Справа № 295/8007/14-ц
РІШЕННЯ

22.10.2014 р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарях Зоренко Т.О., Никончук
М.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1,

10020, АДРЕСА_1

до Житомирської міської ради,

10014, м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова,
буд. 4/2,

та ОСОБА_2,

10020, АДРЕСА_1

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із наведеним
вище позовом, в якому посилаючись на
норми ст. 30 Земельного кодексу України
(в редакції 1990 року), ст. 120 Земельного
кодексу України (в редакції 2001 року) та
ст. 377 Цивільного кодексу України
просить визнати за нею право власності
на земельну ділянку, площею 0,0319 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позову вказала, що
відповідно до договору дарування за №
1772 від 11.06.1999 р. батько позивача ОСОБА_3
подарував їй 55/100 частин житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1

У 2014 році ОСОБА_1 стало відомо, що при
оформленні вказаного вище договору
дарування 55/100 частин будинковолодіння
на ім'я позивача не було оформлено
перехід права власності на частину
земельної ділянки, площею 0,0319 га, що
належала батьку. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3
помер.

Сторони у судове засідання 22.10.2014 р. не
з'явились.

ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій
підтримала повністю заявлені вимоги з
підстав, викладених, у позові та
просила розглянути справу без її
особистої участі. /а.с. 47/

ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі.

ЖМР про час і місце розгляду справи
завчасно повідомлялась судом
відповідно до норм, встановлених ст.ст.
74-76 ЦПК України, що підтверджується
наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з
неявкою сторін у судове засідання,
фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
пристрою не здійснювалось. /а.с. 48/

Відповідно із ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що у справі зібрано
достатньо матеріалів, суд вважає за
можливе розглянути дану цивільну
справу у відсутності сторін на
підставі наявних доказів, що
відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді всіх
обставин в їх сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи
із наступних підстав.

У відповідності із ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16, ст. 316 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Правом власності є право
особи на майно, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею.

Із матеріалів справи судом встановлені
наступні юридичні факти.

Зі змісту копії договору дарування під
№ 1772 від 11.06.1999 р. вбачається, що ОСОБА_3
подарував ОСОБА_1 55/100 частин житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 6/ При
цьому, питання щодо переходу права
власності на земельну ділянку не
вирішувалося.

Згідно рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради № 58 від
12.02.1998 р. земельна ділянка загальною
площею 0,580 га за цільовим призначенням:
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель та споруд, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 була передана у
приватну власність у таких частках:
ОСОБА_1 - 0,0110 га, ОСОБА_2 - 0,0151 га, ОСОБА_3 -
0,0319 га.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 06.12.2000 р. ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. /а.с. 10/ Після його
смерті відкрилася спадщина.

Встановлено, що спадкова справа до
майна померлого ОСОБА_3 - не заводилась,
що підтверджується листом
Житомирського обласного державного
нотаріального архіву № 1171 від 11.08.2014 р.
/а.с. 30, 31/

З урахуванням наведеного, спір про
право на землю при переході права
власності на будівлю суд вирішує
виходячи з положень земельного
законодавства, яке було чинним на час
переходу права власності на будівлю.

Відповідно з ч. 1 ст. 30 ЗК України у
редакції 1990 року при переході права
власності на будівлю і споруди разом з
цими об'єктами переходить і право
власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення, в розмірах,
передбачених ст. 67 цього кодексу, якщо
інше не передбачено договором
відчуження будівлі або споруди.

Згідно ст. 67 ЗК України (1990 року) розмір
ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) повинен бути не
більше у містах - 0,1 гектара, тобто 1000
кв.м.

Суд при ухваленні рішення враховує
такі обставини: у позасудовому порядку
спір вирішити неможливо, оскільки
ОСОБА_3 помер; відсутність рішення щодо
права власності на вищевказану
земельну ділянку позбавляє ОСОБА_1 на
власний розсуд вільно розпоряджатися
нерухомим майном.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про задоволення позовної
заяви ОСОБА_1 щодо визнання за нею права
власності на землю.

Оскільки позивач не заявляв вимоги
щодо стягнення із відповідача
понесених судових витрат, суд,
керуючись принципом диспозитивності
цивільного судочинства, закріпленим
ст. 11 ЦПК України, не вирішує питання
про розподіл судових витрат згідно ст.
88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Керуючись ст.ст. 158, 169, 197, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0319 га, за
цільовим призначенням: для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів із дня отримання
копії даного рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
В.О.
Корицька