АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа № 22-ц-вп/796/806/2014
УХВАЛА

21 жовтня 2014 року

м. Київ.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
Желепа О.В., розглянувши клопотання
ОСОБА_1 про визначення підсудності
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

17.10.2014 року до Апеляційного суду м.
Києва надійшли матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

В тексті позовної заяви також
міститься клопотання про визначення
підсудності в даній справі на підставі
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України».

Ознайомившись зі змістом клопотання
про визначення підсудності, викладене
в позовній заяві, та проаналізувавши
наведені в ньому доводи, вбачається, що
клопотання не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 107 Цивільного
процесуального кодексу України усі
справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам, та
забезпечити розгляд:

цивільних справ, підсудних місцевим
загальним судам, розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя, - місцевими
загальними судами міста Києва, що
визначаються Апеляційним судом міста
Києва.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позов пред'явлений до відповідача про
розірвання шлюбу.

Згідно із ст. 109 ЦПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Також, ч. 2 ст. 110 ЦПК України
передбачено, що позови про розірвання
шлюбу можуть пред'являтися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача також у разі, якщо
на його утриманні є малолітні або
неповнолітні діти або якщо він не може
за станом здоров'я чи з інших поважних
причин виїхати до місця проживання
відповідача. За домовленістю подружжя
справа може розглядатися за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування будь-кого з них.

Так, зі змісту позовної заяви в якій
заявник, також просить визначити
підсудність на підставі Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», неможливо встановити, що
відповідачка зареєстрована на
тимчасово окупованій території
України, оскільки на підтвердження
даних обставин заявником не надано
жодних доказів, а лише зазначено адресу
проживання відповідача.

Крім того, заявником не зазначено та не
надано доказів того, що у нього
відсутні докази на підтвердження місця
реєстрації відповідача або, що у нього
виникли труднощі в отриманні такої
інформації.

За таких обставин, Апеляційний суд м.
Києва позбавлений можливості
застосувати положення ст. 12 Закону
України «Про забезпечення прав і
свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» та визначити підсудність в
даній справі.

Про те, апеляційний суд роз'яснює
заявнику, що в разі наявності доказів
про місце реєстрації відповідача, він
не позбавлений можливості повторно
звернутись з клопотанням до
Апеляційного суду м. Києва про
визначення підсудності та додати такі
докази.

Крім того, заявнику роз'яснюється право
скористатись правилами альтернативної
підсудності в даній справі, а саме
положеннями ч. 2 ст. 110 ЦПК України,
оскільки у зв'язку з ситуацією, що
склалася, у позивача є поважні причини
для подання позовної заяви за його
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування.

Таким чином, підсумовуючи викладене,
Апеляційний суд м. Києва не має жодних
правових підстав для визначення
підсудності даної позовної заяви
місцевому загальному суду м. Києва.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», ст.ст. 3, 107-110 ЦПК
України, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про
визначення підсудності позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
відмовити.

Матеріали позовної заяви з додатками
повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Суддя: