АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2061/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 24 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. РІШЕННЯ
24 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоНерушак Л. В.суддівЄльцова
В. О. , Карпенко О. В. при секретаріЯремич
В.І., Овчаренко І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» - ОСОБА_7 та
апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 16 червня
2014 року у справі за позовом КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
в с т а н о в и л а :
13 червня 2013 року КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» в особі
директора ОСОБА_11 звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію, посилаючись на те, що
на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»
покладене виконання важливої
державної соціальної програми -
забезпечення підприємств, установ,
організацій та населення міста
тепловою енергією для потреб опалення
та гарячого водопостачання. Все майно,
що є у підприємства, належить Державі в
особі Черкаської міської ради.
Позивач зазначає у позові, що станом на
01 лютого 2013 року борг відповідачів
перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»
за спожиту теплову енергію з 01 вересня
2010 року складає 7964,43 грн.
21 травня 2007 pоку та 07 лютого 2010 pоку
рішеннями Соснівського районного суду
м. Черкаси стягнуто з
відповідачів борг в сумі 12059,49 грн.

Позивач посилається на вимоги ст.
625 ЦК України, якою передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити борг з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Станом на 01 лютого 2013 року
борг внаслідок інфляції зріс на 109,02
грн., а 3 % річних складають 292,23 грн. Тому
позивач просив суд стягнути з
відповідачів солідарно на користь КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» борг, який
виник за період з 01 вересня 2010 року по 01
березня 2013 року в сумі 8365,68 грн., в тому
числі 109,02 грн. інфляційних збитків, 292,23
грн. 3 % річних та судовий збір.

30 квітня 2014 року КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» в особі
директора ОСОБА_11 подали до суду
уточнену позовну заяву та просили
стягнути з відповідачів солідарно на
користь КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» борг, який
виник за період з 01 березня 2007 року по 01
квітня 2014 року в сумі 13717,67 грн., в тому
числі - 109,02 грн. інфляційних збитків та
292,23 грн. - 3 % річних та судовий збір.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 16 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
солідарно на користь КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго»
заборгованість станом на 01 квітня 2014
року за спожиту теплову енергію в сумі
6785,28 грн., 292,23 грн. - три відсотки річних,
109,02 грн. - інфляційні, 228,40 грн. - судові
витрати, а всього 7415,93 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» - ОСОБА_7,
відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» - ОСОБА_7
посилається на те, що рішення прийнято
з порушенням норм матеріального права.
Просить змінити рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 16 червня
2014 року та задовольнити позовні вимоги
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»
повністю, стягнувши з відповідачів
борг за спожиту теплову енергію за
період з 01 березня 2007 року по 01 квітня
2014 року в сумі 13316,42 грн., інфляційні
збитки в сумі 109,02 грн., 3 % річних у сумі
292,23 грн., судовий збір в сумі 229,40
грн., а всього 13947,07 грн. Судові витрати
покласти на відповідачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 посилаються на те, що рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом не повно з'ясовано усі фактичні
обставини справи та не надано належної
оцінки наявним в матеріалах справи
доказам, при цьому суд не сприяв
повному, об'єктивному та
неупередженому її розгляду, що
призвело до ухвалення судом
незаконного, необ'єктивного та
необґрунтованого рішення. Просить
постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, відповідача та
представника відповідачів, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга
представника КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» - ОСОБА_7
підлягає відхиленню, апеляційна
скарга ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції зміні, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам закону відповідає
не повністю.

Задовольняючи частково позовні вимоги
в частині стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію, та стягуючи її
в сумі 6785,28 грн. солідарно з
відповідачів, суд першої інстанції
виходив з їх доведеності в межах
трирічного строку давності, пославшись
на заяву відповідачів про застосування
строку позовної давності, оскільки
позивачем поданий позов до суду лише 13
червня 2013 року, в зв'язку з чим суд
вважав, що вимоги в частині стягнення
боргу за спожиту теплову енергію
підлягають до задоволення частково, за
період починаючи з червня 2010 року,
станом на 01 квітня 2014 року.

Однак, повністю з таким висновком
суду першої інстанції колегія суддів
погодитись не може, оскільки висновок
суду не відповідає обставинам справи
та вимогам закону.

В судовому засіданні встановлено
та вбачається із матеріалів справи, що
виконавчим комітетом Соснівської ради
народних депутатів м. Черкаси від 22
липня 1987 року, на підставі рішення № 370
від 15 липня 1987 року ОСОБА_8 та його
членам сім'ї ( дружині, сину та
дочкам ) надано ордер на житлове
приміщення № 016982, а саме на квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно даних довідки КП «Соснівська
СУБ» Черкаської міської ради від 10
грудня 2013 року № 8667 в квартирі
АДРЕСА_1, крім ОСОБА_8 зареєстровані 6
осіб, а саме: дружина - ОСОБА_10, дочки -
ОСОБА_9, ОСОБА_12, син - ОСОБА_13, онуки -
ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 21.05. 2007 року з
відповідачів стягнуто заборгованість
по оплаті за житлово - комунальні
послуги в сумі 5153, 27 грн.

Із розрахунку заборгованості за
теплову енергію, сум індексу інфляції, 3
% річних, наданих позивачем КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» суду
вбачається, що з серпня 2010 року по лютий
2013 року заборгованість ОСОБА_8 перед
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»
становить 20023,92 грн.

Згідно обороту нарахувань та оплат за
період 01 березня 2007 року по 01 серпня
2010 року, наданих КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго»,
заборгованість відповідача ОСОБА_8
становить 12059,49 грн.

Згідно судового наказу від 07 грудня 2010
року судді Соснівського району
м.Черкаси стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача
заборгованість за оплату житлово -
комунальних послуг в сумі 8000 грн. 28 коп.
та судові витрати в розмірі 30 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 25.10. 2012 року даний судовий
наказ скасовано.

14 лютого 2013 року КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» направляло
на адресу відповідача ОСОБА_8 вимогу
претензію про оплату боргу за послуги з
теплопостачання на суму 20023,92 грн., яка
відповідачем виконана не була.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки встановлені договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України та ст.ст. 1, 7, 19
Закону цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є власник
житла, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК
України члени сім'ї наймача, які
проживають разом з ним, користуються на
рівні з наймачем усіма правами і несуть
усі обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

Статтею 68 ЖК України встановлено, що
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Судом першої інстанції достовірно
встановлено, що відповідач ОСОБА_8 та
його члени сім'ї, будучи
зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1 в м.
Черкаси, періодично сплачували за
спожиту теплову енергію, в зв'язку із
чим у них утворилася заборгованість.

23.09 2013 року відповідачі подали до суду
заперечення на позов про стягнення
боргу, в якому посилались на строк
позовної давності, який пропущено, та
вказували що лише в межах строку
позовної давності підлягає стягнення
заборгованості, а не за вказаний
позивачем період, просили відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що позов КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» поданий до
суду 13 червня 2013 року, а тому
заборгованість з відповідачів за
спожиту теплову енергію підлягає
стягненню з червня 2010 року по квітень
2014 року, в межах трирічного строку
позовної давності.

Як вбачається із оглянутих колегією
суддів в судовому засіданні квитанцій
про оплату за спожиту теплову енергію
та гарячу воду, що відповідачі
періодично сплачували дані послуги.
Так з червня 2010 року до лютий 2013 року не
сплачено жодної суми, а з лютого 2013 року
по квітень 2014 року ними сплачувались
поточні платежі за кожен місяць та
частково погашався борг, за раніше
отримані послуги по теплу, що
зазначалось відповідачами в
квитанції. Сторони визнали , що боргу за
гаряче водопостачання немає, лише за
опалення квартири.

Сторонами за спільною згодою була
проведена звірка щодо нарахування та
проведеної оплати згідно квитанцій за
спожите теплопостачання за спірний
період для усунення в розбіжностях
розрахунків позивача та відповідачів.

Із даних суду розрахунків вбачається,
що сторони дійшли згоди щодо кінцевої
суми заборгованості, яка становить за
опалення та підігрів води за період з
01.03. 2007 року по 01.04. 2014 року 13322, 34 грн .
Внесена сума платежу 246,75 помилково
внесена в графу за опалення , так як
згідно даних квитанції від 28.07. 2010 року
про оплату дана сума сплачувалась за
підігрів води, тому внесена помилково.

Згідно наданих розрахунків
заборгованості за опалення та підігрів
води за період з червня 2010 року по
квітень 2014 року заборгованість
становить 6475, 37 коп.

Як вбачається із рішення суду першої
інстанції , судом стягнуто на користь
позивача із відповідачів солідарно
суму 6785, 28 грн.

Отже, колегія суддів вважає, що
стягнута судом першої інстанції сума
заборгованості з відповідачів на
користь позивача підлягає зменшенню з
6785, 28 грн. до 6475, 37 грн., оскільки
проведеними уточненими розрахунками
правильною є сума заборгованості
6475грн. 37 коп., а тому при розрахунках
була допущена помилка судом першої
інстанції.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги відповідачів ОСОБА_8 підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції зміні в
встановленому розмірі заборгованості
за отримані послуги за
теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_8, який є і
представником інших відповідачів,
погодився із нарахованою та стягнутою
сумою інфляційних та 3 % річних, тому в
цій частині рішення суду залишається
без змін, оскільки не оспорюється
сторонами правильність розрахунків.

Виходячи з викладеного, колегія
суддів вважає, що доводи представника
КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» -
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію з 01 березня 2007
року підлягають відхиленню, оскільки
позивачем не доведено, що строк
позовної давності преривався, а про
його поновлення представник позивача в
суді першої інстанції не просив та із
такими вимогами позивач не звертався
до суду.

В апеляційній скарзі апелянти ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просять скасувати
рішення суду першої інстанції і зарити
провадження у справі, однак не
посилаються на підставу, відповідно
якої необхідно закрити провадження,
тому доводи апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню
лише в частині зменшення розміру
стягнення за спожиту теплову енергію. В
іншій частині доводи апелянтів є
необґрунтованими і не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України.

Обов'язок доказування та подання
доказів, встановлений ст. 60 ЦПК
України, в якій зазначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що оскільки при
вирішенні даного спору судом першої
інстанції було допущено неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи , що призвело до
неправильного вирішення спору по суті,
тому рішення суду першої інстанції
підлягає зміні щодо стягнення розміру
заборгованості, та зменшення розміру
стягнення заборгованості з
відповідачів солідарно за спожиту
теплову енергію на користь КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» з 6785, 28 грн.
до 6475,37 грн. , в решті рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» - ОСОБА_7 -
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 16 червня 2014 року у справі за
позовом КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію - змінити.

Зменшити розмір стягнення за спожиту
теплову енергію з 6785, 28 грн., стягнувши
солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на
користь КПТМ
«Черкаситеплокомуненерго»
заборгованість за спожиту теплову
енергію з червня 2010 року по 01 квітня 2014
року в сумі 6475,37 грн.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :