Справа №486/696/14-ц 21.10.2014 21.10.2014 21.10.2014
Провадження №22-ц/784/2563/14
Справа № 22-ц/784/2563/14
інстанції: Падалка В.О.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Локтіонової О.В.,
Коломієць В.В.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю відповідачки ОСОБА_2,
представника апелянтів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5
на рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 06
серпня 2014 року за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Орган опіки та піклування
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області, про визначення
порядку користування квартирою та
стягнення грошової компенсації і за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визначення порядку
користування квартирою,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визначення порядку
користування чотирикімнатною
квартирою АДРЕСА_1 та стягнення
грошової компенсації.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що квартира АДРЕСА_1 належить
сторонам на праві спільної часткової
власності, а саме по ? частці кожному. На
даний час в квартирі зареєстровані:
він, його колишня дружина ОСОБА_2, їх
неповнолітній син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1,
доньки ОСОБА_4, ОСОБА_5 з малолітнім
сином ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилаючись на те, що добровільної
згоди щодо визначення порядку
користування спірною квартирою ними не
досягнуто, просив виділити йому у
володіння та користування жилу
кімнату, площею 10,10 кв.м., з прилеглої до
неї лоджією, а у користування
відповідачів, разом з малолітніми
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - жилі кімнати площею
19,70, 15,70, 12.20 кв.м., зобов'язати залишити у
спільному користуванні кухню, ванну
кімнату, вбиральню, коридор та
зобов'язати відповідачів не чинити
йому перешкод в користуванні
квартирою.

Крім того, враховуючи, що розмір площі,
яку він просить виділити йому у
володіння та користування, є меншим,
ніж припадає на його частку у праві
спільної часткової власності, просив
суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
його користь грошову компенсацію в
розмірі 6851 грн. з кожної.

27 червня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою, що знаходиться у спільній
частковій власності. Посилаючись на те,
що кожен із співвласників квартири,
фактично становить окрему сім'ю, має
власне життя і між ними не досягнуто
згоди щодо порядку користування
квартирою, позивачі просили суд
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, надавши у володіння
та користування ОСОБА_4 житлову кімнату
площею 10,1 кв.м. разом з лоджією площею 3,8
кв.м., що примикає до неї, ОСОБА_5 разом з
малолітнім сином ОСОБА_8 - житлову
кімнату площею 19,7 кв.м., ОСОБА_6, ОСОБА_2
разом з малолітнім сином ОСОБА_7 -
житлову кімнату площею 12,2 кв.м. та
житлову кімнату площею 15,7 кв.м., а кухню,
ванну кімнату, вбиральню, коридор та
вбудовану шафу залишити у загальному
користуванні всіх співвласників.

Ухвалою суду від 27 червня 2014 року
зустрічна позовна заява об'єднана в
одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 06
серпня 2014 року у задоволенні
первісного позову та зустрічного
позовів відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4, ОСОБА_5,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просили скасувати рішення в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким задовольнити їх позовні
вимоги. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п.14 постанови Пленуму Верховного Суду
України N 20 від 22.12.1995р. «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Судом встановлено і таке
підтверджується матеріалами справи, що
спірна квартира відповідно до
свідоцтва про право власності на житло,
виданого органом приватизації 25 травня
2000 року, знаходиться в спільній
частковій власності сторін. При цьому
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
належить по 1/4 частки цієї квартири.
Також у даній квартирі зареєстровані
неповнолітній син ОСОБА_6 та ОСОБА_2 -
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітній син
ОСОБА_5 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Южноукраїнського міського
суду від 26.01.2011р., яке набрало законної
сили 07.04.2011р., шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2
розірвано.

За технічним паспортом спірна квартира
складається з чотирьох кімнат жилою
площею 57.70 кв. м., дві з яких є
ізольованими: площею 10.10 кв. м. та 19.70 кв.
м., а дві кімнати є суміжними: площею -
12.20 кв. м. і 15.7 кв. м. (а. с. 9-10).

Отже, на кожного власника у спільній
частковій власності припадає по 14,42
кв.м. житлової площі.

За такого, суд правильно врахував, що
запропонований ОСОБА_4 та ОСОБА_5
порядок користування квартирою буде
суттєво порушувати інтереси
співвласників, оскільки площа житлових
кімнат спірної квартири не дає
можливості виділити їх у користування
сторонам відповідно до розміру
належних їм ідеальних часток, а
виділення ОСОБА_4 кімнати з прилеглої
до неї лоджії позбавить інших
співвласників вільно нею
користуватись, до того ж іншою лоджією
чи балконом квартира не обладнана.

Крім того, виділення відповідачам за
зустрічним позовом - колишньому
подружжю ОСОБА_4, які перебувають у
конфліктних відносинах, у користування
суміжних кімнат, також буде порушувати
їх права.

Отже, суд повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав належну юридичну
оцінку наданим доказам і прийшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні зустрічного позову.

Посилання апелянтів на той факт, що
ОСОБА_6 на теперішній час фактично у
квартирі не проживає, не має правового
значення для вирішення даного спору.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують викладених висновків
суду щодо відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, постановлене у справі
рішення є законним та обґрунтованим, а
тому колегія суддів не вбачає підстав
для його скасування.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні прозову ОСОБА_6 апелянтами
не оскаржувалось, а тому згідно вимог ч.
1 ст. 303 ЦПК України в цій частині його
законність і обґрунтованість
апеляційним судом не перевірялась.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 06
серпня 2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді