Справа №295/5456/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого - судді
Лєдньова Д.М.

при секретарі
Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому
судовому засіданні в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання права
користування земельною ділянкою,
визнання права власності на самочинно
збутове майно,-

в
с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, де просить визнати право
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, визнати право
користування земельною ділянкою за
даною адресою.

Позивач зазначає, що будинок є
самочинно збудованим без отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Зауважує, що рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 09.06.1994 року № 325 у його
батька - ОСОБА_2, вилучено лишок
земельної ділянки, площею 300,00 кв.м., за
адресою: АДРЕСА_2, та надано ОСОБА_1 для
будівництва індивідуального житлового
будинку.

В подальшому отримано технічні умови
та погоджено проекти
електропостачання, газопостачання.

Вказуючи на те, що за висновком
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області не
представляється можливим погодити
проект відведення земельної ділянки,
де фактично здійснено самочинне
будівництво, у зв»язку з ризиками
існування зсувних явищ, а також
посилаючись на відсутність порушення
прав інших осіб, просить визнати право
власності на об»єкт самочинного
будівництва, визнати право
користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала та
зазначила, що право на користування
земельною ділянкою є наявним у
позивача у зв»язку з прийняттям 09.06.1994
року виконавчим комітетом
Житомирської міської ради рішення про
передачу земельної ділянки даній
особі.

У зв»язку з юридичною необізнаністю
ОСОБА_1 не звертався до земельного
відділу з питанням оформлення
державного акту.

Не визнання прав на земельну ділянку
унеможливлює позасудове врегулювання
спору щодо зведення самовільної
споруди.

Представник відповідача позов не
визнала, вказала на неможливість
виділення земельної ділянки за
вищевказаною адресою у
запропонованому розмірі.

Заслухавши пояснення учасників,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив.

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 09.06.1994
року № 325, разом із додатком № 1, а також
списком осіб, яким надаються земельні
ділянки, вилучено лишки земельної
ділянки площею 300,00 м.кв. за адресою
АДРЕСА_2 з користування ОСОБА_2 та
передано для будівництва
індивідуального житлового будинку
ОСОБА_1

Згідно рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 14.12.2006
року № 892 ОСОБА_1 надано дозвіл на
продовження терміну будівництва
житлового будинку.

02.10.2007 року замовником ОСОБА_1 отримано
технічні умови на надання дозволу на
проектування будівництва; 15.10.2007 року -
технічні умови № 473 приєднання до
електричних мереж житлового будинку;
06.12.2007 року - умови № 174-07 на
проектування відповідно до
протипожежних правил; 04.12.2008 року -
умови на проектування газопостачання
житлового будинку; позивачем погоджено
архітектурно-планувальне завдання за
№ 134/08.

Рішенням Житомирської міської ради від
18.03.2009 року ОСОБА_1 надано дозвіл на
складання технічної документації із
землеустрою щодо відведення та
встановлення зовнішніх меж земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку.

Виготовлений на замовлення ОСОБА_1
проекту із землеустрою відведення
земельної ділянки площею 0404 га. для
індивідуального житлового будівництва
по АДРЕСА_1 висновком № 407/2013 від 20.09.2013
року погоджено Управлінням
містобудування архітектури та дизайну
міського середовища.

Листом Державного Управління охорони
навколишнього природного середовища в
Житомирській області від 10.07.2012 року
позивача повідомлено про неможливість
погодження проекту із землеустрою у
зв»язку з недодержанням вимог ст.ст. 88,
89 Водного Кодексу, ст. 47 Закону України
«Про охорону земель».

Відповідно до ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 22 ЗК України (в редакції
1991 року) право власності на землю або
право користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.Приступати до
використання земельної ділянки, в тому
числі на умовах оренди, до встановлення
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує право власності або право
користування землею, забороняється.

Документи, що посвідчують право
на земельну ділянку, визначені статтею
23 ЗК України 1990 року. Дію цієї статті
зупинено відносно власників земельних
ділянок, визначених Декретом Кабінету
Міністрів України від 26 грудня 1992 року
№ 15-92 "Про приватизацію земельних
ділянок".

Згідно з пунктом 7 Перехідних положень
ЗК України 2001 року громадяни, що
одержали у власність земельні ділянки
у розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

Суд приходить до висновку про
наявність у позивача ОСОБА_1 прав на
користування земельною ділянкою
площею 300,00 м.кв. за адресою АДРЕСА_2, на
підставі рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 09.06.1994
року № 325.

Водночас, суд звертає увагу на наступні
обставини. Рішенням Житомирської
міської ради від 18.03.2009 року ОСОБА_1
надано дозвіл на складання технічної
документації із землеустрою щодо
відведення та встановлення зовнішніх
меж земельної ділянки для будівництва
та обслуговування жилого будинку
загальною площею 0,0520 га.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснила, що саме у зв»язку
з намірами особи здійснити
приватизацію земельною ділянки в
зазначеному розмірі було винесене
рішення про дозвіл на складання
технічної документації.

З даного приводу не заперечувала й
представник позивача. Уточнивши
позовні вимоги, вказувала на
необхідність визнання права на
земельну ділянку розміром 0,0404 га.

Відтак, суд вважає, що заявлене у
позовних вимогах право на користування
земельною ділянкою виходить за межі
наявних прав у особи згідно прийнятого
рішення міської ради 09.06.1994 року,
оскільки стосується земельної ділянки
із іншими показниками площі.

Право на таку земельну ділянку особи не
є зареєстрованим.

З 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125
ЗК право користування земельною
ділянкою виникало після одержання її
власником або землекористувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування або укладення договору
оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а з 2 травня
2009 р. у відповідності із Законом
України від 5 березня 2009 р. N 1066-VI право
власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Крім того, позивачем не отримано дозвіл
на виконання будівельних робіт в
порядку, встановленому Наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України N 273 від 05.12.2000 , відповідно до п.
1.1 якого дозвіл на виконання
будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції,
реставрації та капітального ремонту
будинків, споруд та інших об'єктів,
розширення і технічного
переоснащення (далі - роботи з
будівництва) є документом, що
посвідчує право забудовника
(замовника) та генерального підрядника
на виконання будівельних робіт, у
відповідності до затвердженої
проектної документації, підключення
до інженерних мереж та споруд та надає
право відповідним службам на видачу
ордера на проведення земляних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які одночасно ведуть реєстр наданих
дозволів. Виконання будівельних робіт
без вищезазначеного дозволу
забороняється.

Позивачем також не надано доказів на
підтвердження відповідності зведеного
нерухомого об»єкта державним
будівельним нормам, стандартам,
вимогам пожежної, санітарної
експлуатації.

Відповідно до 381 ЦК житловим будинком є
будівля капітального типу, споруджена
з дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
позовні вимоги не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради про визнання
права користування земельною ділянкою,
визнання права власності на самочинно
збутове майно.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:
Д.М.Лєдньов