Провадження №: 2-п/752/95/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Голосіївський районний
суду м. Києва у складі головуючого
судді Новак А.В., при секретарі Чабанюк
Л.В., розглянувши матеріали заяви
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 17 червня 2014 року у цивільній
справі за позовом Фізичної
особи-підприємця «ОСОБА_3» до ОСОБА_1
про стягнення суми оплати послуг і
витрат та штрафних санкцій,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Голосіївського
районного суду м. Києва знаходилась
цивільна справа за позовом Фізичної
особи-підприємця «ОСОБА_3» до ОСОБА_1
про стягнення суми оплати послуг і
витрат та штрафних санкцій.

04 липня 2014 року відповідач ОСОБА_1
звернувся до Голосіївського районного
суду м. Києва із заявою про перегляд
заочного рішення, посилаючись на те, що
вона не погоджується із зазначеним
рішенням суду, вважає, що ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Просить
скасувати заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 17 червня 2014 року та призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

Учасники процесу в судове засідання не
з'явилися. Про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені, що
відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України не
перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частини 1 статті 232 Цивільного
процесуального кодексу України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає
скасуванню за наявності одночасно двох
умов:

1) якщо судом буде встановлено, що
відповідач, тобто заявник, не з'явився у
судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач
(заявник у цьому провадженні) мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Розглядаючи першу умову для скасування
заочного рішення судом встановлено що,
відповідач повідомлявся про день, час
та місце розгляду справи, за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 40), відповідно до довідки
відділу адресно-довідкової роботи
ГУДМС України в м. Києві від 16.10.2013 року
(а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що
провадження у справі було відкрито 17
жовтня 2013 року, а судове засідання
неодноразово відкладалося у зв'язку з
неявкою відповідача.

В матеріалах справи міститься зворотне
повідомлення (а.с.24) про отримання
відповідачем ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, судової повістки на судове
засідання яке було призначено на 01
квітня 2014 року.

01 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_1
звернулася до Голосіївського ройового
суду м. Києва із заявою про
ознайомлення з матеріалами справи та
із заявою про відкладення судового
засідання яке призначено на 01 квітня 2014
р.

ОСОБА_1 як відповідач по справі до
Голосіївського районного суду м. Києва
не надсилала ні заперечень на позовну
заяву ні заяви про зміну місця свого
проживання, тобто не здійснювала
жодних дій направлених на отримання
інформації про рух даної цивільної
справи, що свідчить про відсутність
заінтересованості в розгляді справи.

Крім того, заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
ОСОБА_1 отримала за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.69), що підтверджує той факт, що
остання проживає за вище зазначеною
адресою.

Розглядаючи другу умову для скасування
заочного рішення, суд виходить з того,
що докази на які посилається заявник у
заяві про перегляд заочного рішення
відсутні, а обставини на які
посилається заявник не є істотними для
правильного вирішення справи і не
стверджуються будь-якими доказами, що
безумовно не може бути прийнято судом
до уваги при вирішенні питання про
скасування заочного рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 17 червня 2014 року.

За таких обставин, судом встановлено,
що відсутня і друга умова для
скасування заочного рішення, а тому
відповідно з врахуванням норм чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
докази, на які посилається відповідач
(заявник у цьому провадженні) і на його
думку мають істотне значення для
правильного вирішення справи не є
підставою для скасування заочного
рішення суду.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що
докази на які посилається представник
заявника відсутні, а ті на які останній
посилається не мають істотного
значення для правильного вирішення
справи, суд дійшов висновку, що заява
про перегляд заочного рішення є не
обґрунтованою, а підстави для її
задоволення відсутні.

Керуючись ст. 231-232 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 17 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом Фізичної
особи-підприємця «ОСОБА_3» до ОСОБА_1
про стягнення суми оплати послуг і
витрат та штрафних санкцій - залишити
без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
А.Новак