Номер провадження: 22-ц/785/8196/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Суворова В.О.,
Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 16 квітня 2014
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Приватного підприємства «Екселлайн
Медікал» - «Про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту» та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 - «Про
визнання договорів недійсними», -

ВСТАНОВИЛА:

12.02.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось
до суду із зазначеним позовом, по якому
просило стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 06.06.2007 року у розмірі 533996,99
грн., а також стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ФОП
ОСОБА_2, ПП «Екселлайн Медікал»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 19.10.2007 року у розмірі 1472966,61
грн., а також судові витрати по оплаті
судового збору у розмірі 1700 грн., витрат
по оплаті ІТЗ у розмірі 120 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилався на те, що на
виконання наведених договорів
споживчого кредитування банк 06.06.2007
року надав ОСОБА_2 кредит в іноземній
валюті в сумі 67000 доларів США, строком
по 06.06.2017 року та між банком і ОСОБА_3
було укладено іпотечний договір,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Крім того кредитний договір
забезпечений порукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
про що 06.06.2007 року укладено договори
поруки відповідно за № 119043, № 111904.

19.10.2007 року між банком та ОСОБА_2
укладено договір про надання
споживчого кредиту в сумі 147300 доларів
США строком по 19.10.2010 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та ФОП
ОСОБА_2 19.10.2010 року укладений договір
застави обладнання, відповідно до
якого банку передано в заставу
стоматологічне обладнання, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Крім
того, вказаний договір забезпечений
порукою ОСОБА_3 та ПП «Екселлаш
Медікал», про що 19.10.2010 року укладені
договори поруки відповідно за № 151308 та
№ 151309.

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав. Відповідач ОСОБА_2
свої зобов'язання перед банком не
виконала, у зв'язку з чим у неї перед
банком утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню примусово,
солідарно з позичальника та
поручителів.

01.07.2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк»
про визнання недійсними договорів, по
якому просила визнати недійсними
кредитні договори № 0 від 06.06.2007
року та № 0 від 19.10.2007 року;
визнати, що по валютному споживчому
кредиту № 0 від 06.06.2007 року нею
було отримано 338350 грн. та по валютному
споживчому кредитну № 0 від 19.10.2007
року нею було отримано 743865 грн; визнати
недійсними договір іпотеки від 06.06.2007
року про передачу в іпотеку квартири
АДРЕСА_1; договір поруки № 111904 від 06.06.2007
року; договір поруки № 119043 від 06.06.2007
року; договір застави обладнання від
19.10.2007 року; виключити з державного
реєстру іпотек запис № 34 від 06.06.2007 року
про реєстрацію іпотеки квартири
АДРЕСА_1; виключити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна запис № 34 від 06.06.2007 року про
державну реєстрацію заборони
відчуження нерухомого майна за
іпотечним договором; стягнути з ПАТ
«УкрСиббанк» судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
посилалась на те, що 06.06.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та нею був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, відповідно якого вона строком
до 06.06.2017 року отримала грошові кошти в
сумі 67000 доларів США, що дорівнює
еквіваленту 338350 грн. за курсом НБУ на
день укладання договору. Вказаний
договір було забезпечений порукою
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також іпотечним
договором. Також, 19.10.2007 року між банком
та нею було укладено договір про
надання споживчого кредиту № 0
строком до 19.10.2010 року, відповідно якого
вона отримала грошові кошти в сумі 147300
доларів США, що дорівнює еквіваленту
743865 грн. за курсом НБУ на день укладання
договору. Даний договір було
забезпечено порукою ОСОБА_3 та ПП
«Екселлайн Медікал», а також договором
застави стоматологічного обладнання.
ОСОБА_2 вважає умови кредитних
договорів щодо включення умов відносно
права банку і односторонньому порядку
змінювати строк дії договору, вимагати
дострокового погашення кредитної
заборгованості несправедливими, його
наслідками є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
позичальника. Також, несправедливими
позивач вважає умови кредитування в
іноземній валюті, що передбачає
повернення кредиту та відсотків у
валюті, та права банку підвищувати
проценти ставки за користування
кредитом і є засобом зловживання
правом, коли всі ризики знецінювання
валюти покладаються виключно на
позичальника.

Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк»
позов підтримав в повному обсязі та
просив його задовольнити, зустрічний
позов ОСОБА_2 не визнав, вважав його
необґрунтованим та таким що не
підлягає задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов
ПАТ «УкрСиббанк» не визнав, вважав його
необгрунтованим, та таким що не
підлягає задоволенню, зустрічний позов
ОСОБА_2 підтримав та просив його
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП
«Екселлайн Медікал» до суду не
з'явились, про час та місце розгляду
справи судом повідомлялися належним
чином.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 16.04.2014 року позов ПАТ
«УкрСиббанк» задоволений, стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» загальну суму
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 06.06.2007 року у розмірі 66672,12 доларів
США; стягнуто солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ПП «Екселлайї Медікал» на
користь ПАТ «УкрСиббанк» загальну суму
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 19.10.2007 року в розмірі 183907,03 доларів
США.; виконання рішення здійснювати в
гривневому еквіваленті за курсом
встановлений НБУ на день виконання
рішення суду; стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ПП «Екселлайї Медікал» на
користь ПАТ «УкрСиббанк» судові
витрати у розмірі по 455 грн. з кожного; в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

28.04.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення, по якій
просить рішення районного суду
скасувати, ухвалити у справі нове
рішення про задоволення зустрічних
позовних вимог та про відмову у
задоволенні первісних позовних вимог,
посилаючись на порушення районним
судом норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування районним судом
обставин справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

06.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0 за яким банк надав відповідачу
ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі
67000 доларів США строком з 06.06.2007 року по
06.06.2017 року зі сплатою 13,5 % річних.

Згідно п. 2.1 вказаного договору з метою
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника банком приймається
застава нерухомості, а саме квартира,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 06.06.2007 року між
банком та ОСОБА_3 був укладений
іпотечний договір № 1092, предметом
іпотеки є вищезазначена квартира.

Відповідач ОСОБА_4 виступила
поручителем ОСОБА_2 за кредитним
договором № 0 від 06.06.2007 року, про
що було укладено договір поруки № 111904
від 06.06.2007 року.

Відповідач ОСОБА_3 виступив
поручителем ОСОБА_2 за кредитним
договором № 0 від 06.06.2007 року, про
що був укладений договір поруки № 119043
від 06.06.2007 року.

19.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, за яким банк надав
відповідачу ОСОБА_2 кредит в іноземній
валюті в сумі 147300 доларів США строком з
19.10.2007 року по 19.10.2010 року зі сплатою 13,9 %
річних.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору з
метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника банком
приймається: застава стоматологічного
обладнання, що зберігається за адресою:
АДРЕСА_2 а також порука ОСОБА_3 та ПП
«Екселлайн Медікал».

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 19.10.2007 року між
банком та ОСОБА_2 був укладений договір
застави обладнання № 5976, предметом
іпотеки є стоматологічного обладнання,
що зберігається за зазначеною адресою.

Відповідач ОСОБА_3 виступив
поручителем ОСОБА_2 за кредитним
договором № 0 від 19.10.2007 року, про
що був укладений договір поруки № 151308
від 19.10.2007 року.

Відповідач ПП «Екселлайн Медікал»
виступив поручителем ОСОБА_2 за
кредитним договором № 0 від 19.10.2007
року, про що був укладений договір
поруки № 151309 від 19.10.2007 року.

Згідно наданим ПАТ «УкрСиббанк»
письмовим доказам, слід вважати
доведеним не належне виконання
позичальником своїх зобов'язань по
поверненню кредитів.

Відповідно до розрахунків наданих
позивачем, на його користь підлягає
стягненню в солідарному порядку з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 06.06.2007 року в загальному
розмірі 66672,12 доларів США, що в
гривневому еквіваленті згідно
офіційного курсу гривні до долару США
(11,106200) встановленому НБУ станом на
03.04.2014 року становить 740473,90 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом у розмірі 56397,31 доларів США, що
в гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 03.04.2014 року становить 626359,80
грн.; заборгованості по процентам у
розмірі 8882,62 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 03.04.2014 року становить 98652,15
грн.; суми пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом в
розмірі 656,17 доларів США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 03.04.2014 року становить 7287,55
грн.; суми пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 736,02
доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
03.04.2014 року становить 8174,39 грн.

Також підлягає стягненню в солідарному
порядку з відповідачів з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ПП «Екселлайн Медікал»
заборгованість за кредитним договором
№ 0 від 19.10.2007 року в розмірі 183907,03
доларів США, що в гривневому
еквіваленті згідно офіційного курсу
гривні до долару США (11,106200)
встановленому НБУ станом на 03.04.2014 року
становить 2042508,26 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
122719,28 доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
03.04.2014 року становить 1362944,87 грн.;
заборгованості по процентам у розмірі
42860,93 доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
03.04.2014 року становить 476022,06 грн.; суми
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом в розмірі
13008,95 доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
03.04.2014 року становить 144480 грн.; суми пені
за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 5317,87
доларів США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
03.04.2014 року становить 59061,33 грн.

Колегія суддів також вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про недоведеність
зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання
недійсними договорів.

При цьому районний суд правильно
керувався законодавчими актами, які
регулюють питання про надання
споживчих кредитів банками в іноземній
валюті.

Так, згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Статтею 47 Закону України „Про банки і
банківську діяльність" передбачено
банківські операції, які здійснюються
банком на підставі банківської
ліцензій, і, зокрема, операції з
валютними цінностями.

АКІБ «УкрСиббанк» мав банківську
ліцензію № 75 видану Національним
банком України 28.10.1991 року, згідно до
якої мав право здійснювати операції з
іноземною валютою.

Згідно дозволу № 75-2 та додатку до
дозволу № 75-2 від 19.11.2002 року АКІБ
«УкрСиббанк» мав право здійснювати
операції з іноземною валютою.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Як вбачається з п. 1.1. договору про
надання споживчого кредиту № 0
від 06.06.2007 року та договору про надання
споживчого кредиту № 0 від 19.10.2007
року позичальник, укладаючи договір,
усвідомлює можливість виникнення
курсових різниць (коливань) валюти
кредиту при отриманні кредитних коштів
та їх використанні за цільовим
призначенням згідно умов договору,
внаслідок чого може виникнути потреба
у доплаті позичальником за рахунок
власних коштів повної вартості
продукції (товару/робіт/послуг), яку
останній придбає за рахунок кредитних
коштів банку.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів вважає, що, підписавши
договори про надання споживчого
кредиту № 0 від 06.06.2007 року та №
0 від 19.10.2007 року, ОСОБА_2
погодилася з їх умовами та тривалий час
їх виконувала.

Отже, зустрічний позов ОСОБА_2 слід
вважати недоведеним.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконанню грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник,
який прострочив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Так, судом було встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 не виконала
зобов'язання, передбачені
вищезазначеними кредитними договорам
у строк, встановлений цими договорами,
у зв'язку з чим у відповідності до ч. І
ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати
такою, що прострочила виконання
зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за
порушення зобов'язання встановлено
неустойку) то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком районного
суду про те, що внаслідок порушення
ОСОБА_5 вищевказаних вимог закону та
невиконання взятого на себе
зобов'язання банк не в змозі у повному
обсязі розпоряджатися своїми
грошовими коштами та отримати
нараховані відсотки, тому у
відповідності до ст. 623 ЦК України,
позов ПАТ «Укрсиббанк» підлягає
задоволенню, зустрічний позов не
підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підтвердження своїх вимог і
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що позивачем за первісним
позовом були надані належні допустимі
письмові докази на підтвердження
доводів та позовних вимог, позивачем за
зустрічним позовом не були надані
докази на підтвердження своїх доводів
та позовних вимог, у зв'язку з чим
вимоги за зустрічним позовом є
необґрунтованими.

Право на захист є складовою частиною
самого суб'єктивного права поряд із
правом на власні дії, а також правом
вимагати певної поведінки від
зобов'язаних осіб.

Цивільний інтерес підлягає захисту,
якщо він не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що твердження позивача за первісним
позовом є доведеними та
підтвердженими, у зв'язку з чим
підлягаючими задоволенню.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
наявність підстав для задоволення
первісних позовних вимог та про
відсутність правових підстав для
задоволення зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 16 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

В.О.Суворова

П.М. Черевко

22.10.2014 року
м. Одеса