АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1-й інстанції - Бартащук
Доповідач: Чобіток А.О.
Рішення

Іменем України

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 27 січня 2012 року в справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди,завданої залиттям
квартири,-

в с т а
н о в и л а:

У вересні 2011 року позивачі пред»явили
вказаний позов до відповідача та
зазначали, що вони проживають в АДРЕСА_1
власником якої є ОСОБА_2, а ОСОБА_3 є
його дружиною.

26 квітня 2011 року відбулося залиття
вказаної квартири з квартири НОМЕР_1,
яка знаходиться поверхом вище та в якій
проживає відповідач.

Посилаючись на спричинення вказаним
залиттям матеріальної та моральної
шкоди, яке сталося з вини відповідача,
позивачі просили стягнути з останньої
9 943 грн. на відновлювальний ремонт,1700
грн. - витрат на проведення експертизи
по визначенню розміру шкоди, 4357 грн.
витрат на оплату послуг представника
та 221 грн. - витрат на оплату судового
збору.

Заочним рішенням суду першої інстанції
позов задоволено частково. Вирішено
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивачів
11 643 грн. матеріальної шкоди, 4357 грн.
судових витрат та 3 000 грн. моральної
шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове по справі,посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права,недоведеність позивачами її вини
в залитті квартири.

Вислухавши доповідь судді ,
пояснення сторін, що з"явилися в судове
засідання, обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що 26 квітня 2011 року
сталося залиття належної ОСОБА_2 на
праві приватної власності квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до акту, затвердженому
Головою Правління ЖБК «Нептун»
Нестерковим А.Е. від 27.04.2011 року, який
складений головним інженером
Семеновим В.Л. ,сантехніком ОСОБА_6 ,
причиною залиття квартири НОМЕР_2
встановлено порив на
електро-підігрівачу води у ванній
кімнаті квартири НОМЕР_1 у зазначеному
будинку, яка належить відповідачу
ОСОБА_1. При огляді квартири позивачів
виявлено залиття стелі в кімнаті
розміром 2 кв. м та стін - 10 кв. м,стелі в
коридорі - 4 кв. м і стін 8 кв. м,стелі в
кухні- 2 кв. м,стелі у туалеті -1,5 кв. м і
стін 2 кв. м,стелі в ванній кімнаті - 2 кв.
м.

Сума матеріального збитку
нанесенного квартирі позивачів
внаслідок залиття при вказаних вище
обставинах склала 9 943 грн. 00 коп. згідно
з висновком № 23 експертного
будівельно-тенхнічного дослідження
(а.с.26-31).

Відповідач не заперечує факт
пошкодження електро-підігрівача води у
ванній кімнаті її квартири,але
стверджує,що вказаний пристрій лише
прокапував, що не могло призвести до
залиття квартири позивачів у вказаних
ними розмірах.

Відповідно до ст..1166 ЦК України, шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Ті ж самі положення наведені і в статті
1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , суд встановив та
виходив з того, що внаслідок недбалих
дій відповідача відносно здійснення
контролю за технічним станом
електро-підігрівача води у ванній
кімнаті її квартири сталося залиття
квартири позивачів,тобто вина
відповідача у спричиненні пошкодження
квартири останніх доведена, а тому з
урахуванням доказів вартості
відновлювального ремонту стягнув з
ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 суму
матеріального збитку в розмірі 11 643 грн.
00 коп., з урахуванням 1700 грн. оплату за
висновок про розмір матеріального
збитку і судових витрат у розмірі 4357
грн., та на користь його дружини
позивача ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 3000 грн. 00 коп..

Колегія суддів вважає висновок суду
першої інстанції в частині розміру
збитків спричинених внаслідок залиття
квартири позивача ОСОБА_2 з вини
відповідача,а також в частині розміру
моральної шкоди, яку зазнала позивач
ОСОБА_3 внаслідок пошкодження
квартири,відповідним обставинам
справи та вимогам закону,що регулює
правовідносини,які виникли між
сторонами.

Доводи апеляційної скарги стосовно
невідповідності визначеного позивачем
розміру матеріальної шкоди обставинам,
за яких сталося залиття, не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів в розумінні
ст.ст.58,59 ЦПК України цим доводам.

Ні суду першої інстанції,ні суду
апеляційної інстанції відповідач не
надала доказів на підтвердження своїх
пояснень стосовно незначного
прокапування в її ванній кімнаті,що не
могло спричинити значного залиття
квартири позивачів.

Не заслуговують на увагу зауваження
відповідача щодо нікчемності акту про
причини залиття квартири
позивачів,оскільки в акті не вказано
про проведення обстеження обох
квартир.

В судовому засіданні відповідач не
заперечувала ,що Голова Правління ЖБК
Нестеров А.Є. відвідував її квартиру
під час залиття ,а сантехнік не зміг в
її квартирі перекрити кран постачання
води в зв»язку з його несправністю і
таким чином припинити вилив води з
водонагрівача в її ванній кімнаті.

До того ж в апеляційній скарзі
відповідач визнає факт залиття і не
погоджується з розміром спричиненої
шкоди, допускаючи припущення
неможливості залиття квартири
позивачів, адже площа квартири не є
рівною площі її ванної кімнати.

Колегія суддів вважає,що визначаючи
розмір моральної шкоди,спричиненої
ОСОБА_3 внаслідок залиття, суд
правильно виходив з засад розумності,
виваженості та справедливості,
врахувавши обставини справи, характер
і тривалість страждань позивача.

В зв»язку з чим не заслуговує на увагу
посилання в апеляційній скарзі про
наміри позивача ОСОБА_3 таким чином
збагатитися за рахунок відповідача.

Разом з тим, колегія суддів вважає
таким, що не грунтується на вимогах
закону рішення суду в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача ОСОБА_2 витрат на правову
допомогу у розмірі 4136 грн.,а тому в цій
частині рішення підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач в обгрунтування вимог в цій
частині надав договір про надання
представницьких послуг від 16.09.2011
року,укладений з ОСОБА_8, довіреність
від 17.09.2011 року та розписку, яка
свідчить про отримання від нього
представником 4 136 грн..

Докази щодо обгрунтованості вказаної
суми фактично виконаним послугам
правової допомоги в зв»язку з
розглядом даної справи, а саме:
здійснення конкретних послуг, їх
вартість і підстави визначення розміру
цих послуг, як це передбачено ЗУ «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» відсутні,
що унеможливлює вважати їх
правомірними витратами саме на правову
допомогу,а тому в цій частині позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.304,307,308,309,313,314,316,319 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 січня 2012
року скасувати в частині розподілу
судових витрат та в цій частині
ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 221 грн. судових
витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -