АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7723/14
Справа №638/9499/14-ц
Головуючий 1 інст. - Гайдук Л.П.
Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в
Кокоші В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Дзержинського районного
суду м.Харкова від 22 вересня 2014 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4,
зацікавлені особи ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на постанову про
закінчення виконавчого провадження,
винесену державним виконавцем
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Євсюковим
О.В. від 3 квітня 2014 року по виконавчому
провадженню, визнання дій
неправомірними та повернення майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4
звернулась до суду зі скаргою на
неправомірні дії державного виконавця
ВДВС Дзержинського району м.Харкова
Харківського міського управління
юстиції щодо закінчення 3 квітня 2014
року виконавчого провадження ВП №38359474
за виконавчим листом, виданого 16
травня 2013 року Дзержинським районним
судом м.Харкова на підставі рішення від
26 березня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у
користуванні власністю та її виселення
з квартири АДРЕСА_1.

На обґрунтування доводів скарги
ОСОБА_4 посилалась на те, що державним
виконавцем в процесі виконання рішення
суду в порушення вимог Закону України
«Про виконавче провадження» не
повідомлялись боржники про час
виконавчих дій, не направлялись копії
постанов, їх звернення про зупинення
провадження у зв'язку з розглядом судом
цивільних справ про недійсність
договору купівлі-продажу квартири між
нею та ОСОБА_3 в матеріалах провадження
відсутня , а її звернення від 26 березня
2014 року про відкладення виселення
через перебування на стаціонарному
лікуванні, державним виконавцем без
фактичного виселення було здійснено
заміну замків вхідних дверей,
позбавивши їх можливості забрати речі,
гроші та коштовності, які безпідставно
передали на відповідальне збереження
представнику стягувача та не було
повернуто майно.

За таких підстав ОСОБА_4 просила
суд скасувати постанову державного
виконавця від 3 квітня 2014 року про
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язати Дзержинський ВДВС
відновити виконавче провадження та
провести виконавчі дії по виселенню і
повернути майно, що належить особам,
які підлягають виселенню.

Державний виконавець заперечував
проти доводів скарги ОСОБА_4 з
посиланням на здійснення виконавчих
дій у відповідності до чинного
законодавства, майно яке боржник
відмовився забрати було описане та
передане на відповідальне збереження.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м.Харкова від 22 вересня 2014 року скаргу
ОСОБА_4 задоволено частково.

Державного виконавця зобов'язано
повернути ОСОБА_4 вилучене майно при
проведенні виконавчих дій по
виселенню, згідно акту опису майна від 2
квітня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з
посиланням на пропущення строку на
оскарження дій державного виконавця,
недобросовісність дій заявника з метою
перешкоджання виконанню рішення суду,
а також розгляд справи без дотримання
вимог процесуального права, ухвалу
суду просить у частині задоволення
скарги ОСОБА_4 скасувати та відмовити у
її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та заперечення проти них, колегія
відповідно до п.2 ч..1 ст.307 та п.2 ч.1 ст.312
ЦПК України вирішила апеляційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу суду
змінити з наступного.

Згідно до ст..383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням , дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до нього
Кодексу, порушено їх права чи свободи.

По справі встановлено, що на виконанні
державного виконавця дії якого
оскаржуються, перебував виконавчий
лист, що був виданий Дзержинським
районним судом м.Харкова на підставі
рішення від 26 березня 2013 року про
виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_1 у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю.

Згідно актів від 26 березня 2014 року,
складених державним виконавцем за
участю понятих, представника
стягувача, виходом на місце квартири
було встановлено, що ОСОБА_6 ОСОБА_5, та
чотири особи перешкоджали проведенню
виконавчих дії та доступу до квартири,
виконавчі дії за узгодженням сторін
виконавчого провадження перенесені на
2 квітня 2014 року о 12 годині, а боржники
зобов'язались протягом цього періоду
звільнити квартиру від усього їх майна.

Із акту від 2 квітня 2014 року (а.с.113)
вбачається, що в призначений час
боржниками звільнено квартиру від
частки майна, що в неї перебувало, у
зв'язку з чим державним виконавцем
складено акт опису майна, яке
залишилось в квартирі та передано
описане майно на відповідальне
збереження представнику ОСОБА_3

Постановою державного виконавця від 3
квітня 2014 року виконавче провадження
було закінчено у зв'язку з повним
виконанням рішення суду, але описане в
квартирі майно, що належало боржникам
не було повернуто у відповідності до п.7
ст.78 Закону України «Про виконавче
провадження».

За таких обставин, враховуючи що
виконання рішення здійснювалось за
відсутністю ОСОБА_4, яка перебувала на
той час у лікарні, суд відповідно до
вимог ст..ст.386,387 ЦПК України дійшов
висновку про зобов'язання державного
виконавця повернути описане у акті від
2 квітня 2014 року майно ОСОБА_4

З таким висновком суду погодитись не
можна.

За правилом п.7 ст.78 Закону України «Про
виконавче провадження» передане для
зберігання майно боржника, видається
йому державним виконавцем на підставі
акту після відшкодування боржником
витрат пов'язаних із зберіганням
такого майна. У разі якщо боржник
відмовляється відшкодувати витрати
пов'язані із зберіганням майна, воно
компенсується за рахунок реалізації
частини майна боржника.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 відмовляється від будь-яких
компенсаційних витрат за збереження
майна,а особа, якої передане її майно на
зберігання, відмовляється повернути
це майно. Суд поклавши на державного
виконавця обов'язок повернути майно
одночасно залишив без задоволення
скаргу щодо відновлення виконавцем
провадження для здійснення цих
виконавчих дій й ухвалу суду в цій
частині не оскаржено.

За таких обставин, виходячи із положень
ст..1 вказаного Закону про проведення
виконавчих дій в межах повноважень та у
спосіб,, визнаний цим Законом, колегія
вважає за необхідне ухвалу суду
змінити, скасувавши в частині
задоволення скарги, як таку, що
прийнята без дотримання норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ст..ст.
303, 304, 307, 312-314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду
м.Харкова від 22 вересня 2014 року в
частині задоволення скаргу скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії
держвиконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді