Справа № 317/3493/14-ц
№/п2/317/1458/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Запорізький районний
суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Яркіної
С.В.

при секретарі - Пономарчук О.В.

за участю представника позивача -
Сідельникової О.Л.

розглянувши в відкритому попередньому
судовому засіданні м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, Відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Запорізької області про звільнення
майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_2, Відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області про
звільнення майна з-під арешту,
зазначивши, що 03.07.2008 р. між АКІБ
«УКРСИББАНК» (який на підставі рішення
Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009
р. змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК»,
який є правонаступником всіх прав та
зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК») та
ОСОБА_2 укладено Договір про надання
споживчого кредиту № .

Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_2 отримала від банку кредит у сумі
55 000,00 дол. США, який зобов'язувалася
повернути у повному обсязі в строк до
03.07.2028 р. або достроково зі сплатою
процентів за користування кредитом.

В порушення умов договору позичальник
свої зобов'язання належним чином не
виконав, внаслідок чого у ОСОБА_2 перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 86 721,14 дол. США, що станом на
16.07.2014 р. становить 1 015 259,59 грн.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за Договором про
надання споживчого кредиту № 0
іпотекодавець ОСОБА_2 передала
відповідно до договору іпотеки №
0/3 від 03.07.2008 р. в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок під
НОМЕР_3 (А - житловий будинок, Е - навіс, Г
- літня кухня, Б - гараж, Д - сарай, В -
вбиральня, пг - погріб з шийкою, № 1, 2, 3, 4,
6 - паркан, № 5, 8 - зливна яма, № 7 -
водопровід, І - замощення), загальною
площею: 83,5 кв.м., житловою площею: 59,7
кв.м., який знаходиться на земельній
ділянці загальною площею: 991,0 кв.м., що
розташована по АДРЕСА_1.

Обтяження нерухомого майна іпотекою
зареєстроване банком у порядку,
передбаченому законом у Єдиному
державному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та у
Державному реєстрі іпотек.

08.12.2011 р. Публічне акціонерне
товариство «УКРСИББАНК» відступило
свої права вимоги заборгованості за
Кредитними договорами та договорами
забезпечення Публічному акціонерному
товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що
підтверджується Договором
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 р.

Так, до АТ «ДЕЛЬТА БАНК» перейшли всі
права у тому числі і право вимоги ПАТ
«УКРАСИББАНК» до ОСОБА_2 за кредитним
договором № 0 та право звертати
стягнення на предмет іпотеки,
зазначений у договорі іпотеки №
0/З від 03.07.2008 р.

Так, на момент подачі зазначеного
позову між АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_2
досягнуто домовленість про
добровільний продаж предмету іпотеки в
рахунок погашення заборгованості по
кредитному договору № 0 від 03.07.2008
р.

Проте, 14.09.2011 р. державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області під час
здійснення виконавчих проваджень №
28650652, боржником по яких є ОСОБА_2, а
стягувачем відмінні від
іпотекодержателя (АТ «ДЕЛЬТА БАНК»)
особи, винесено постанови, якими
накладено арешт на майно, що є
предметом іпотеки та оголошено
заборону на його відчуження.

У зв'язку з тим, що позивач вважає, що
він має вищій пріоритет на предмет
іпотеки, тому звернувся до суду з
позовом про зняття арешту накладеного
постановами державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області, оскільки
державна виконавча служба не має
правових підстав для звернення
стягнення на заставлене (іпотечне)
майно, окрім цього порушує своїми діями
права АТ «ДЕЛЬТА БАНК».

В судове засідання представник
позивача Сідельнікова О.Л. не з'явилася,
через канцелярію суду надійшла заява, в
якій позивач просить здійснювати
судовий розгляд за відсутності
представника позивача, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, позов
просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, але надала суду заяву в
якій позов визнає у повному обсязі,
прохає суд розглядати справу за її
відсутністю.

Представник відповідача ВДВС
Запорізького РУЮ Запорізької області -
в судове засідання не з'явився, про час
та місце слухання справи повідомлений
своєчасно та належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
отримання судової повістки.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим на підставі ст..197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, у зв'язку з
наступним.

У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що
03.07.2008 р. між АКІБ «УКРСИББАНК» (який на
підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 р. змінило назву
на ПАТ «УКРСИББАНК», який є
правонаступником всіх прав та
зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК») та
ОСОБА_2 укладено Договір про надання
споживчого кредиту № .

Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_2 отримала від банку кредит у сумі
55 000,00 дол. США, який зобов'язувалася
повернути у повному обсязі в строк до
03.07.2028 р. або достроково зі сплатою
процентів за користування кредитом.

В порушення умов договору позичальник
свої зобов'язання належним чином не
виконав, внаслідок чого у ОСОБА_2 перед
позивачем виникла заборгованість у
розмірі 86 721,14 дол. США, що станом на
16.07.2014 р. становить 1 015 259,59 грн.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за Договором про
надання споживчого кредиту № 0
іпотекодавець ОСОБА_2 передала
відповідно до договору іпотеки №
0/3 від 03.07.2008 р. в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок під
НОМЕР_3 (А - житловий будинок, Е - навіс, Г
- літня кухня, Б - гараж, Д - сарай, В -
вбиральня, пг - погріб з шийкою, № 1, 2, 3, 4,
6 - паркан, № 5, 8 - зливна яма, № 7 -
водопровід, І - замощення), загальною
площею: 83,5 кв.м., житловою площею: 59,7
кв.м., який знаходиться на земельній
ділянці загальною площею: 991,0 кв.м., що
розташована по АДРЕСА_1.

08.12.2011 р. Публічне акціонерне
товариство «УКРСИББАНК» відступило
свої права вимоги заборгованості за
Кредитними договорами та договорами
забезпечення Публічному акціонерному
товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що
підтверджується Договором
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 р.

Так, до АТ «ДЕЛЬТА БАНК» перейшли всі
права у тому числі і право вимоги ПАТ
«УКРАСИББАНК» до ОСОБА_2 за кредитним
договором № 0 та право звертати
стягнення на предмет іпотеки,
зазначений у договорі іпотеки №
0/З від 03.07.2008 р.

Так, на момент подачі зазначеного
позову між АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_2
досягнуто домовленість про
добровільний продаж предмету іпотеки в
рахунок погашення заборгованості по
кредитному договору № 0 від 03.07.2008
р.

Проте, 14.09.2011 р. державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області під час
здійснення виконавчих проваджень №
28650652, боржником по яких є ОСОБА_2, а
стягувачем відмінні від
іпотекодержателя (АТ «ДЕЛЬТА БАНК»)
особи, винесено постанови, якими
накладено арешт на майно, що є
предметом іпотеки та оголошено
заборону на його відчуження.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи вимог
на передане в іпотеку нерухоме майно
виникає відповідно до закону, таке
право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав
чи вимог інших осіб на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає з
моменту державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають
задоволенню згідно з їх пріоритетом
- у черговості їх державної
реєстрації.

Так, право в АТ «ДЕЛЬТА БАНК»
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки виникло 03.07.2008 р., а
постанови про арешт майна та
оголошення заборони на його відчуження
винесено 14.09.2011 р., тобто пізніше ніж
укладено договір іпотеки.

Таким чином, АТ «ДЕЛЬТА БАНК» має вищий
пріоритет на предмет іпотеки, у тому
числі і на його реалізацію в рахунок
погашення боргу перед іншими
кредиторами.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
іпотекуу» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку»
визначено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Пунктом 4 статті 54 Закону України «Про
виконавче провадження» також
визначено, що про звернення стягнення
на заставлене майно для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна. Що станом на сьогодення,
державним виконавцем, так зроблено і не
було.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Частиною 7 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
спори, які виникають у виконавчому
провадженні щодо звернення стягнення
на заставлене майно, вирішуються судом.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 59, 212, 213- 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. 54,
ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 41 Конституції
України, ст. ст. 321, 328 ЦК України, ст. 1
Закону України «Про заставу», ст.ст. 1, 3,
6, 7, 12 Закону України «Про іпотеку», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження
нерухомого майна, а саме: житлового
будинку під НОМЕР_3 (А - житловий
будинок, Е - навіс, Г - літня кухня, Б -
гараж, Д - сарай, В - вбиральня, пг -
погріб з шийкою, № 1, 2, 3, 4, 6 - паркан, № 5, 8
- зливна яма, № 7 - водопровід, І -
замощення), загальною площею: 83,5 кв.м.,
житловою площею: 59,7 кв.м., який
знаходиться на земельній ділянці
загальною площею: 991,0 кв.м., що
розташований по АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
АДРЕСА_1), який накладено постановою
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області № 28650652 від
14.09.2011 р.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги через
суд першої інстанції.

Суддя
С.В. Яркіна