Придніпровський районний суд
Провадження № 2-п/711/66/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого – судді Скляренко В.М.

при секретарі Бак М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву
ОСОБА_1 про скасування заочного рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 06 травня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 06.05.2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства “Укргазбанк”
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах якої діє
ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах
дітей Черкаської міської ради про
виселення позовні вимоги позивача - ПАТ
«Укрзгазбанк» задоволено, виселено
ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
відповідачка ОСОБА_1 01.10.2014 року
звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що вона про існування судового
рішення не знала, так як не отримувала
судових повісток та не була присутня у
судовому засіданні. Копію заочного
рішення отримала у Центральному
відділі ДВС Черкаського МУЮ 22.09.2014 року.
Також вказує, що, що докази на які вона
могла б посилатися, якби брала участь в
судовому засіданні, не були судом
враховані. Зокрема це те, що вона не
отримувала письмової вимоги банку про
добровільне виселення її та
неповнолітньої дитини з квартири та що
орган опіки та піклування не давав
письмової згоди на виселення чи зняття
з реєстраційного обліку
неповнолітньої дитини. Також вказує, що
судом не було враховано вимоги Закону
України «Про охорону дитинства» та
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей». А тому, просить скасувати
заочне рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 06.05.2014
року.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_3 – ОСОБА_4 заяву
підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача – ПАТ «Укргазбанк» - ОСОБА_5
заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення представник
відповідачки ОСОБА_3 – ОСОБА_4,
представник позивача ПАТ «Укргазбанк»
- ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
06.05.23014 року заочним рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства “Укргазбанк”
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах якої діє
ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах
дітей Черкаської міської ради про
виселення позовні вимоги позивача ПАТ
«Укрзгазбанк» задоволено, виселено
ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Копія заочного рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 06.05.2014 року була направлена
судом на адресу відповідачки ОСОБА_1
рекомендованим листом з повідомленням,
який повернувся до суду з відміткою «за
терміном зберігання».

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд
може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення: залишити заяву без
задоволення; скасувати заочне рішення
і призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Тобто зі змісту ст. 232 ЦПК України
випливає, що скасування заочного
рішення судом, що його хвалив, можливе у
випадку встановлення судом двох
обставин: відповідач не з’явився в
судове засідання, в якому ухвалено
заочне рішення, та не повідомив про
причини неявки з поважних причин;
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачка ОСОБА_1, яка також є
законним представником ОСОБА_2,
належним чином повідомлялася судом про
день, час та місце розгляду справи, що
стверджується поштовими
відправленнями направленими судом на
адресу відповідачки ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)
про виклик її до суду на 04.03.2014 року,
28.03.2014 року, 14.04.2014 року та 06.05.2014 року,
які повернулися на адресу суду з
відміткою «за терміном зберігання».
Тому 06.05.2014 року судом було прийняте
заочне рішення за наявними в
матеріалах справи доказами.

Крім того, відповідачка
ОСОБА_1 ні в заяві про перегляд
заочного рішення, а ні її представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні під час
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення не надали суду доказів щодо
наявності суттєвих обставин, які б
могли мати істотне значення для
правильного вирішення справи та які не
були враховані судом під час винесення
заочного рішення.

Посилання відповідачки
ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на те,
що ОСОБА_1 не отримувала письмової
вимоги Банку про необхідність
виселення з квартири спростовуються
матеріалами справи. Така письмова
вимога за вих. № 50909/3180 від 21.11.2013 року
направлялася Банком на адресу
відповідачки ОСОБА_1 (їй особисто та як
законному представнику неповнолітньої
ОСОБА_2О.) та повернулася на адресу
відправника з відміткою «за терміном
зберігання» (а.с. 19- 21).

Доводи відповідачки ОСОБА_1
та її представника ОСОБА_4 про те, що
Орган опіки та піклування не давав
письмової згоди на виселення чи зняття
з реєстраційного обліку
неповнолітньої дитини також не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки виселення
відповідачів з квартири проводилося в
судовому порядку і письмової згоди на
це Органу опіки та піклування не
потребується. Крім того, судом до
участі в даній справі в якості третьої
особи було притягнуто Службу у справах
дітей Черкаської міської ради,
представник якої – ОСОБА_6 брала участь
в судовому засіданні 06.05.2014 року, давала
пояснення стосовно виселення
неповнолітньої ОСОБА_2 та не
оскаржувала рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 06.05.204
року, яке було прийняте за результатами
розгляду справи.

А тому, враховуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про скасування заочного
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 06.05.2014 року.

Керуючись ст. ст. 224-233 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 06 травня 2014 року -
залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачці про право на
оскарження заочного рішення в
загальному порядку, встановленому
Цивільно-процесуальним кодексом
України.

Головуючий:
В.М. Скляренко