Справа № 352/731/14-ц
Провадження № 2/352/591/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді
Струтинського Р.Р.,

секретаря
Бардюк-Кавецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Тисменицького
районного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, -

в с
т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом
до відповідача про відшкодування
шкода.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та пояснив,
що вироком Тисменицького районного
суду від 22 жовтня 2009 року був частково
задоволений цивільний позов ОСОБА_1
до ОСОБА_3 в сумі 222 527,59 грн.
заподіяної злочином матеріальної
шкоди та моральних збитків.
Виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в
розмірі 222 527,59 грн. здійснював відділ
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції. 25.10.2013 р. державний виконавець
виніс постанову про закінчення
виконавчого провадження про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
боргу в сумі 222 527,59 грн. на підставі п. 3
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку із смертю
боржника ОСОБА_3 З даної постанови
позивач довідався, що боржник ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Померлій ОСОБА_3
на праві власності належали земельна
ділянка площею 0,2932 га в АДРЕСА_1 та
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1,
в якому на день смерті ОСОБА_3
постійно проживала разом із
спадкодавцем і проживає на даний час
її дочка ОСОБА_2. ОСОБА_2 не подавала
нотаріусу заяву про відмову від
спадщини, тому згідно частини 3 статті
1268 ЦК України вона вважається такою, що
прийняла спадщину від спадкодавця
ОСОБА_3

Згідно ст. 1231 та ст. 1282 ЦК України, до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоду (збитки) та
моральну шкоду, завдані спадкодавцем, в
межах вартості майна, одержаного у
спадщину. Вартість одержаного ОСОБА_2 у
спадщину майна становить 205 860 грн. На
виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України
позивач протягом 6 місяців від дня, коли
він дізнався про відкриття спадщини,
пред'явив свої вимоги до спадкоємців
вимогами (претензіями) від 28.01.2014 р. та
від 21.03.2014 р. Просить задовольнити
позов та стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість спадкодавця, в
межах вартості успадкованого майна, в
сумі 205 860 грн. та судові витрати у
справі.

Представник відповідача позов не
визнав, суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1
мати відповідача ОСОБА_3 померла.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. ОСОБА_2 не подавала
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини і не має наміру її подавати,
тому вона вважається особою, яка не
приймала спадщину. ОСОБА_2 офіційно
зареєстрована в АДРЕСА_1, який належав
на праві власності її мамі ОСОБА_3, але
фактично за цією адресою не проживала і
не проживає. Просить у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи та зібрані по ній
докази, суд дійшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що вироком
Тисменицького районного суду від 22
жовтня 2009 року у справі № 1-14/2009 р. був
частково задоволений цивільний позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, та було вирішено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
217527,59 грн. заподіяної злочином
матеріальної шкоди та 5000 грн.
спричинених моральних збитків, а
всього 222 527,59 грн., про що судом 22.03.2010 р.
був виданий виконавчий лист № 1-14.
Виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в
розмірі 222 527,59 грн. на підставі
виконавчого листа № 1-14, виданого 22.03.2010
р., здійснював відділ державної
виконавчої служби Тисменицького
районного управління юстиції.
ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 померла, що
підтверджується витягом про державну
реєстрацію її смерті, наданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Тисменицького РУЮ. 25 жовтня 2013 року
державний виконавець ВДВС
Тисменицького РУЮ виніс постанову ВП
№ 19396142 про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 1-14 від 22.03.2010 р.
про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 222
527,59 грн. на користь ОСОБА_1, на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку
із смертю боржника. З даної постанови
позивач 25.10.2013 р. довідався, що
боржник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності
належали житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1, в якому вона
постійно проживала на час відкриття
спадщини, та земельна ділянка площею
0,2932 га, розташована в АДРЕСА_2, що
підтверджується копіями договору
купівлі-продажу від 31.03.1999 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Тисменицької державної нотаріальної
контори Колтун С.В. за № Д-188,
довідки-характеристики
Івано-Франківського ОБТІ № 3510 від
05.07.1999 р., державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 368109 від 31.12.1010 р. На час відкриття
спадщини в будинку АДРЕСА_1 разом із
спадкодавцем ОСОБА_3 була
зареєстрована та проживала і
проживає на даний час, її дочка,
відповідачка по справі, ОСОБА_2. Факт
реєстрації та постійного проживання
на час відкриття спадщини ОСОБА_2 разом
із спадкодавцем ОСОБА_3 в будинку
АДРЕСА_1 підтверджується
повідомленням сільського голови
Загвіздянської сільської ради Л.
Білогубко № 39 від 06.02.2014 р., та
витребуваною судом письмовою
інформацією Тисменицького районного
сектору управління державної
міграційної служби в
Івано-Франківській області. Також
відповідач ОСОБА_2 зазначила будинок
АДРЕСА_1 як місце свого проживання у
виданій нею довіреності її
представнику, що міститься у
матеріалах справи, та в адресованих
нею суду заяві, запереченнях на позов.
На цю ж адресу суд висилав повістки
про виклик ОСОБА_2 до суду, та одержав
повідомлення пошти, що повістки нею
були одержані.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
«реєстрація - це внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції». Статтею 6
даного Закону України встановлено, що
громадяни України зобов'язані
протягом десяти днів після прибуття до
нового місця проживання зареєструвати
місце проживання.

Згідно ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України
встановлено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

На запит суду Тисменицька районна
державна нотаріальна контора надала
письмову інформацію, з якою випливає,
що спадкова справа ОСОБА_3 була
відкрита за заявою кредитора ОСОБА_1,
заяв як про прийняття спадщини, так і
про відмову від прийняття спадщини в
нотаріальну контору від спадкоємців
не поступало.

Суд приходить до висновку про те, що
відповідачка ОСОБА_2 щодо померлої
ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за
законом, на час відкриття спадщини
постійно проживала разом із
спадкодавцем, не заявила протягом
встановленого ст. 1270 ЦК України строку
про відмову від спадщини в порядку,
встановленому ч. 1 ст. 1273 ЦК України, а
тому вважається такою, що прийняла
спадщину. При цьому, відповідно до ч. 5
ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини, а згідно ч. 3 статті 1296 ЦК
України, відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Частиною 2 статті 1281 ЦК України
встановлено, що кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався
або міг дізнатися про відкриття
спадщини, пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
незалежно від настання строку вимоги.

На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК
України, кредитор ОСОБА_1 28.01.2014 р. та
повторно 21.03.2014 р. направив цінними
листами з описом про вкладення до
Тисменицької районної державної
нотаріальної контори вимогу
(претензію) до спадкоємців померлого
спадкодавця - боржника, підтвердження
чого містяться в матеріалах справи.
Таку ж вимогу (претензію) ОСОБА_1 21.08.2014
р. направив безпосередньо спадкоємцю
ОСОБА_2

Згідно ч. 1, 2 ст. 1231 ЦК України, до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоду (збитки),
яка була завдана спадкодавцем, а
також обов'язок відшкодування
моральної шкоди, завданої
спадкодавцем, яке було присуджено
судом зі спадкодавця за його життя.

Частиною 1 статті 1282 ЦК України
встановлено, що спадкоємці
зобов'язані задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до «Висновку про
вартість об'єкта оцінки» та
«Висновку про експертну грошову оцінку
земельної ділянки», здійснених
експертно-консалтинговою фірмою ТзОВ
«ЕКА-Захід», станом на день подання
позивачем позову до суду ринкова
вартість житлового будинку з
приналежними господарськими будівлями
і спорудами, що належить на праві
власності ОСОБА_3 та знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, становить 101 760 грн.,
експертна грошова оцінка земельної
ділянки загальною площею 0,2932 га, що
належить на праві власності ОСОБА_3,
розташованої в АДРЕСА_2, становить 104
100 грн. Загальна вартість спадкового
майна, виходячи з наданих позивачем
звітів про оцінку їх вартості,
становить 205 860 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги є підставними і обґрунтованими
та такими, що підлягають до
задоволення.

На підставі наведеного, відповідно
до ст. ст. 1216, 1218, 1231, 1261, 1268, 1281, 1282 ЦК
України, та керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш
И В :

Позов задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 205806 (двісті п»ять
тисяч вісімсот шість) грн. 00 коп. та
судовий збір у розмірі 2180 (дві тисячі
сто вісімдесят) грн. 40 коп., а всього 208040
(двісті вісім тисяч сорок) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий
Р.Р.Струтинський