АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/9136/13-ц
Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1685/К/14
Доповідач Митрофанова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі : головуючого судді:
Митрофанової Л.В.

суддів:
Савіної Г.О., Чорнобука В.І.

при секретарі:
Шикер К.О.

за участі: позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, позивачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5;

представника Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" - Бугайової
Юлії Анатоліївни;

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" про визнання
виконавчого напису недійсним та таким,
що не підлягає виконанню, третя особа
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Криворізького міського
управління юстиції,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року позивачі звернулися з
позовом до приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, ПАТ "Укрсоцбанк", третя
особа Жовтневий відділ державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції про
визнання виконавчого напису недійсним
та таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовували
тим, що вище вказаний виконавчий напис
було вчинено з порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки
всупереч Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» відповідачем - ПАТ
«Укрсоцбанк» та нотаріусом при
вчиненні виконавчого напису було
порушено вимогу щодо направлення
останніми письмової вимоги про
усунення порушень умов кредитного
договору. Крім того нотаріусом при
вчиненні виконавчого напису було
порушено ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», за
якою нотаріус вчиняє виконавчі написи,
якщо подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку. При
цьому нотаріусом не було встановлено
факту безспірності заборгованості та
не враховано, що позивачами на протязі
усього часу сплачувалась
заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі
ставлять питання про скасування
рішення суду першої інстанції із
ухваленням нового рішення про
задоволення їх позовних вимог,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції при ухвалені рішення
допустив неповне з'ясування обставин
справи, зокрема судом не враховано, що
при вчиненні виконавчого напису
нотаріусом було порушено закон України
«Про нотаріат», не було перевірено
безспірності вимоги про стягнення
заборгованості, не враховано, що в
період часу 2008 - 2013 рік ними була
сплачена сума заборгованості понад
26122,52 доларів США та 23812 грн. 32 коп., не
враховано, що строк дії не закінчився, а
Банк продовжує приймати платежі за
кредитним договором та вимог про
дострокове його припинення не ставить.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції
встановлено, що 27 травня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(надалі Банк), правонаступником якого є
ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем ОСОБА_2
було укладено договір про надання
кредитних послуг, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 71000
тис. дол. США на строк до 26.05.2023 року, зі
сплатою за користування кредитними
коштами процентів та комісій в розмірі
та порядку, визначеному цим договором,
Додатковими угодам.

З метою забезпечення зазначеного
кредитного договору 27 травня 2008 року
між ОСОБА_2 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Банком
було укладено договір іпотеки, за яким
іпотекодавці ОСОБА_2 , ОСОБА_4, ОСОБА_5;
передали, а Банк прийняв в іпотеку -
належну останнім квартиру АДРЕСА_1 в
порядку та на умовах вказаного
договору іпотеки.

Приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 06
вересня 2012 року було вчинено
виконавчий напис, зареєстрований в
реєстрі за №2525, за яким звернуто
стягнення на квартиру , що належить на
праві приватної власності позивачам
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Згідно з вказаним виконавчим написом
за рахунок коштів від реалізації
вказаної квартири запропоновано
задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у
розмірі: 47205,93 доларів США поточна
заборгованість за кредитом, 2933,28
доларів США прострочена
заборгованість за кредитом, 282,42
доларів США поточна заборгованість за
відсотками, 12451,09 доларів США
прострочена заборгованість за
відсотками, 825,36 грн. пеня по
простроченому кредиту за відсотками,
16328,02 грн. пеня по простроченому кредиту
та відсоткам заборгованості , загальна
сума, що підлягає стягненню за
офіційним курсом НБУ складає 524 174,66 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивачів
суд першої інстанції керувався
вимогами Закону України «Про
нотаріат», Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
Україні, яка затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 03
березня 2004 року №20/5 та виходив з того,
що Банком було надано нотаріусу
документи, за якими стягнення
провадиться у безспірному порядку,
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом ОСОБА_7, який є предметом
спору, відповідає вимогам
законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 87 Закону України "Про
нотаріат" для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 282 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій,
затвердженої наказом №20/5 від 03 березня
2004 року (яка діяла на момент вчинення
виконавчого напису нотаріусу, далі
Інструкція), перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
за № 1172 (далі Постанова).

У п. 1 вказаної Постанови зазначено, що
до таких документів відносяться
нотаріально посвідчені угоди, що
передбачають сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно.

