АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3339/2014
Головуючий в І інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 12 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Радченка
С.В.Суддів:Колісниченка А.Г. Капітан
І.А.При секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Відділу державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області на ухвалу
Скадовського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2014
року по справі за поданням Відділу
державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Скадовського районного управління
юстиції Херсонської області (далі -
ВДВС) звернулася до суду із поданням
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України
посилаючись на те, що ОСОБА_5, як боржник
у виконавчому провадженні, ухиляється
від виконання зобов'язань щодо
погашення заборгованості.

Ухвалою Скадовського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2014
року у задоволенні подання ВДВС про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України відмовлено.

В апеляційній скарзі ВДВС, посилаючись
на незаконність даної ухвали та
вважаючи її такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність оскаржуваної ухвали
нормам матеріального та
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
ВДВС не надано жодних і достатніх
доказів того, що боржник має намір
залишити територію України з метою
ухилення від виконання боргових
зобов'язань та не надано беззаперечних
доказів, що ставлять під загрозу
питання примусового виконання
судового рішення та потребують
тимчасового обмеження права виїзду
боржника за межі України.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду і вважає його таким, що
відповідає вимогам ЦПК України та
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні ВДВС знаходяться виконавчий
лист № 2119/3317/12, виданий 15.11.2012 року
Скадовським районним судом
Херсонської області про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ТОВ «Агенство по
збору боргів» боргу в сумі 47461,35 грн.
(а.с.3) за зазначеними виконавчим листом
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження.

Згідно акту державного виконавця від
12.08.2014 р., перевірити майновий стан
боржника виявилось не можливим,
оскільки ніхто на виклики державного
виконавця не відповідав (а.с.4).

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну» громадянин України може бути
обмежений у праві виїзду за кордон якщо
відносно нього діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; ненадання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Тобто ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням є будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець ВДВС звернувся до
суду із поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_6 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що проведені заходи із боржником не
дають позитивного результату щодо
виконання рішення суду, як у
добровільному так і в примусовому
порядку, боржником не вчинено жодних
дій щодо виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду.

Проте матеріали справи не містять
достовірних відомостей, які б давали
підстави вважати, що ОСОБА_5 ухиляється
від виконання свого зобов'язання за
рішенням суду. Твердження державного
виконавця про наявність у боржника
невиконаних зобов'язань, а також те, що
з метою забезпечення виконання
рішення, державним виконавцем
направлені запити до Управління
технічного нагляду Державної
інспекції сільського господарства в
Херсонській області, ВДАІ Скадовського
РВ УМВС, УПФУ в Скадовському районі та
посилання на те, що боржнику
неодноразово направлялися виклики
з'явитися до державного виконавця для
вирішення питання щодо сплати
заборгованості, не може свідчити про
факт ухилення боржника від виконання
рішення суду. В поданні не вказано
також яким чином обмеження боржника у
праві виїзду за кордон може
забезпечити виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Враховуючи наведене колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
відповідає вимогам цивільного
процесуального закону і підстави для
її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Скадовського
районного управління юстиції
Херсонської області відхилити.

Ухвалу Скадовського районного суду
Херсонської області від 15 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: