Справа № 223/438/14-ц
Провадження № 2/223/334/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2014 року
м.Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької
області в складі: головуючого - судді
Жамбровського С.І., при секретарі
Соколовій Л.М., за участю представника
Державного підприємства
«Шахтоуправління «Південнодонбаська
№1» Білецького В.М., відповідачки
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Вугледарського міського суду цивільну
справу за позовною заявою Державного
підприємства «Шахтоуправління
«Південнодонбаська №1» до ОСОБА_2, про
визначення особи втратившою право
користування житловим приміщенням в
гуртожитку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Державне підприємство
«Шахтоуправління «Південнодонбаська
№1» звернувся до Вугледарського
міського суду з позовною заявою до
відповідачки ОСОБА_2 про визнання її
втратившою право користування
житловим приміщенням в гуртожитку.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідачка була
зареєстрована в гуртожитку з двома
неповнолітніми дітьми за адресою:
АДРЕСА_1, яке знаходиться на балансі
позивача, але фактично в ньому не
проживає. Також між відповідачкою та
позивачем не існувало трудових
правовідносин. Відповідачка без
поважних причин за місцем реєстрації
не проживає більше шести місяців,
перепон для проживання в гуртожитку не
має. Не проживання відповідачки в
гуртожитку, відсутність особистих
речей, доказує те, що гуртожиток не є
основним місцем проживання
відповідачки. На підставі
вищевикладеного позивач просить суд
визнати відповідачку втратившою право
користування житловим помешканням в
гуртожитку №19, в АДРЕСА_1.

Під час судового засідання представник
позивача вніс уточнення до обставин,
позовні вимогами підтримав, просив суд
їх задовольнити, при уточненні вказав,
що відповідачка була лише
зареєстрована комендантом гуртожитку
без відповідного рішення, ордеру, чи
якихось документів, з грубим
порушенням «Положення про гуртожиток»,
яке діє на підприємстві: п.п.9, 10, 28.

Відповідачка під час судового
засідання проти позовних вимог
заперечувала, при цьому пояснила, що з
заявою про надання житлового
приміщення до адміністрації шахти чи
профспілкового комітету не зверталася,
рішення про надання житлової площі їй в
гуртожитку не виносилося, ордер не
видавався. Комендант гуртожитку
зареєстрував її без виділення кімнати
чи ліжко-місця, так як реєстрація їй
буда потрібна, щоб отримувати допомогу
на дітей. Вона живе у квартирі, яка
належить батькам співмешканця, а його
батьки не дають згоди на її реєстрацію.
Ні ліжко-місця ні окремої кімнати в
гуртожитку ні їй ні дітям не надали так,
як не було вільних місць.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що слід в позові відмовити
з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована разом з
двома неповнолітніми дітьми за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2-4, 17).

Згідно п.п.4, 5 ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
- внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру та
до паспортного документа про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси житла, а місце
проживання - житло, розташоване на
території
адміністративно-територіальної
одиниці, в якому особа проживає
постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.ч.1 та 6 ст.29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житло, в якому вона проживає постійно
або тимчасово. Фізична особа може мати
кілька місць проживання.

В ч.4 ст.29 ЦК України зазначено, що місце
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідачка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1, разом з неповнолітньою
донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
малолітньою донькою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4).

Частиною другою ст.18 Закону України
«Про охорону дитинства» встановлено,
що діти - члени сім'ї наймача або
власника жилого приміщення мають право
користування займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Висновком №02-1835-37/2 від 26.08.2014 року
Виконавчим комітетом Вугледарської
міської ради надано заперечення проти
зняття з реєстрації дітей:
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Відповідно до ч.3 ст.132 ЖК України осіб,
які припинили роботу з інших підстав,
ніж ті, що зазначені в частині другій
цієї статті, а також осіб, перелічених у
статті 125 цього Кодексу, може бути
виселено лише з наданням їм іншого
жилого приміщення.

В перелік, який входить в зміст ст.125 ЖК
України, входять одинокі особи з
неповнолітніми дітьми, які проживають
разом з ними.

Також це дублює пп.9 п.41 «Положення про
гуртожитки ДП «Південнодонбаської №1»,
затверджене наказом директора ДП
«Шахтоуправління «Південнодонбаська
№1» №1318 від 1 листопада 2010 року, не
можуть бути виселенні одинокі особи з
неповнолітніми дітьми, які проживають
разом з ними (а.с.53-58).

Суд на підставі чинного законодавства
України, вивчивши обставини та
дослідивши матеріали справи, приймаючи
до уваги наведені докази, їх належність
та допустимість вважає за необхідним
відмовити в задоволенні позовних
вимог, виходячи з наступного: фізична
особа може мати кілька місць
проживання, а місцем проживання
фізичної особи є житло, в якому вона
проживає постійно або тимчасово.
Реєстрацією є внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру та до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси житла. Житлове приміщення,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, не є
місцем проживання відповідачки, яке
може бути не єдиним. Як вбачається з
пояснень сторін відповідачка ОСОБА_2
ніколи на підприємстві позивача не
працювала і в соціальній сфері
обслуговування працівників
підприємства не працювала, з заявою про
надання кімнати в гуртожитку до
адміністрації ДП «Шахтоуправління
«Південнодонбаська №1» не зверталася,
оскільки рішення про надання житлової
площі у вигляді кімнати чи навіть
ліжко-місця не надавалось, а реєстрація
проводилась без ордера який є єдиним
документом, що дає право на вселення в
житлове приміщення не видавався, тобто
в неї не виникало право на житлову
площу в гуртожитку №19. Формальна,
незаконна реєстрація відповідачки та
її неповнолітніх дітей з грубим
порушенням діючого законодавства,
помилково вважається позивачем таким,
що надає право на житло, що суд не може
визнати, а тим більше визнати ОСОБА_2
такою, що «втратила право користування
житловим приміщенням в гуртожитку №19 в
будинку АДРЕСА_1», так як таке право ні у
неї ні у її дітей не виникало. Вданому
випадку позивач повинен звернутися до
відповідного органу, який займається
реєстрацією місць проживання громадян.

На підставі викладеного ст.ст.52, 58, 71, 72,
127-132 ЖК України, «Положення про
гуртожитки ДП «Південнодонбаської №1»,
затверджене наказом директора ДП
«Шахтоуправління «Південнодонбаська
№1» №1318 від 1 листопада 2010 року,
керуючись ст.ст.3, 8, 10, 15, 60, 79, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Державного
підприємства «Шахтоуправління
«Південнодонбаська №1» до ОСОБА_2, про
визначення втратившою право
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами,
шляхом подання протягом 10 днів з дня
проголошення рішення в апеляційному
порядку до апеляційної інстанції через
Вугледарський міський суд Донецької
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області

С.І.Жамбровський