Справа № 344/8598/14-ц
Провадження № 2/344/3404/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Іванова О.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, про звільнення майна з-під
арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд з наведеним
позовом до відповідача мотивуючи тим,
що між ним та ОСОБА_3 07 квітня 2011 року
було укладено договір позики, який
посвідчено приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за №890.
Зобов`язання за цим договором
забезпечені договором іпотеки.
Предметом іпотеки є нежитлове
приміщення, а саме: гаражне приміщення
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на праві приватної власності, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно серії САС
№434899 від 30.03.2009 року та Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №22371239 від 03.04.2009 року. ОСОБА_3
неналежно виконував умови договору
позики від 07 квітня 2011 року внаслідок
чого ОСОБА_2 набув право звернення
стягнення на вказане гаражне
приміщення як на предмет іпотеки,
згідно договору іпотеки від 07 квітня 2011
року. Однак ОСОБА_2 не може реалізувати
своє право як іпотекодержателя,
оскільки постановою ВДВС
Голосіївського РУЮ у місті Києві №
36331712 від 04 лютого 2013 року накладено
арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, в
тому числі на 1/2 гаражного приміщення
АДРЕСА_1, та оголошено заборону на його
відчуження. Накладення арешту на
іпотечне майно перешкоджає позивачу
задовольнити свої вимоги за рахунок
іпотечного майна.

Ухвалою суду від 02 вересня 2014 року до
участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
відповідача залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, не заперечила проти
заочного розгляду справи.

Представник відповідача та треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідача в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомили, будь-яких заяв від них не
надходило.

З урахуванням думки представника
позивача та положень ст. 224 ЦПК України
суд ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Вислухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07
квітня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було укладено договір позики, за яким
ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 200 000 грн. на строк
до 24 год. 07 липня 2011 року (а.с.8).

В забезпечення договору позики між
позивачем та ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 07 квітня
2011 року укладено договір іпотеки
(а.с.9-10) згідно умов якого останні
передали в іпотеку Іпотекодержателю -
ОСОБА_2 гаражне приміщення АДРЕСА_1, яке
належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно виданого 30.03.2009 року
виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради на
підставі рішення цього ж комітету №43
від 24.02.2009 року право власності на яке
зареєстровано 03.04.2009 року
Івано-Франківським ОБТІ за номером
запису 1910 в книзі 8ф за реєстраційним
номером 26886135 (Витяг про реєстрацію
права на нерухоме майно №22371239 виданий
03.04.2009 року Івано-Франківським обласним
бюро технічної інвентаризації)
вартістю 275373,00 гривень згідно Витягу
№29587347з Реєстру прав власності на
нерухоме майно виданого 07.04.2011 року
Івано-Франківським обласним бюро
технічної інвентаризації.

Згідно п. 5.1 Договору іпотеки від 07
квітня 2011 року, у разі порушення
Боржником основного зобов'язання,
Іпотекодержатель надсилає
Іпотекодавцям письмову вимогу про
усунення порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк і попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога Іпотекодержателя залишається
без задоволення Іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.4.1. Договору іпотеки, у
разі невиконання Іпотекодавцями
письмової вимоги іпотекодержателя про
усунення порушених зобов'язань за цим
договором або боржником договором
позики у встановлений
Іпотекодержателем строк, такі вимоги
Іпотекодержателя задовольняються за
рахунок предмета іпотеки. У такому
випадку цей договір згідно зі статтями
36, 37 Закону України «Про іпотеку»
вважається договором про задоволення
вимог Іпотекодержателя, є
правовстановлюючим документом на
предмет іпотеки і правовою підставою
для реєстрації права власності
Іпотекодержателя на предмет позики.

Постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у
місті Києві № 36331712 від 04.02.2013 року
накладено арешт на все нерухоме майно
ОСОБА_3, в тому числі на 1/2 гаражного
приміщення АДРЕСА_1, та оголошено
заборону на його відчуженням, що
підтверджується копією витягу з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майно
від 10.02.2014 року (а.с. 20).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про
виконавче провадження» для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення
арешту на майно або якщо йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
перебуває в заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення
до суду з позовом про зняття арешту із
заставленого майна.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з
вищим пріоритетом має переважне право
на звернення стягнення на предмет
обтяження.

Оскільки договір іпотеки від 07 квітня
2011 року, укладений раніше, ніж
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського РУЮ у м.Києві №36331712
винесено постанову від 04.02.2013 року про
накладення арешту на все нерухоме
майно ОСОБА_3, в тому числі на 1/2
гаражного приміщення АДРЕСА_1, то
ОСОБА_2 належить право вищого
пріоритету задоволення своїх вимог за
рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 60
Закону України «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту. У разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід
задовольнити.

Витрати на правову допомогу,
відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
належать до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного
процессуального кодексу України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача також слід стягнути
на користь позивача понесені ним
судові витрати, які складають витрати
по оплаті судового збору та витрати на
правову допомогу.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ст. 3 Закону України «Про іпотеку»,
ст. ст. 54, 60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 14 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.
ст. 572, 589 Цивільного кодексу України, ст.
ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 79, 84, 88 Цивільного
процессуального кодексу України,
керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 Цивільного
процессуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, про звільнення майна з-під
арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту, який накладений
постановою Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві № 36331712 від 04.02.2013 року належне
ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
нерухоме майно - 1/2 частини гаражного
приміщення АДРЕСА_1, та є предметом
договору іпотеки від 07 квітня 2011 року,
іпотекодержателем за яким є ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_2).

Стягнути з Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві, код ЄДРПОУ - 34999976 в користь
ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, - 243 грн. 60
коп. витрат по оплаті судового збору та
2 000 грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 23 жовтня 2014 року.

Суддя
О.М. Бабій