Безспірність документу, відповідно до
якого вчиняється виконавчий напис,
перевіряється наступним чином: боржник
повинен бути повідомлений не менш, ніж
за 30 днів до вчинення виконавчого
напису про порушення кредитних
зобов'язань та ліквідувати допущені
порушення чи оскаржити виставлену
вимогу у судовому порядку або
виставити заперечення кредитору. Якщо
жодна із цих дій не виконана,
заборгованість вважається безспірною.

Згідно з п. 284 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріус
вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Пунктом 283 вказаної Інструкції
передбачено, що для вчинення
виконавчого напису стягувачем або
уповноваженим представником нотаріусу
подається заява, у якій, зокрема, має
бути зазначено: відомості про
найменування і адресу стягувача та
боржника; дата та місце народження
боржника - фізичної особи, місце його
роботи; номери рахунків у банках,
кредитних установах, код в ЄДРПОУ для
юридичної особи; строк, за який має
провадитися стягнення; інформація щодо
суми, яка підлягає стягненню, або
предметів, що підлягатимуть
витребуванню, включаючи пеню, штрафи,
проценти тощо. Заява може містити також
іншу інформацію, необхідну для
вчинення виконавчого напису.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що
при вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів.

Вище вказаними приписами
законодавства встановлено, що нотаріус
під час вчинення виконавчого напису
про звернення стягнення на предмет
іпотеки не перевіряє можливість спору
між сторонами щодо кредитної
заборгованості, не встановлює права та
обов'язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається із матеріалів справи
приватному нотаріусу для вчинення
виконавчого напису відповідачем, в
підтвердження наявності
заборгованості, було подано всі
необхідні документи, а саме: кредитний
договір, договір іпотеки з додатками;
розрахунок заборгованості, заява Банку
про вчинення виконавчого напису;
вимога до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
сплату суми заборгованості за кредитом
та відсотками з повідомленням боржника
та іпотекодавця про невиконання
зобов'язань за кредитним договором та
про можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки; повідомлення про
вручення поштових повідомлень.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що банком було надано нотаріусу
документи, за якими стягнення
провадиться у безспірному порядку, а
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом відповідає вимогам
законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що
при вчиненні виконавчого напису
нотаріусом було порушено закон України
«Про нотаріат» є безпідставними,
оскільки нотаріуси, відповідно до
вимог ст.. 87 Закону України « Про
нотаріат» та п. 282 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами Україні, для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. На виконання вимог вказаного
Закону та Інструкції, без їх порушення,
приватним нотаріусом ОСОБА_7 було
вчинено виконавчий напис.

Не можуть бути підставою для
скасування рішення суду доводи
апеляційної скарги про те, що не було
перевірено безспірності вимоги про
стягнення заборгованості, не
враховано, що в період часу 2008 - 2013 рік
позивачами була сплачена сума
заборгованості понад 26122,52 доларів США
та 23812 грн. 32 коп., оскільки нотаріус під
час вчинення виконавчого напису про
звернення стягнення на предмет іпотеки
не перевіряє можливість спору між
сторонами щодо кредитної
заборгованості, не встановлює права та
обов'язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку.

Посилання позивачів в апеляційній
скарзі на те, що вони не отримували нві
від банку, ні від нотаріуса письмової
вимоги про порушення кредитних
зобов'язань, спростовується
матеріалами справи, а саме листом -
вимогою Банку від 13.09.2011 року (а.с. 233),
яка позивачами особисто отримана,
згідно поштових повідомлень.

Тобто безспірність документу,
відповідно до якого вчиняється
виконавчий напис, була перевірена
належним чином шляхом повідомлення
боржників, не менш ніж за 30 днів до
вчинення виконавчого напису, про
порушення кредитних зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом не враховано, що строк дії
кредитного договору не закінчився, а
Банк продовжує приймати платежі за
кредитним договором та вимог про
дострокове його припинення не ставить
не можуть бути підставою для
скасування законного рішення, оскільки
вчиненням виконавчого напису Банк
реалізував своє право на захист свого
цивільного права відповідно до умов
кредитного договору та іпотечного
договору.

Отже, на думку колегії суддів,
вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону, а
тому, підстав, для скасування рішення
суду немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 23 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: