АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №689/976/14-ц
Провадження №22-ц/792/1912/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів:
Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при
секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника
позивача за первісним позовом та
відповідача за зустрічним позовом
ОСОБА_1, представників відповідача за
первісним позовом та позивача за
зустрічним позовом Рохова О.В., Гопчака
В.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 та
Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району на рішення
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 28 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району про визнання
права власності на житловий будинок за
набувальною давністю та зустрічним
позовом Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району до ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим будинком, та
витребування житлового будинку з
незаконного володіння.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району про визнання
права власності на житловий будинок за
набувальною давністю. В обгрунтування
позову вказувала, що рішенням
загальних зборів спілки селян СТОВ
«Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького
району від 16.02.2000 року ОСОБА_5 було
надано право проживання в житловому
будинку за адресою АДРЕСА_1. Рішенням
Баламутівської сільської ради від
08.09.2004 року № 2 вказаний будинок,
вартістю 75 840грн., був прийнятий на
баланс Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району. Вказувала, що
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а вона, як
дружина ОСОБА_5 зареєстрована та
постійно мешкає за адресою АДРЕСА_1 з
27.03.2002 року. Також зазначала, що більше 12
років позивач добросовісно володіє та
розпоряджається житловим будинком,
сплачує комунальні послуги, здійснила
його ремонт, несе витрати по його
утриманню.

У травні 2014 року Баламутівська
сільська рада Ярмолинецького району
звернулась до суду зустрічною позовною
заявою до ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим будинком та витребування
житлового будинку з незаконного
володіння. При цьому, посилалась на те,
що відповідно до рішення загальних
зборів спілки селян СТОВ «Обрій»
с.Баламутівка Ярмолинецького району
ОСОБА_5 було надано тимчасове право
проживання в житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1. Проживаючи в даному
будинку, ОСОБА_5 незаконно його
приватизував. Вироком Ярмолинецького
районного суду від 21.06.2002 року ОСОБА_5
було визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.5 ст.191 КК
України та ч.2 ст.366 КК України, які
виразилися у підробці документів та
незаконній приватизації ним спірного
житлового будинку по вищевказаній
адресі. Зазначеним вироком суду було
ухвалено - будинок АДРЕСА_2 і сарай
вартістю 75 840 грн. повернути в СТОВ
«Обрій» с.Баламутівка, Ярмолинецького
району, Хмельницької області. 28.07.2004
року вказаний будинок був переданий на
баланс Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району. Рішенням
Баламутівської сільської ради від
08.09.2004 року ухвалено вказаний житловий
будинок прийняти на баланс
Баламутівської сільської ради
Ярмолинецького району, а ОСОБА_5 було
рекомендовано в місячний термін
виселитись із вказаного будинку через
незаконність його проживання у
будинку.

Ухвалою Ярмолинецького
районного суду Хмельницької області
від 16.05.2014 року дані позови об'єднано в
одне провадження.

Рішенням Ярмолинецького
районного суду Хмельницької області
від 28 липня 2014 року в задоволені позову
ОСОБА_4 до Баламутівської сільської
ради Ярмолинецького району про
визнання права власності за
набувальною давністю на житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1. відмовлено.
В задоволенні позову Баламутівської
сільської ради Ярмолинецького району
до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
будинком за адресою АДРЕСА_1. та
витребування даного житлового будинку
з незаконного володіння ОСОБА_4
відмовлено. Стягнуто з Баламутівської
сільської ради Ярмолинецького району
на користь держави судовий збір в сумі
120,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні первісного позову, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення в цій частині про задоволення
первісних позовних вимог. Апелянт
вважає оскаржуване рішення таким, що
прийняте передчасно, необґрунтовано та
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. На думку
апелянта, викладені в рішенні суду
обставини є припущеннями і об'єктивно
не встановлені, судом не встановлені
суб'єктивні права і обов'язки сторін та
існуючі між ними правовідносини. При
ухвалення судом не враховано, що з дня
реєстрації позивачки в спірному
будинку з 2002 року та з дня передачі
будинку на баланс сільської ради у 2004
року відповідач не оспорював підстави
вселення і проживання ОСОБА_4, а тому
відповідно до ст. 253-255, 267 ЦК України
позивач правомірно просив суд
застосувати позовну давність до вимог
про втрату права користування житлом.
Крім того, судом прийнято зустрічний
позов, який не був оплачений судовим
збором в належному розмірі.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову,
Баламутівська сільська рада подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду в цій частині
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог. Апелянт
вважає оскаржуване рішення
необґрунтованим та незаконним, таким,
що не відповідає вимогам чинного
законодавства. Вказує, що встановлені
судом обставини свідчать про те, що
Баламутівська сільська рада, на
балансі якої в даний час перебуває
спірний будинок, згідно ст.ст. 387, 396 ЦК
України, має право на витребування
будинку з незаконного володіння ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
позивача за первісними позовом та
відповідача за зустрічним позовом
апеляційну скаргу ОСОБА_4 підтримав,
просив апеляційну скаргу
Баламутівської сільської ради
відхилити.

Представники відповідача за
первісним позовом та позивача за
зустрічним позовом в судовому
засіданні апеляційну скаргу
Баламутівської сільської ради
підтримали, апеляційну скаргу ОСОБА_4
просили відхилити.

Колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що рішенням загальних
зборів спілки селян с. Баламутівка
Ярмолинецького району №1 від 16.02.2000
року надано ОСОБА_5 (чоловіку позивачки)
право на проживання в хаті по АДРЕСА_3
на час його роботи в господарстві (а.с.
11).

В зазначеному будинку з 21.07.2001 року
був зареєстрований ОСОБА_5, а з 27.03.2002
року - позивачка по справі ОСОБА_4

Вироком Ярмолинецького районного
суду Хмельницької області від 21.06.2002
року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними в
скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст.
191 та ч. 2 ст. 366 КК України, а саме в
привласненні чужого майна за
попередньою змовою групою осіб в
особливо великих розмірах та
службовому підробленні, що спричинило
тяжкі наслідки. Даним вироком
встановлено, що ОСОБА_6, займаючи
посаду голови Баламутівської
сільської ради в грудні 2001 року вступив
в злочинний зговір з ОСОБА_5, склав та
видав завідомо незаконне рішення
Баламутівської сільської ради про
прийняття на баланс сільської ради
житлового будинку АДРЕСА_2. В свою
чергу, ОСОБА_5 передав рішення в бюро
технічної інвентаризації та в
послідуючому шляхом приватизації
оформив на даний будинок право
власності, чим заподіяв матеріальну
шкоду в розмірі вартості будинку. Цим
же вироком житловий будинок АДРЕСА_2
повернутий в СТОВ «Обрій» с.
Баламутівка (а.с. 36-41)..

На виконання вироку про повернення
будинку СТОВ «Обрій» було видано
виконавчий лист.

Згідно акту прийому-передачі
житлового будинку від 28.07.2004 року. СТОВ
«Обрій» в особі ліквідатора Меланчука
В.І., що діяв на підставі ухвали
господарського суду Хмельницької
області, передав на баланс
Баламутівської сільської ради
житловий будинок АДРЕСА_2 вартістю 75840
грн. (а.с. 75).

Рішенням Баламутівської
сільської ради №2 від 08.09.2004 року,
житловий будинок в АДРЕСА_2 балансовою
вартістю 75840 грн. прийнято на баланс
сільської ради (а.с. 76).

З матеріалів справи вбачається, що
чоловік позивачки ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Ярмолинецького
районного суду Хмельницької області
від 14.10.2013 року визнано незаконним
розпорядження відділу приватизації
Ярмолинецької районної державної
адміністрації Хмельницької області №10
від 10.01.2002 року про надання дозволу
ОСОБА_5 на приватизацію житлового
будинку по АДРЕСА_1; визнано недійсним
свідоцтво, видане відділом
приватизації Ярмолинецької
райдержадміністрації від 10.01.2002 року,
про право власності ОСОБА_5 на житловий
будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 25-27).

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК
України, обставинами які мають
значення для справи та які повинен
довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК
України), є: законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(строк володіння).

Суд першої інстанції, давши належну
оцінку дослідженим доказам в їх
сукупності, вірно виходив з того, що
ОСОБА_4 проживала та користувалась
вищезазначеним житловим будинком як
член сім'ї ОСОБА_5, якому було надано це
житло для проживання відповідно до
рішення загальних зборів спілки селян,
і продовжувала ним користуватись після
його смерті, відповідно ОСОБА_5 не є
володільцем нерухомого майна, в
розумінні ст. 344 ЦК України, а тому
обґрунтовано відмовив в задоволенні
первісних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
не містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції в цій частині.

Порушень процесуального закону,
які б були підставою для скасування
рішення в цій частині, судом не
допущено.

Не заслуговують на увагу
посилання в апеляційній скарзі на
неправильне визначення судом розміру
судового збору, який стягнутий з
Баламутівської сільської ради на
користь держави. Оскільки ухвалою
Ярмолинецького районного суду від
08.08.2014 року виправлено описку в рішенні
суду щодо розміру судового збору та
вирішено стягнути з Баламутівської
сільської ради на користь держави 128
грн. 60 к. (з врахуванням часткової
проплати в сумі 115 грн.)

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

А тому, з врахуванням обставин
справи, правильним є висновок суду
першої інстанції, що в зв'язку з
припиненням права власності ОСОБА_5 на
житловий будинок по АДРЕСА_1, ОСОБА_4 не
відноситься до членів сім'ї власника
житла, а тому її не може бути визнана
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням на
підставах, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК
України.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Даною нормою права визначено, що
витребування власником свого майна із
чужого незаконного володіння
здійснюється шляхом подання до суду
віндикаційного позову. Предметом
віндикаційного позову є вимога
позивача до відповідача про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, яка повинна
мати відповідні підстави, що тягнуть за
собою визначені законом правові
наслідки.

Вказані позивачем у позовній
заяві підстави повинні підтверджувати
його право власності, факт вибуття
майна з його володіння, наявність майна
у незаконному володінні відповідача,
відсутність у відповідача правових
підстав для володіння майном. Тобто, в
першу чергу, на підтвердження
наявності у позивача суб'єктивного
права на витребування майна з чужого
незаконного володіння, він повинен
надати суду відповідні докази, що
підтверджують його право на вказане
майно.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Крім того, згідно з ст. ст. 58, 59 ЦПК
України дані докази мають бути
належними та допустимими.

У відповідності до роз'яснень п. 23
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5,
факт знаходження майна на балансі
особи сам по собі не є доказом права
власності чи законного володіння.

Баланс підприємства (організації) є
формою бухгалтерського обліку,
визначення складу і вартості майна та
обсягу фінансових зобов'язань на
конкретну дату. Баланс не визначає
підстав знаходження майна у власності
(володінні) підприємства.

За таких обставин, суд першої
інстанції вірно не взяв до уваги доводи
позивача за зустрічним позовом про
перебування спірного майна на його
балансі, оскільки Баламутівська
сільська рада не надала суду належних
та допустимих доказів належності їй
спірного будинку на праві власності.
Відповідно, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо відмови в
задоволенні зустрічного позову.

Посилання в апеляційній скарзі на
наявність у Баламутівської сільської
ради достатніх правових підстав на
витребування житлового будинку з
незаконного володіння ОСОБА_4 є
безпідставними. Оскільки позивачем за
зустрічним позовом не доведено
належними та допустимими доказами того
факту, що сільська рада, як власник
нерухомого майна, фактично позбавлена
можливості володіти й користуватися
належною їй річчю, яка незаконно
вилучена (вибула) з її володіння.

Інші доводи апеляційної скарги на
законність рішення суду першої
інстанції не впливають та висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Апеляційну скаргу Баламутівської
сільської ради Ярмолинецького району
відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного
суду Хмельницької області від 28 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції -
Шевчик О.М. Провадження №
22-ц/792/1912/14

Доповідач -П'єнта І.В.

Категорія № 2