Справа № 278/4446/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі : головуючого судді - Баренко С.
Г,

за участю секретаря судового засідання
- Лабенської Л.І., позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Держземагенства в Житомирському
районі про визнання недійсним
державного акту та визнання права
власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом у якому
просить скасувати державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,25 га в АДРЕСА_1 від 27.06.2007 та
визнати за нею право власності на
ділянку площею 0,27 га. Вимоги мотивує
тим, що у 2005 році за договором дарування
отримала спірну земельну ділянку,
однак при укладенні договору та
виготовленні державного акту не було
враховано 0,02 га землі, на якій
розташовано житловий будинок та не
відображено його на плані.

Позивач у письмовому клопотанні свої
вимоги підтримала, просила справу
розглядати без її участі.

Відповідач позов визнав. Звернувся з
аналогічним клопотанням.

Представник Держземагенства надав
письмові заперечення, у яких вказує що
управління не заперечує права позивача
на земельну ділянку, а тому не може бути
відповідачем по справі.

Дослідженим матеріалам справи
відповідають цивільні правовідносини.

Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог.

02.06.2005 за договором дарування
відповідач подарував ОСОБА_1 житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,25 га для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства (
а.с. 5). Позивач 27.06.2007 отримала
державний акт Серії ЯА №428246 (а.с. 8).

Позивач не довела належним чином, що їй
було подаровано у тому числі 0,02 га.
Наведене підтверджується нотаріально
посвідченим договором дарування та
державним актом відповідача,
відмітками на ньому.

Проте, суд вважає слушними доводи
ОСОБА_1, що межі її ділянки за державним
актом не відповідають змісту договору,
оскільки не включено частину ділянки
на якій знаходиться будинок. З
державного акту відповідача
вбачається, що раніше й нього у
власності були земельні ділянки
загальною площею 0,55 га (а.с. 9). Житловий
будинок знаходився на земельній
ділянці площею 0,27 га, однак позивачу
було видано державний акт на частину
цієї ділянки без будівель. Наведене, на
думку суду суттєво порушує право
позивача вільно розпоряджатися
придбаним нерухомим майном, оскільки
житловий будинок №66 фактично
перебуває на земельній ділянці, що не
належить власнику будинку.

Згідно із п.2.9 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею та договорів
оренди землі, будь-які виправлення у
державних актах не допускаються.

Враховуючи, що державний акт позивача
не відповідає договору дарування, на
підставі якого був виготовлений, суд
вважає за можливе визнати його
недійсним.

Після визнання недійсним державного
акту позивач буде позбавлена
можливості зареєструвати своє право
власності на підставі самого лише
договору з огляду на те, що його було
укладено до набрання чинності ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон). Згідно з положеннями п.5 ч.1 ст. 19
Закону, державна реєстрація може бути
здійснена на підставі рішення суду.
Отже позивач не може захистити своє
порушене право іншим способом, ніж
шляхом визнання права власності на
земельну ділянку в судовому порядку.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Згідно
з положеннями ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Воно вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності з ч.1 ст. 334 ЦК України,
право власності набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про
можливість визнання права власності за
позивачем на спірну земельну ділянку
площею 0,25 га.

Керуючись: Законом України ««Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 126 ЗК
України, ст. ст. 15,16, 321, 328, 334 ЦК України,
ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88, 130, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт серії
ЯА №428246, виданий 27.06.2007 Житомирським
районним відділом земельних ресурсів
на ім'я ОСОБА_1 на право власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,25 га
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд із охопленням частини ділянки
на якій розташовано житловий будинок
відповідно до договору дарування від
02.06.2005.

В решті позову відмовити за
недоведеністю.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
С.Г. Баренко