Справа № 165/1045/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Галушка О.Г. Провадження №
22-ц/773/1500/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Грушицького А. І., Свистун О. В.,

з участю - секретаря Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою позивача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 01 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач, банк)
звернулося з даним позовом до ОСОБА_2
Позов обґрунтований тим, що між банком
та відповідачем було укладено
кредитний договір від 10 червня 2008 року,
відповідно до якого остання отримала
кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

При укладанні договору сторони
керувалися ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно з
якою договір приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому і друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Посилаючись на неналежне виконання
відповідачем умов укладеного договору,
у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2014
року утворилась заборгованість у сумі
15 565,76 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом - 4592,14 грн.,
заборгованості по процентах за
користування кредитом - 7421,28 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2334,92 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна ставка) - 717,42 грн.,банк просив
позов задовольнити.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 01 вересня
2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити в повному
обсязі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності
звернення до суду із зазначеним
позовом.

Такі висновки суду є правильними і
ґрунтуються на встановлених судом
обставинах справи та нормах
матеріального права.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Так, матеріалами справи встановлено, 10
червня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"
та ОСОБА_2 було укладено договір шляхом
написання заяви, яка разом з Умовами та
правилами надання банківських послуг,
тарифами складає договір про надання
банківських послуг.

Відповідно до умов договору відповідач
отримала кредит у розмірі 7000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом із
кінцевими терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 не виконала своїх зобов'язань за
вказаним договором, внаслідок чого в
неї перед ПАТ КБ "ПриватБанк"
утворилась заборгованість.

Згідно з Умовами та Правилами надання
банківських послуг кредит (кредитна
лінія, кредитний ліміт) - це розмір
грошових коштів, наданих банком
клієнту на строк, обумовлений в
договорі, на умовах платності та
повернення.

Пунктом 2 Умов та правил надання
банківських послуг визначено терміни
та поняття, відповідно до яких
мінімальний обов'язковий платіж - це
розмір боргових зобов'язань Держателя,
які щомісячно належать сплаті
Держателем протягом строку дії Карти.
Мінімальний обов'язковий платіж є
обов'язковим для Держателя платіжних
карт, здійснюючих операції по
кредитній схемі. (а.с.8)

Строки і порядок погашення по Кредиту
(кредитний ліміт, кредитна лінія) по
платіжних картах з встановленим
мінімальним обов'язковим платежем
визначений у Пам'ятці Клієнта, яка є
невід'ємною частиною Договору. Платіж
включає плату за користування
Кредитом, передбачену Тарифами, та
частину заборгованості по Кредиту (п.5.3.
Правил користування платіжною картою).

Відповідно до умов Заяви та п. 4.1. Правил
користування платіжною картою,
погашення заборгованості по кредиту
може здійснюватися шляхом внесення
коштів на карту клієнтом або шляхом
списання коштів з інших карт.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонгується на такий же термін.

За умовами укладеного між сторонами
договору розділ «Банківські послуги»
строк дії кредитного ліміту співпадає
із строком дії картки.

Пунктом 3.1.1 Правил користування
платіжною карткою визначено, що строк
дії картки вказаний на лицевій стороні
карти( місяць та рік). Карта дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця. Згідно з п. 3.1.3 по закінченню
строку дії карта продовжується банком
на новий строк (шляхом надання клієнту
карти з новим строком дії), якщо раніше
не надійшло письмової заяви держателя
про закриття карткового рахунку, а
також за умови наявності грошових
коштів на картковому рахунку для
оплати послуг по виконанню
розрахункових операцій по картковому
рахунку і при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.
Пунктом 3.1.4 Правил визначено, що карта
миттєвого випуску продовженню не
підлягає.

Крім того, згідно правової позиції,
викладеної у постанові Верховного Суду
України від 19 березня 2014 року (справа №
6-14цс14), відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
вересня 2014 року представником
відповідача подана до суду першої
інстанції заява про застосування
строку позовної давності (а. с. 66).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Судом встановлено, що останній платіж в
розмірі 304,00 грн. відповідачка ОСОБА_2
здійснила 13 листопада 2009 року. В
подальшому перерахунки особистих
коштів для поповнення карткового
рахунку в рахунок погашення кредитної
заборгованості чи будь-яке внесення
коштів відповідачем, або шляхом
перерахування Банком коштів з інших
карт не здійснювалося (а.с.4-6).

Відповідно до ч. 1 ст.631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст. 259 ЦК України.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 5.4 Правил користування
платіжною карткою та договору, строк
погашення кредиту у повному обсязі не
пізніше останнього дня місяця,
вказаного у платіжній картці. Таким
чином повернення кредитних коштів
визначено періодичними щомісячними
платежами ( а.с. 18).

Таким чином, право на стягнення
заборгованості виникло у банку з часу
останнього поповнення картки
відповідачем ОСОБА_2 та з цього часу
починається перебіг строку позовної
давності. Позов до суду подано після
його спливу, доказів про те, що цей
строк позовної давності пропущено з
поважних причин, банком не надано.

Посилання банку на безпідставне
застосування судом першої інстанції
строків позовної давності без
об'єктивних підстав для їх
застосування, оскільки у справі не має
заяви про застосування позовної
давності, не заслуговують на увагу.

Доводи апелянта спростовуються
наявною в матеріалах справи заяви про
застосування строків позовної
давності датованою 01 вересня 2014 року та
поданою представником відповідача
ОСОБА_3 (а.с.66).

Разом з тим, покликання апеляційної
скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на те, що суд
безпідставно застосував строк
позовної давності, так як кредитний
договір не закінчив свою дію та те, що
картковий рахунок відкрито на
невизначений строк, а договір діє до
моменту належного виконання сторонами
зобов'язань, не заслуговують на увагу,
оскільки строк його дії, у визначеному
Правилами користування платіжною
карткою порядку, продовжений не був, а
відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, дослідивши докази у справі та
давши їм належну оцінку, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивачем пропущено трирічний строк
звернення до суду за захистом свого
порушеного права.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду, оскільки є власним тлумаченням
позивачем норм чинного законодавства і
обставин справи, які були предметом
дослідження суду і суд їм дав правильну
юридичну оцінку.

Оскаржуване рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що є підставою
для відхилення апеляційної скарги і
залишення його без змін.

Згідно зі ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду
Волинської області від 01 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: