РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/7846/14-ц

Пров. №2/668/1993/14

20.10.2014

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.

при секретарі - Двіняніній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» про визнання поруки
припиненою,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра», в якому з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог
просила визнати припиненою її поруку
за належне виконання ОСОБА_2 взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
кредитного договору № 6/мк/2007-980 від
19.07.2007 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.07.2007
року між сторонами у справі було
укладено договір поруки для
забезпечення належного виконання
позичальником ОСОБА_2 своїх кредитних
зобов'язань. Оскільки відповідачем
своєчасно не пред'явлено вимоги до
поручителя та у зв'язку із збільшенням
відповідальності поручителя
(реалізація заставного вантажного
автомобілю) через неналежні дії
відповідача (відсутність контролю за
заставним майном), позивач вважає
поруку припиненою.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити з підстав,
зазначених в позові.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, проти їх задоволення
заперечувала, просила відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2007 року між
сторонами у справі було укладено
договір поруки для забезпечення
належного виконання позичальником
ОСОБА_2 своїх кредитних зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
6/мк/2007-980 від 19.07.2007 року.

Відповідно до п. 5.2 та п. 5.3 договору
поруки договір вступає в силу з моменту
його належного оформлення, а його дія
закінчується належним виконанням
позичальником своїх кредитних
зобов'язань.

Згідно умов п. 1 кредитного договору №
6/мк/2007-980 від 19.07.2007 року, укладеного між
ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2, банк надав
позичальнику кредит в сумі 25500 дол. США
зі сплатою 14,4 відсотків річних з
кінцевим терміном повернення коштів -
19.07.2012 року. Сторонами було погоджено
відповідний графік погашення кредиту.

Згідно виписки з кредитного рахунку
(а.с. 42) останній платіж ОСОБА_2
здійснено 29.02.2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно правових висновків Верховного
Суду України, викладених в постанові
від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, умови
договору поруки про припинення поруки
після повного виконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором не може вважатися
встановленим сторонами договору
поруки строком припинення поруки. За
таких обставин, порука на підставі ч. 4
статі 559 ЦК України припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Відповідно до правових висновків
Верховного Суду України, викладених в
постанові від 21.05.2012 року у справі №
6-69цс11, у випадку невизнання кредитором
права поручителя, передбаченого ч. 1 ст.
559 ЦК України на припинення
зобов'язання за договором поруки, таке
право підлягає захисту судом за
позовом поручителя шляхом визнання
його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України. При цьому звернення до суду з
позовом про визнання договору поруки
припиненим не є необхідним, проте такі
вимоги підлягають розгляду судом у
разі наявності відповідного спору.
Термін «порука», застосований
законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України,
використовується в розумінні
зобов'язального правовідношення
поруки, з припиненням якого втрачає
чинність договір поруки. Право
поручителів не підлягає захисту шляхом
припинення договору поруки, тобто за п.
7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це
суперечить положенням ч. 1 ст. 559 цього
Кодексу. Таке право підлягає захисту
судом за позовом поручителя шляхом
визнання поруки припиненою.

Враховуючи те, що договором від 19.07.2007
року не визначено строк припинення
поруки, то відповідач мав би пред'явити
вимоги до позивача, як поручителя, не
пізніше 19.01.2013 року - через шість
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання
(19.07.2012 року). Відповідно до матеріалів
справи відповідачем не було направлено
вимогу позивачу про повернення
кредитних коштів у зв'язку з неналежним
виконанням позичальником своїх
зобов'язань. Тому порука ОСОБА_1 на час
розгляду справи є припиненою. Оскільки
банком не визнається припинення
поруки, позивач, скориставшись своїм
правом, вірно обрала спосіб захисту.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими.

Разом з тим, доводи позивача відносно
того, що через неналежні дії
відповідача було збільшено
відповідальність поручителя, не були
доведені та не знайшли свого
підтвердження, у зв'язку з чим не
підлягають врахуванню.

Керуючись ст.ст. 16, 559 ЦК України, ст.ст. 3,
10, 11, 61, 209, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» про визнання поруки
припиненою - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1, яка
виникла з договору поруки, укладеного
19.07.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством комерційним банком
«Надра» та ОСОБА_1, за яким вона
виступила поручителем за належне
виконання ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору № 6/мк/2007-980 від 19.07.2007 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяГаврилов Д. В.