22-ц/775/1268/2014(м)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів
Ткаченко Т.Б.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 23 липня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
про стягнення компенсації за не
отримане лікувально-профілактичне
харчування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 23
липня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, який просив скаргу
задовольнити, пояснення представника
публічного акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
Чайкіної К.О., яка просила залишити
рішення суду без змін, вивчивши
письмові матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно із ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач працював на посаді, яка
не передбачає видачу безкоштовного
лікувально-профілактичного
харчування.

Цей висновок суду є правильним, таким,
що відповідає встановленим обставинам
справи та положенням закону.

Відповідно до положень ст. 166 КЗпП
України на роботах з шкідливими
умовами праці працівникам видаються
безплатно за встановленими нормами
молоко або інші рівноцінні харчові
продукти. На роботах з особливо
шкідливими умовами праці надається
безплатно за встановленими нормами
лікувально-профілактичне харчування.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 працював з
25 березня 2009 року по 29 травня 2012 року
дверевим коксових пічок публічного
акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь».

Нині питання безоплатної видачі
працівникам
лікувально-профілактичного харчування
у зв'язку з особливо шкідливими умовами
праці регулюється постановою
Держкомпраці СРСР та Президії ВЦРПС
від 07 січня 1977 року № 4/П-1 про
затвердження Правил безкоштовної
видачі лікувально-профілактичного
харчування, та є чинною на території
України в частині, що не суперечить
Конституції і законам України.

Цими правилами визначений перелік
виробництв, професій та посад, робота в
яких дає право на безоплатне отримання
лікувально-профілактичного харчування
в зв'язку з особливо шкідливими умовами
праці до яких посада дверевого
коксових пічок не належить.

Посилання позивача на лист начальника
головного управління промисловості та
розвитку інфраструктури Донецької
обласної державної адміністрації від 08
жовтня 2010 року № 1.12 с-719 не є підставою
для задоволення позову, оскільки хоча
професія дверевого за результатами
атестації робочого місця і відноситься
до професій з особливо шкідливими,
особливо небезпечними та особливо
важкими умовами праці, проте до
вищезгаданого переліку не включена, а
відтак право на отримання позивачем
безоплатного
лікувально-профілактичного харчування
законом не передбачено.

Роботодавець може за власної
ініціативи та власним коштом
забезпечувати працівників гарячими
обідами та іншим необов'язковим
харчуванням у межах соціального
пакету. Оплата вартості такого
харчування може провадитися
роботодавцем повністю або частково. У
такому разі харчування провадиться за
домовленістю сторін, що має
обумовлюватися колективним договором
або іншими документами (угода, трудовий
договір) та розпорядчими документами
(наказ, розпорядження), але належних та
допустимих доказів цьому позивачем
суду не надано.

Не надано таких доказів і апеляційному
суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 23
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді