якого кошти з депозитних рахунків були
спрямовані на погашення боргу (а.с.197-201).

Відповідно до ст.ст.1058,1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад),
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти до
неї на умовах та в порядку,
встановлених договором. За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника.

Як передбачено п.2.7 договорів
банківського вкладу Аа-24 та Аа-18 від 08
жовтня 2008 року, повернення всієї суми
депозиту або його частини до
закінчення терміну депозиту
здійснюється на підставі заяви
вкладника, оформленої в установі банку
відповідно до п.4.2.4 договору, після
отримання згоди Банку. Згідно п.4.2.4
договору у разі наміру дострокового
повернення депозиту або його частини
вкладник зобов'язаний повідомити про
це установу банку шляхом подання заяви
не пізніше ніж за два робочих дні до
дати повернення.

Суд першої інстанції оглянув в
судовому засіданні журнал реєстрації
вхідної кореспонденції філії
„Відділення ПАТ „Промінвестбанк" в
м.Житомирі, на ім'я директора якої за
твердженням позивача ним подана заява
від 20.09.2011 року, і встановив, що заява
завідуючого Коростенським
безбалансовим відділенням ОСОБА_1 від
20.09.2011 року в ньому не зареєстрована. У
журналі вихідної кореспонденції
Коростенського безбалансового
відділення під вихідним номером 416
зареєстровано кореспонденцію за
травень 2011 року.

Позивач не надав доказів про те, що він
20 вересня 2011 року згідно вимог пунктів
2.7 договорів отримав згоду банку на
дострокове повернення коштів і, як
вкладник, оформив в установі банку
заяву про видачу коштів. Подання заяви
про дострокове повернення коштів в
іншій спосіб і в іншому порядку, чим
визначено п.п. 2.7, 4.2.4 договорів
банківських вкладів, не передбачено
умовами цих договорів.

Оскільки до відповідача не надходила
заява позивача, яка б відповідала
умовам пунктів 2.7, 4.2.4 договорів
банківських вкладів від 08 жовтня 2011
року, суд першої інстанції зробив
правильний висновок, що у банку не
виникло обов'язку по достроковому
поверненню коштів.

На час подачі ОСОБА_1 заяви від 10.10.2011
року про видачу коштів в зв'язку із
закінченням строку дії договорів, на
кошти був накладений арешт ухвалою
суду від 07.10.2011 року, про що банк надав
позивачу письмову відповідь 12.10.2011
року.

Рішення ухвалено із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення
Коростенського міськрайонного суду
від 22 вересня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: Судді: