АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/1016/14-ц
Провадження №22-ц/792/1512/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м.
Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Баса О.Г.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Гриньовій А.М.

з участю: сторін та
представника відповідача

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1512/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 03 червня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
будинковолодінням та земельною
ділянкою, заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія,

В С Т А Н О В И Л А:

рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 03 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції від 03
червня 2014 року.

Апелянт посилається на неповне
з»ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права -
ст. 391 ЦК України, ч.ч. 1 та 2 ст. 152
Земельного кодексу України, ст. 66 ЦПК
України, п. 3.25 ДБН України 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».

Апелянт посилається на те, що
відповідачка є її сусідкою і на межі
двох земельних ділянок з тильної
частини її сараю та гаража захопила 1
метр по

________________________________________________________________________
_Головуючий у першій інстанції -
Бондарчук Л.А. Справа №
22-ц/792/1512/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія №43

ширині її ділянки, на якій скидала
власні будівельні матеріали та різний
хлам.

Крім того, відповідачка обладнала дах
над власним льохом, з якого стікають
дощові води і підтоплює її хліва.

В ході судового розгляду відповідачка
почепила діряві ринви, з яких і далі
стікає дощова вода.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції не урахував, що з
тильної сторони її сараю та гаража має
бути земельна ділянка шириною 1 метр
для її вільного доступу до власних
будівель та їх ремонту і
обслуговування.

Відповідачка не повністю звільнила
захоплену земельну ділянку.

Цих обставин суд першої інстанції не
урахував, як і наданих нею доказів.

Тому апелянт просить скасувати
рішення Старокостянтинівського
районного суду від 03 червня 2014 року,
ухвалити нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити повністю.

Судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга апелянта
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 213,
214, 308 ЦПК України суд вирішує цивільний
спір на засадах змагальності та
диспозитивності, в межах та на
підставах заявленого позову та на
підставі наданих сторонами на його
підтвердження чи заперечення належних
і допустимих доказів.

Кожна сторона належними та допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, визнані сторонами,
доказуванню не підлягають.

Судове рішення повинне бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує,
в тому числі, такі питання: чи мали
місце обставини, якими обґрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності, тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу апелянта і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Одним із способів захисту порушеного
права є припинення дії, яка це право
порушує.

Власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядженням своїм
майном.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 152 Земельного
кодексу України держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов»язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відмовляючи позивачу ОСОБА_2 у
задоволенні позову,
Старокостянтинівський районний суд
виходив з того, що ОСОБА_2 являється
власником земельної ділянки площею 657
кв. метрів за адресою АДРЕСА_1 Земельна
ділянка призначена для обслуговування
належного їй на праві власності жилого
будинку з надвірними будівлями за цією
ж адресою.

Суміжним землекористувачем сусідньої
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 є
ОСОБА_3

Між сусідами існує спір з приводу меж
суміжного землекористування, межові
знаки між ділянками відсутні і через
наявність спору межові знаки у
визначеному порядку не
встановлюються.

Конфігурація та розмір земельної
ділянки ОСОБА_2, які визначені
Дерджавним актом про право власності
на землю та в інвентарному плані на
будівлі не співпадають і містять
розбіжності.

Так як сторони не бажають призначення
судової земельно-технічної експертизи
для визначення розмірів земельних
ділянок обох сторін, встановлення
можливих порушень прав позивача чи
відповідача протилежною стороною,
кожна із сторін посилається на
порушення своїх земельних прав та прав
власності іншою стороною, відповідач
ОСОБА_3 посилається на будівництво
позивачем сараю та гаража по лінії
межі, то суд вважав позовні вимоги
позивача недоведеними.

Такі висновки суду першої інстанції
зроблені на підставі встановлених
обставин справи і ґрунтуються на
нормах матеріального та
процесуального права.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_2
є власником жилого будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 та
власником земельної ділянки за цією ж
адресою для його обслуговування площею
657 кв. метрів.

Відповідач ОСОБА_3 є власником 501/1000
частини жилого будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_2 та користувачем
земельної ділянки за цією ж адресою
площею 549 кв. метрів для обслуговування
цієї частини будинку та надвірних
будівель.

Сторони являються суміжними
землекористувачами і між ним існує
спір з приводу правильності меж між
земельними ділянками.

Зокрема, позивач ОСОБА_2 обвинувачує
відповідача ОСОБА_3 у незаконному
заволодінні її частиною земельної
ділянки за її сараєм та гаражем шириною
1 метр, а відповідач ОСОБА_3 обвинувачує
ОСОБА_2 в незаконному будівництві сараю
та гаража по лінії межі між земельними
ділянками.

Межові знаки між обома земельними
ділянками не встановлені.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами і доказуванню не
підлягають.

Для встановлення обставин порушення
прав власності та прав
землекористування позивача та
відповідача судом пропонувалось
сторонам надати відповідні технічні
документи та провести судову
земельно-технічну експертизу.

Однак, жодна із сторін проведення
експертизи не забажала, позивач суду
надала незасвідчені у встановленому
порядку ксерокопії
правовстановлюючого документа на
жилий будинок, Державного акту на право
власності на земельну ділянку,
технічного плану земельної ділянки з
інвентарної справи, акту обстеження
земельної ділянки, які в розумінні
ст.ст. 57, 59, 64 та 138 ЦПК України не
являються письмовими доказами в
розумінні процесуального закону і не
підтверджують порушення прав жодної із
сторін.

Крім того, із наданих позивачем
ксерокопій вбачається, що план
земельної ділянки, який визначений в
Державному акті на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 не відповідає
плану земельної ділянки, який
визначений в її ж технічному паспорті
інвентарбюро на її будинок.

Так за планом у Державному акті довжина
ділянки ОСОБА_2, зазначена літерами А - Б
складає 23,61 метра, ширина, зазначена
літерами Б - В складає 29,67 метра, довжина
ділянки, зазначена літерами В - Г
складає 25,38 метрів.

В інвентарному плані земельна ділянка
інших розмірів між літерами А - Б 23,40
метрів.

Для встановлення відповідності
Державного акту на право власності на
земельну ділянку щодо площі та
конфігурації земельної ділянки, та
щодо ділянки, яка фактично перебуває у
власності та користуванні позивача
дійсно необхідні спеціальні експертні
дослідження, які позивач проводити не
бажає.

Жодна із сторін суду не надала доказів
що встановлення меж між суміжними
земельними ділянками та щодо
знаходження господарських будівель
відповідно до плану забудови ОСОБА_2

Тому суд першої інстанції дійшов до
обгрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог позивача
про порушення її прав і з цих підстав
відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги апелянта
цих висновків суду першої інстанції не
спростовують.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 03 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:/підпис/

судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду В.М.Харчук