Справа № 369/4523/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.10.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_1 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивував тим, що у травні 2013 року між
нею та ОСОБА_3. від імені якого діяв
ОСОБА_1, укладений попередній договір.
За умовами даного договору вони у
майбутньому мають укласти договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. В
подальшому відповідач не виконав взяті
на себе зобов'язання та не укладає
договір купівлі-продажу. Вона свої
зобов'язання виконала, проживає в даній
квартирі, робить там за власні кошти
ремонт. Оскільки між сторонами було
досягнуто згоди по всіх істотних
умовах договору, вона сплатила кошти, а
відповідач передав їй кватиру в
користування, тому вважає, що набула
право власності відповідно до вимог
закону.

Просила суд визнати за нею право
власності на кватиру АДРЕСА_1.

При розгляді справи позивач уточнила
позовні вимоги в частині номеру
квартиру. Остаточно просила суд
визнати за нею право власності на
кватиру АДРЕСА_2

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала на
зазначених в позовній заяві обставинах
та підставах. Суду пояснила, що
відповідач по справі самоусунувся від
підписання договору купівлі-продажу,
позивачка проживає в кватирі, робить
ремонт за власні кошти, відповідач
жодних заперечень не має. Але на
укладення договору не з'являється.
Просила суд задоволити позов.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3
та третя особа ОСОБА_1 не з'явились. Про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Причини
неявки суду не повідомили. Клопотань
про відкладення розгляду справи до
суду не надходило.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову слід відмовити,
виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено,
що 29 травня 2013 року між ОСОБА_3, від
імені якого діяла ОСОБА_1, та ОСОБА_4
укладено попередній договір.

У п. 1 попереднього договору сторони
погодили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зобов'язуються у термін до 25 жовтня 2013
року укласти договір купівлі-продажу
квартири (основний договір) на умовах,
визначених цим договором.

П.2.2 визначено, що об'єктом є
двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Також між ОСОБА_3, від імені якого діяла
ОСОБА_1, та ОСОБА_4 було укладено
доповнення до попереднього договору
купівлі-продажу квартири від 29 травня
2013 року.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором чи
законом.

Умовами укладеного попереднього
договору передбачено відповідальність
сторін за не укладення основного
договору (п.13 договору).

Крім того, відповідно до ст.4 ЦПК
України здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних і юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За ст. 635 ЦК України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено
обмеження щодо строку (терміну), в який
має бути укладений основний договір на
підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не
встановлені попереднім договором,
погоджуються у порядку, встановленому
сторонами у попередньому договорі,
якщо такий порядок не встановлений
актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється
від укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Договір про наміри (протокол про наміри
тощо), якщо в ньому немає волевиявлення
сторін щодо надання йому сили
попереднього договору, не вважається
попереднім договором.

Позивач не надав суду доказів
укладення договору купівлі-продажу у
встановленому законом порядку.
Оскільки чинним законодавством не
передбачено визнання в судовому
порядку права власності на квартиру за
попереднім договором, у разі не
укладення основного договору на умовах
та в строк, визначений попереднім
договором, тому суд відмовляє в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа ОСОБА_1 про визнання права
власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич