Справа №471/1480/13-ц 22.10.0214 22.10.2014 22.10.2014
Провадження №22-ц/784/2892/14
Провадження № 22ц/784/2892/14
Головуючий у 1-ї інстанції Губанова
Доповідач в апеляційній
інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Ямкової О.О., Локтіонової
О.В.,

при секретарі: Шпонарській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк)

на заочне рішення Братського районного
суду Миколаївської області від 15
жовтня 2013 року

за його позовом

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

18 вересня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення 34 404 грн. 95 коп.
заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що позичальник
ОСОБА_2 в порушення умов укладеного з
ним 30 січня 2009 року кредитного договору
у встановлені строки не погашає суму
основного кредиту, проценти за
користування кредитом, а тому він має
право вимагати повернення кредитних
коштів з урахуванням пені та штрафів.

Заочним рішенням Братського районного
суду Миколаївської області від 15
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позов у повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
січня 2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і
ОСОБА_2 укладено кредитний договір №
NKXRFF06960401, за яким останній отримав
кредитні кошти в сумі 3943 грн. 61 коп.
строком до 30 вересня 2009 року, а також 472
грн. 12 коп. на сплату страхового
платежу, під 0,1% в місяць на суму залишку
заборгованості, зі сплатою одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 451 грн. 59 коп., та
сплатою щомісячного платежу за
кредитом в розмірі 493 грн. 18 коп. (а.с.5).

Станом на 5 вересня 2013 року
заборгованість відповідача за
кредитним договором склала 34 404 грн. 95
коп. (3 943 грн. 61 коп. - прострочена
заборгованість по кредиту, 1 грн. 81 коп. -
проценти за користування кредитом, 28 345
грн. 01 коп. - пеня, 500 грн. 00 коп. -
фіксована частина штрафу і 1 614 грн. 52
коп. - процентна складова штрафу).

Суд першої інстанції установивши такі
факти, невірно визначився із
характером спірних правовідносин, та
не врахував положення ст. ст. 256, 258-259, 526,
599, 1049, 1054, ч. 4 ст. 267 ЦК України,
відповідні умови кредитного договору і
умови надання споживчого договору
фізичним особам («розстрочка»), а також
наявність інших обставин, які мають
істотне значення для справи, а тому
необґрунтовано відмовив у позові
банку.

Між тим, за загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261
ЦК України).

У разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором позовна давність за вимогами
кредитора про повернення процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Також частиною 2 статті 258 ЦК України
передбачено, що до вимог про стягнення
неустойки застосовується позовна
давність в один рік, що є підставою для
її стягнення за останні 12 місяців перед
зверненням кредитора до суду.

Так, зі змісту пункту 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) убачається, що
сторони у відповідності до частини 1
статті 259 ЦК України, домовилися про
тривалість строків позовної давності
за даним договором у п'ять років. Ця
домовленість підписана сторонами у
заяві позичальника 30 січня 2009 року.

Том звернувшись у вересні 2013 року з
позовом до суду, банк не пропустив
п'ятирічний строк на право звернення до
суду щодо стягнення заборгованості за
вищезазначеним договором.

Окрім цього, відповідачем у
відповідності до частини 4 статті 267 ЦК
України заяв про застосування строків
позовної давності до суду не
подавалося.

Вказаним обставинам суд першої
інстанції оцінки не дав та припустився
помилки щодо підстав для застосування
строків позовної давності.

За такого, рішення суду першій
інстанції ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим у відповідності до п.п.3, 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України, воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
часткове задоволення позову, виходячи
із наступного.

Статтею 627 ЦК України встановлюється,
що сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Із змісту договору, укладеному між
сторонами (а.с.5), слідує, що відповідач
сплачує банку за користування
кредитними коштами проценти в розмірі
0,1% в місяць. Але у відповідності до
розрахунків платежів (а.с.4) відповідач
ОСОБА_2 з моменту отримання кредитних
коштів умови договору не виконував, і
заборгованість за кредитом, процентами
за користування кредитом, пенею ним не
погашена.

За такого, позичальник ОСОБА_2
зобов'язаний сплатити на користь банка
тіло кредиту в сумі 3 943 грн. 61 коп. і
заборгованість за процентами в розмірі
1 грн. 81 коп. (а.с.4).

Крім того, зі змісту пункту 5.1 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам ("Розстрочка") (стандарт)
убачається, що у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту
позичальник сплачує банку пеню у
розмірі 0,5% від суми простроченої
заборгованості по кредиту за кожний
день прострочки, але не менше 1 гривні.

Також, пунктом 5.3 вказаних Умов
передбачено нарахування штрафних
санкції за порушення позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань більш ніж на 30
днів в розмірі 250грн. + 5% від ціни позову.

Тому порушивши строки сплати кредиту,
передбачених умовами договору,
позичальник повинен сплатити банку,
окрім пені за порушення сплати кредиту
і процентів, ще і штрафні санкції.

За наданим розрахунком банком
нарахована пеня за весь час
прострочення в сумі 28 345 грн. 01 коп., а
виходячи з розміру цього нарахування
та загальної суми заборгованості за
тілом кредиту та процентами, банком
нарахована також і процента складова
штрафу в сумі 1 614 грн. 52 коп.

Між тим, до вимог банка про стягнення
суми пені слід застосувати позовну
давність і визначити її суму за останні
12 місяців до звернення кредитора з
позовом до суду в розмірі 7 003 грн. 12
коп., а також змінити і процентну
складову штрафу до 197 грн. 27 коп., так як
неустойка на неустойку нарахована бути
не може.

Окрім цього, у відповідності до частини
3 статті 551 ЦК України є обставини, які
дають підставу для додаткового
зменшення розміру неустойки, що
нарахована банком, так як загальна сума
пені значно перевищує розмір збитків.

Тому, колегія суддів вважає за
необхідне зменшити розмір пені з 7 003
грн. 12 коп. до 3 500 грн. 00 коп..

За такого, з відповідача на користь
банка підлягає стягненню 7 892 грн. 69 коп.
заборгованості за кредитом, яка
складається із: 3 943 грн. 61 коп. -
заборгованості за кредитом, 1 грн. 81 коп.
- процентів за користування кредитом, 3
500 грн. 00 коп. - пені за один рік, 250 грн. 00
коп. - фіксованої частини штрафу і 197
грн. 27 коп. - процентної складової
штрафу.

Виходячи з вищевикладеного і у
відповідності до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь банка слід
стягнути 365 грн. 40 коп. судових витрат за
розгляд справи у судах першої і
апеляційної інстанціях.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Братського районного
суду Миколаївської області від 15
жовтня 2013 року скасувати та ухвалити
нове, яким позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" за
договором № NKXRFF06960401 від 30 січня 2009
року - 7 892 грн. 69 коп. заборгованості,
яка складається із: 3 943 грн. 61 коп. -
заборгованості за кредитом, 1 грн. 81 коп.
- процентів за користування кредитом, 3
500 грн. 00 коп. - пені за один рік, 250 грн. 00
коп. - фіксованої частини штрафу і 197
грн. 27 коп. - процентної складової
штрафу., а також стягнути 365 грн. 40 коп.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді