АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/8564/14 Справа №
202/5712/14-ц № 2/0202/4255/2014
інстанції - Бєсєда Г. В. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: КаратаєвоїЛ.О.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
16 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні та розпорядженні майном
шляхом повернення документів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном шляхом
повернення документів(а.с.3-4).

Позивач зазначав, що за договором
купівлі - продажу від 28.07.1997 року
придбав на товарній біржі
«Катеринославська» квартиру АДРЕСА_1,
право власності на яку зареєстровано
на його ім'я в КП «ДМБТІ»
Дніпропетровської обласної ради та
записано в реєстрову книгу №ХХХХVІ за
реєстровим №3.

Вказана квартира придбана в період
спільного проживання у шлюбі з
відповідачкою ОСОБА_4, з якою шлюб
розірвано 23 лютого 2010 року. Від шлюбу
мають повнолітню доньку ОСОБА_7, 1991 року
народження, яка в даний час проживає в
м.Києві.

Після розірвання шлюбу відповідачка
залишилася проживати в квартирі, він
проживає за іншою адресою. Документи на
квартиру, а саме: технічний паспорт на
квартиру та договір купівлі-продажу
квартири залишилися у відповідачки,
повернути зазначені документи остання
відмовляється.

Посилаючись на викладені обставини та
вказуючи на те, що відповідачка порушує
його права як власника квартири,
позивач просив усунути йому перешкоди
у здійсненні права користування та
розпорядження його майном шляхом
зобов'язання ОСОБА_4 повернути йому
технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1
та договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 28.03.1997 року, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на товарній біржі
«Катеринославська» за реєстровим
№081-Н.

Рішенням Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 16 липня 2014
року в задоволенні позову
відмовлено(а.с.27-29).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.97-99).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст.16 ЦК України особа,
законний інтерес або право якої
порушено, може скористатися способом
захисту із числа передбачених ст.16 ЦК з
урахуванням специфіки порушеного
права й характеру правопорушення.

Згідно ст.387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

За змістом ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 03 березня 1990 року, який
розірвано 23 лютого 2010 року(а.с.7,20).

В період перебування у зареєстрованому
шлюбі за договором купівлі-продажу від
28.07.1997 року, що укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на товарній біржі
«Катеринославська» за реєстровим
№081-Н, придбана квартира АДРЕСА_1, право
власності на яку зареєстровано в КП
«ДМБТІ» Дніпропетровської обласної
ради на ім'я ОСОБА_3 та записано в
реєстрову книгу №ХХХХVІ за реєстровим
№3(а.с.5,6).

Із довідки ЖБК №406 від 01.07.2014 року
вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
1991 року народження, донька сторін(а.с.18).

Як видно із справи, обгрунтовуючи
заявлені вимоги, ОСОБА_3, посилаючись на
положення ст.ст.387,391 ЦК України, які
передбачають право власника на
витребування майна із чужого
незаконного володіння та захист права
власності від порушень, не пов'язаних
із позбавленням володіння, зазначав, що
відповідачка, яка проживає в квартирі
АДРЕСА_1, де знаходяться технічний
паспорт та договір купівлі-продажу
квартири, порушує його права як
власника та створює перешкоди в
користуванні та розпорядженні майном,
а саме квартирою АДРЕСА_1.

Разом з тим, по справі встановлено, що
квартира АДРЕСА_1, де знаходяться
зазначені позивачем документи,
придбана в період шлюбу ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Доказів, які б свідчили про те,
що ОСОБА_4 незаконно володіє вказаними
документами та порушує таким чином
права та інтереси ОСОБА_3, перешкоджає
йому користуватись або розпоряджатись
вказаною квартирою, останній у порядку,
передбаченому ст.60 ЦПК України, не
надав.

Встановивши зазначені обставини, суд
прийшов до правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
на те, що саме він є власником вказаної
квартири, що ОСОБА_4 не була і не є
власником останньої, що суд порушив
норми Сімейного Кодексу України та що
ОСОБА_4 визнала факт знаходження
документів в квартирі, не можуть бути
взяті до уваги та бути підставою для
скасування судового рішення, оскільки
доказів, передбачених ст.ст.57,58 ЦПК
України, які б свідчили про порушення
ОСОБА_4 його прав щодо користування та
розпорядження квартирою та наявність
підстав для захисту прав у обраний
спосіб, ОСОБА_3 не надав.

Підстав для скасування судового
рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -
У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 16 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-