У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Боднар О.В., Джуги С.Д.,

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Берегівського районного суду
від 05 травня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Берегівської міської
ради Закарпатської області, 3-ї особи
Державної реєстраційної служби
Берегівського районного управління
юстиції Закарпатської області про
визнання частково недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності на майно і встановлення
права власності на 1/2 частину будинку,-

в с т а н о в и л а :

Позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу на рішення Берегівського
районного суду від 05 травня 2014 року,
яким їй у задоволенні позову до ОСОБА_2,
Берегівської міської ради
Закарпатської області, 3-ї особи
Державної реєстраційної служби
Берегівського районного управління
юстиції Закарпатської області про
визнання частково недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності на майно і встановлення
права власності на 1/2 частину будинку -
відмовлено.

У скарзі просить скасувати зазначене
рішення, як постановлене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, і ухвалити нове рішення, яким її
позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали,
просили таку відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_5, представник
Берегівської міської ради
Закарпатської області та представник
Державної реєстраційної служби
Берегівського районного управління
юстиції Закарпатської області у судове
засідання не з'явилися, хоча про час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, а тому їх неявка згідно
з ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивачки ОСОБА_6, після смерті
якого відкрилася спадщина за законом,
так як за життя він заповіту не залишив.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно матеріалів справи та копій
документів спадкової справи,
надісланих Берегівською державною
нотаріальною конторою на виконання
ухвали апеляційного суду
Закарпатської області від 18.06.2014 року
слідує, що спадщину за померлим ОСОБА_6
прийняли позивачка ОСОБА_1, якій видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 22 липня 2008 року на спадкове
майно, яке складається з грошових
вкладів з належними відсотками та
компенсаціями; - відповідачка ОСОБА_2
(дружина померлого), яка постійно
проживала разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_1, в
якому проживає і по теперішній час, а
тому вважається такою, що прийняла
спадщину ( ч.3 ст.1268 ЦК України), та
ОСОБА_7 (син померлого), що
стверджується його заявою про
прийняття спадщини від 22.01.2013 року,
поданої ним до Берегівської
держнотконтори згідно рішення
Берегівського районного суду від 29
грудня 2012 року, яким йому визначено
додатковий строк в один місяць з
моменту набрання рішенням законної
сили для подання до Берегівської
держнотконтори заяви про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_6,
який помер 17.05.2005 року.

Вказані особи згідно ст.1261 ЦК України
відносяться до першої черги
спадкоємців за законом.

Частиною першою статті 1267 ЦК України
встановлено, що частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

Відповідно до ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Якщо спадщину прийняло
кілька спадкоємців, свідоцтво про
право на спадщину видається кожному з
них із визначенням імені та часток у
спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 13.07.2009 року, виданого Берегівською
міською радою, та витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
14.07.2009 року, виданого комунальним
підприємством «Берегівське бюро
технічної інвентаризації Берегівської
районної ради», - житловий будинок
садибного типу АДРЕСА_1 на праві
приватної власності належить
відповідачці ОСОБА_2.

Однак, рішенням Берегівського
районного суду від 05 березня 2013 року, що
набрало законної сили, визнано за
померлим ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, із спільної сумісної
власності будинку садибного типу з
надвірними спорудами і будівлями за
адресою АДРЕСА_1 - 1/2 частку.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6
відкрилася спадщина на 1/2 частину
вказаного будинку, яку прийняли його
дружина та діти.

Враховуючи, що спадщину за померлим
ОСОБА_6 прийняли його дружина ОСОБА_2,
донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_7, яка
складається з 1/2 частини житлового
будинку садибного типу АДРЕСА_1, де
частка позивачки становить 1/6 його
частини, ОСОБА_7 1/6 частин, а ОСОБА_2 4/6
частин, так як 1/2 частини будинку
належить їй праві приватної власності,
тому суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову
ОСОБА_1 у позові про визнання частково
недійсним та скасування свідоцтва про
право власності на майно і
встановлення права власності на 1/2
частину спірного будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
спадщину за померлим батьком прийняла
тільки позивачка, не заслуговують на
увагу, оскільки спростовуються
вищенаведеним та матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга позивачки
відхиленню, оскільки рішення судом
першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Берегівського районного суду
від 05 травня 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :
Судді :