РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року м. Мукачево
Справа№2-1359/09 2/303/3231/14

Номер
рядка с.з - 26

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі: головуючого -
судді Кость В.В.

при секретарі
Цульбі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК»

до відповідача ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

За участю:

представника позивача - Гринихи Т.Ю.;

представника відповідача - ОСОБА_2 ;

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк),
звернулося до суду з позовом, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог (а.с. 151-153), до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№МКАWGK00000082 від 13.08.2007 року, в розмірі 95
643,59 доларів США, що станом на 01.10.2014 року
складає 1238584, 50 грн., а саме на будинок
загальною площею 113,40 кв.м., житловою
площею 74,20 кв.м., який розташований за
АДРЕСА_1 (надалі - Будинок), шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки №МКАWGK00000082
від 13.08.2007 року) публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПРИВАТБАНК з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Як на підставу для задоволення
позовних вимог, Банк посилається на те,
що в процесі цивільно - правової
реалізації укладеного між сторонами
кредитного договору позичальник не
виконала своїх зобов'язань зі сплати
кредиту та інших нарахувань, в зв'язку з
чим відповідач має нести обов'язок з
погашення вищевказаної суми
заборгованості, шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримала в
повному обсязі з посиланням на
обставини викладені в позовній заяві.

Разом з тим, заперечила можливість
застосування, при вирішенні позовних
вимог, положень Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», оскільки
кредитні кошти були надані відповідачу
саме для придбання даного предмету
іпотеки, який на момент укладення
кредитного договору не був місцем
постійного проживання відповідача
згідно з паспортними даними.

Представник відповідача, прийнявши
участь у судовому розгляді даної
справи та у письмовому запереченні від
13.10.2014, позовних вимог не визнав з
посиланням на необхідність
застосування при вирішенні спору
положень Закону України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», так як спірна
ситуація по справі у повній мірі
відповідає законодавчо визначеним
умовам для застосування мораторію на
вимоги про звернення стягнення на
майно.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши подані
по справі доказові матеріали, суд
констатує наступне.

За умовами укладеного між Банком та
ОСОБА_1, (надалі - Позичальник)
кредитного договору від 13.08.2007 року
№МКАWGК00000082 (надалі - Договір кредиту,
а.с. 5-6), Банк надав Позичальнику кредит
на загальну сумі 69212,50 доларів США, з
яких 56500 доларів США для купівлі
будинку та 12712,50 доларів США для сплати
страхових внесків, в обмін на
зобов'язання Позичальника повернути
надані грошові ресурси, зі сплатою
відсотків у розмірі 10,08 % річних за
користування кредитними коштами та з
кінцевим терміном повернення до 12.08.2027
року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Банком та відповідачем був укладений
також договір іпотеки (а.с. 8-10) від 13.08.2007
(далі - Договір іпотеки), за умовами
якого відповідач надала в іпотеку
Банку Будинок (в.ч.: житловий будинок
(літера «А-А»), вбиральню (літера «Б»),
літня кухня (літера «В»), погріб (літера
«Г»), гараж (літери «Д»), споруди №1-2,
насос (літера «Н»)).

Як свідчать подані по справі доказові
матеріали, на момент звернення
позивача до суду, зобов'язання за
Кредитним договором відповідачем не
виконані.

Заборгованість Позичальника станом на
01.10.2014 року складає суму 1238584,50 грн. (в
т.ч. 73025,86 дол. США - заборгованість за
кредитом; 14315,95 доларів США -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 2368,80 дол. США -
заборгованість по комісії; 5932,98 доларів
США - пеня, підтверджена належними
доказами (розрахунок а.с. 151-153)
відповідно до вимог ст.ст. 57-60
Цивільного процесуального кодексу
України, відповідачем та її
представником не спростована.

Приймаючи до уваги вищевказані
обставини справи суд виходить також із
того, що згідно зі статтею 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 33 Закону України „Про іпотеку"
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов"язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Поряд з цим, 07 червня 2014 року набув
чинності Закон України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", протягом дії якого:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

Також, протягом дії цього Закону інші
закони України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм (частина
четверта).

З поданих по справі доказових
матеріалів судом встановлено, Будинок,
наданий в забезпечення кредитних
зобов'язань в іноземній валюті (а.с. 8-10)
та використовується відповідачем
ОСОБА_1 як місце постійного проживання,
що підтверджується довідкою
Павшинської сільської ради
Мукачівського району від 21.10.2014 №02-21/657
(а.с. 179), іншого житла відповідач не має
(дані Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно станом на 20.10.2014, а.с.
180-183). Загальна площа предмету іпотеки
не перевищує 250 м2 (а.с. 16).

Разом з тим, відповідач згоди на
відчуження іпотечного майна не давала,
вона не є особою, на яку поширюється дія
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції».

Зазначені фактичні обставини
представником позивача не спростовані,
будь-яких доказів щодо наявності у
відповідача іншого майна ним суду не
подано.

Послання представника позивача на те,
що на момент укладення кредитного
договору, відповідач була
зареєстрована та проживала за іншою
адресою, у якості підстави для
задоволення позову, судом
відхиляються, оскільки на момент
судового розгляду даної справи та в
періоді дії Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» ОСОБА_1
зареєстрована та проживає за АДРЕСА_1.

Також і та обставина, що кредитні кошти
надавалися саме на придбання предмету
іпотеки, не є об'єктивною перешкодою
для застосування до вимог позивача
положень вищевказаного законодавчого
акту, які мають імперативний характер.

Таким чином у задоволенні позову слід
відмовити повністю.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст.
1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 212-215, 223, 224-228, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№МКАWGK00000082 від 13.08.2007 року, в розмірі 95
643,59 доларів США, що станом на 01.10.2014 року
складає 1238584, 50 грн., а саме на будинок
загальною площею 113,40 кв.м., житловою
площею 74,20 кв.м., який розташований за
АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки №МКАWGK00000082 від 13.08.2007 року)
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПРИВАТБАНК з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням кадастрового номеру
земельної ділянки, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки - відмовити
повністю.

2. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В. Кость

Повний текст рішення
суду виготовлено та підписано 24.10.2014.