У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську подання державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Лижника С.О. про
тимчасове обмеження у праві виїзду
керівника боржника ОСОБА_2 за межі
України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Жовтневого
відділу ДВС ДМУЮ Лижник С.О. звернувся
до суду з поданням, в якому просить
тимчасово обмежити у праві виїзді за
межі України керівника боржника ОСОБА_2
до виконання нею зобов'язань
відповідно до рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
13 лютого 2014 року про стягнення з
Українсько-російського товариства з
обмеженою відповідальністю «ІНКОМТЕХ»
на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суми боргу.
В своєму поданні державний виконавець
посилається на те, що на виконанні в
Жовтневому відділі ДВС ДМУЮ
знаходиться виконавче провадження про
стягнення з боржника боргу. 08 квітня 2014
року державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, а боржнику надано строк
для самостійного виконання рішення.
Боржник добровільно рішення суду не
виконує, на виклики державного
виконавця не з'являється, що свідчить
про ухилення боржника від виконання
обов'язків, покладених на нього
рішенням суду.

Розглянувши подання суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
вказаного подання з наступних підстав.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, у порядку, передбаченому ст. 11
ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст. 6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмолено у виїзді за кордон
у випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, до виконання
зобов'язань.

Відповідно до листа Міністерства
Юстиції України від 06.06.2008р. N 25-32/507
«Щодо виїзду за кордон осіб, які мають
невиконані зобов'язання, в тому числі
зі сплати аліментів, покладені на них
рішеннями судів» подання про
обмеження у праві виїзду за межі
України готується на бланку
відповідного відділу державної
виконавчої служби за підписом
начальника цього відділу та
обов'язково має містити: назву суду, до
якого направляється подання; відомості
про виконавче провадження
(найменування, дата, номер виконавчого
документа, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, назва суду,
яким видано виконавчий документ,
резолютивна частина рішення, дата
відкриття виконавчого провадження);
прізвище, ім'я та по-батькові особи
(боржника), дата народження (число,
місяць та рік); обґрунтування ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань; резолютивна частина
подання, у якій мають бути визначені
заходи (тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа чи без такого),
назва органів, які мають їх
здійснити. У разі тимчасового
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа потрібно
зазначати вид паспортного документа
(для громадян України - дипломатичний
паспорт, службовий паспорт, паспорт
громадянина України, посвідчення
особи моряка або посвідчення члена
екіпажу); як додаток: копії
виконавчого документа, постанови про
відкриття виконавчого провадження. За
необхідності, до подань державних
виконавців можуть додаватися копії
інших документів.

На підставі ч. 1 ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому протоколі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійснення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені законом і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про
громадянські і політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачені законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними у цьому Пакті.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України. Проте особа, яка
має невиконанні зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне. Ухилення від
виконання зобов'язань полягає у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні боржником обов'язків.

Звертаючись до суду із поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, державний виконавець
не надав доказів, того що ним вчинено
всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче
провадження» спрямовані на погашення
боргу. Також не надано доказів того, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні подання державного
виконавця Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ
Лижник С.О., оскільки не надано
достатніх доказів на підтвердження
факту умисного ухилення боржника від
виконання своїх зобов'язань і
відомостей про обізнаність боржника
щодо наявності відкритого виконавчого
провадження та строків його виконання.
Окрім того ніхто не може бути обмежений
у свободі пересування, яка
гарантується Конституцією України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Лижник С.О. про
тимчасове обмеження у праві виїзду
керівника боржника ОСОБА_2 за межі
України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційному
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
5-денний строк з дня її винесення
апеляційної скарги.

Суддя
С.О. Демидова