Справа №345/2186/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Гавриленко В.Г.,

секретаря судового засідання
Бандура Г.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» про повернення незаконно
отриманих відсотків за користування
споживчим кредитом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищенаведеним позовом, стверджуючи, що
05.08.2008 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк»
був укладений кредитний договір
№700003463, відповідно до умов якого банк
надав йому кредит в сумі 9454,95 доларів
США на споживні цілі, а саме для
придбання автотранспортного засобу, із
сплатою 13,5 % річних за користування
кредитними коштами та погашенням
кредиту згідно графіку із кінцевим
терміном погашення до 06.02.2015 року.

08.08.2008 року він одержав від відповідача
лист про зміну розміру відсоткової
ставки до 16,5% річних з 01.09.2008 року у
зв'язку із зміною ситуації на
фінансовому ринку та новий графік
погашення до кредитного договору.

Позивач вважає, що відповідач
неправомірно в односторонньому
порядку підвищив відсоткову ставку та
незаконно отримав 630,26 доларів США, що
згідно офіційного курсу НБУ складає
7563,12 грн.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, ствердив, що
дії банку відповідали вимогам чинного
законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

ЗАТ «Альфа - Банк» та ОСОБА_1 05.02.2008 року
уклали кредитний договір №700003463,
згідно умов якого банк надав ОСОБА_1
кредит в розмірі 9454,95 доларів США для
придбання транспортного засобу із
сплатою 13,5% річних. Дата остаточного
повернення кредиту - 06.02.2015 року. Згідно
п.2.8 Договору платежі з повернення
кредиту та сплати процентів за його
користування здійснюються щомісячно
рівними частинами відповідно до
Графіку платежів та розрахунку
сукупної вартості споживчого кредиту
та реальної процентної ставки, з
урахуванням вартості всіх супутніх
послуг, який є Додатком №1 до договору
та його невід'ємною частиною, в порядку
та на умовах, визначених цим Договором.
(а.с.6-8). Крім того, як зазначається в
Договорі, підпис позичальника є також
письмовим підтвердженням того, що
Позичальник в письмовій формі
ознайомлений з Загальними умовами
кредитування фізичних осіб ЗАТ
«Альфа-Банк», затвердженими наказом
ЗАТ «Альфа-Банк» від 14 січня 2008 року №30,
які йому роз'яснені і зрозумілі та з
якими він згодний.

Згідно п.6.2. Загальних умов
кредитування фізичних осіб банк має
право змінити розмір процентів за
користування кредитом в разі зміни
ситуації на світових фінансових ринках
або на фінансовому ринку України. Про
зміну розміру процентної ставки по
кредиту та внесення у зв'язку з цим змін
в Додаток №1 до Договору банк
повідомляє Позичальника за 7 днів до
моменту настання таких змін шляхом
направлення рекомендованого листа на
адресу позичальника.

08.08.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк» надіслав
відповідачу повідомлення про
підвищення відсоткової ставки по
вищезазначеному договору до 16,5% річних
з 01.09.2008 року у зв'язку із зміною
ситуації на фінансовому ринку, та надав
нову редакцію Додатку №1 до договору
(Графік погашення заборгованості)
(а.с.9-10).

Судом також встановлено, що датою зміни
розміру процентів за кредитним
договором банком визначено 1 вересня 2008
року, про таку зміну банк повідомив
позивача 08.08.2008 року, тобто до дати
зміни розміру процентів. Даний факт
позивачем не оспорюється. Також
позивач зазначив, що з 01.09.2008 року по
06.05.2014 року сплачував відсотки за
користування кредитом в розмірі 16,5%.

У відповідності до ст.626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох сторін, спрямована
на встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.651 Цивільного кодексу України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні,
свої зобов'язання за кредитним
договором Банк виконав в повному
обсязі, надавши позивачу, ОСОБА_1,
кредитні кошти в розмірі та в порядку,
передбаченому договором №700003463 від
05.02.2008 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Також суд приходить до висновку, що
зміна відсоткової ставки за
ініціативою відповідача не суперечить
вимогам ч.2, 3 ст.1056-1 ЦК України, оскільки
положення, яким закріплено, що
фіксована процентна ставка є незмінною
протягом усього строку кредитного
договору, встановлений договором
фіксований розмір процентної ставки не
може бути збільшено банком в
односторонньому порядку, умова щодо
права банку в односторонньому порядку
змінювати розмір фіксованої
процентної ставки в односторонньому
порядку є нікчемною, було внесено до
Цивільного кодексу України 12.12.2008 року.
Оскільки кредитний договір укладено
05.02.2008 року, відсоткова ставка була
змінена банком у відповідності до умов
кредитного договору з 01.09.2008 року, про
що позивач був належним чином
повідомлений 08.08.2008 року, то, керуючись
ч.1 ст.5 ЦК України, ст.1056-1 ЦК України не
регулює відносини, що виникли між
сторонами по справі, оскільки вони
виникли до моменту набрання чинності
Законом України №661-VI та доповнення ЦК
України статтею 1056-1.

З урахуванням наведеного суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживачі звільняються від сплати
державного мита за позовами, що
пов'язані з порушенням їх прав. Однак,
оскільки суд дійшов висновку про
безпідставність позовних вимог, з
позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп.
судового збору в користь держави.

На підставі наведеного, ст.ст. 5 ч.1, 60, 509,
526, 527, 530, 620, 626, 651, 1049, 1054 ЦК України,
керуючись ст. 209, 214-215, 224-226 ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про повернення незаконно
отриманих відсотків за користування
споживчим кредитом відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, в користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня тримання копії рішення.

Суддя