Справа № 523/6516/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді - Кисельова
В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача -
Боднар М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», в особі філії
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»

про скасування наказів, про поновлення
на роботі, стягненні середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», в
особі філії Одеського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про скасування наказів, про
поновлення на роботі, стягненні
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим,
що ОСОБА_1, працювала в філії Одеського
обласного управління ПАБ «Державний
ощадний банк України» в період з 07.05.2012
року по 07.04.2014 року. Безпосередньо на
посаді начальника операційного
відділу Територіального
відокремленого безбалансового
відділення 10015/0535 вона працювала з
29.09.2012 року по 07.04.2014 року.

Наказом № 400-к від 04 квітня 2014 року,
позивачку було звільнено з посади
начальника операційного відділу ТВБВ
№ 10015/0535, з 07 квітня 2014 року у зв'язку з
втратою довіри, за п.2 ст. 41 КЗпП України
.

З наказом № 400- к від 04 квітня 2014 року
позивачка була ознайомлена тільки 08.04.
2014 року.

Позивачка вважає, що наказ № 400-к від
04.04.2014 року є незаконним, підлягає
скасуванню, а вона підлягає поновленню
на роботі, з наступних підстав.

Так, підставою для звільнення
позивачка за ст. 41 п. 2 КЗпП України,
послугували матеріали ревізій
раптової перевірки від 30 січня 2014 року
та 31 січня 2014 року, звіт по раптовій
перевірці від 03.02.2014 року та висновок за
результатами службового розслідування
від 31.03.2014 року .

30 січня 2014 року в ТВБВ 10015/ 0535, проведено
ревізію на підставі якої складено Акт
ревізії раптової перевірки готівки та
цінностей у сховищах цінностей
підрозділу перерахунку та зберігання
валютних цінностей . Відповідно до
вказаного акту, під час ревізії при
поаркушному перерахунку готівки у
матеріально - відповідальної особи -
старшого контролера - касира ОСОБА_4
була встановлена недостача готівки у
сумі 105 840,33 гривен, яка була
відшкодована ОСОБА_4 того ж дня. За
результатами перевірки старшого
контролера - касира ОСОБА_4 було
відсторонено від посади з 30.01.2014 року.

За результатами перевірки банкомату у
ТВБВ 10015/ 0535 від 31.01.2014 року складено
«Акт про розбіжності» відповідно до
якого, виявлена недостача в сумі 474 000,00
гривень в банкомату А15000011.

Позивачка вважає, що дана недостача
виникла у матеріально відповідальної
особи старшого контролера - касира
ОСОБА_4 за її вини, яка надала
відповідні пояснення і вказала причину
недостачі.

За результатами ревізій позивачкою
також надані пояснення, як начальника
операційного відділу ТВБВ № 10015/0535.
Позивачка стверджує, що на неї не були
покладені обов'язки, щодо
безпосереднього обслуговування
грошових цінностей, по
відповідальності у зв'язку з загрузкою
банкоматів та перерахунку коштів як в
банкоматах так і в сховищах, та вона не
мала жодного відношення до
безпосереднього обслуговування
грошових та матеріальних цінностей.

Позивачку було звільнено за ст.41 п.2
КЗпП України у зв'язку з втратою
довір'я, але відповідно до вказаної
статті за цією статтею можуть бути
звільнені тільки особи, які
безпосередньо обслуговують грошові та
товарні цінності,та при наявності
винних дій .

Відповідно до посадової інструкції
начальника операційного відділу
територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10015/0535
Філії - Одеське обласне управління ПАТ
«Ощадбанк» на позивачку не було
покладено обов'язків щодо приймання,
перерахування, обліку, сортування,
зберігання, видачі готівки та інших
цінностей, а тому вона безпосередньо не
обслуговула грошові та товарні
цінності.

Позивачка вважає, що вона не є суб'єктом
до якого може бути застосована ст..41 п. 2
КЗпП України, а також відсутня її вина в
недостачі грошових коштів.

Відповідно до ст. 41 КЗпП України, крім
підстав передбачених ст. 40 КЗпП України
трудовий договір за ініціативою
власника або уповноваженого ним органу
може бути розірваний також у випадках
(п. 2) винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові або
товарні цінності, якщо ці дії дають
підстави для втрати довір'я до нього з
боку власника або уповноваженого ним
органу.

З таких підстав позивачка вважає, що
наказ № 400- к від 04.04.2014 року про
звільнення її з роботи за п. 2 ст. 41 КЗпП
України у зв'язку з втратою довір'я -
підлягає скасуванню, а її поновлено на
роботі на посаді начальника
операційного відділу Територіально
відокремленого безбалансового
відділення № 10015/0535.

Позивачка посилається також на те, що
відповідач незаконно відсторонив її
від виконання посадових обов'язків з
24.02.2014 року по день звільнення 07.04.2014
року , наказом № 174 від 19.02.2014 р..

Так, відповідно ст. 46 КЗпП України
відсторонення працівників від роботи
власником або уповноваженим ним
органом допускається у разі: появи на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння;
відмови або ухилення від обов'язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Відповідно до коментарів КЗпП України
передбачено, що можливість
відсторонення працівників від роботи
передбачена щодо працівників банків.
Відповідно до п. "ж" частини першої ст. 73
Закону "Про банки і банківську
діяльність" Національний банк має
право тимчасового відсторонення
посадової особи банку від посади у разі
грубого чи систематичного порушення
цією особою вимог цього Закону або
актів Національного банку України до
усунення порушення. Відповідне рішення
Національного банку повинне бути
продубльоване наказом по банку.

В зв'язку з тим, що під час
відсторонення до роботи позивачка не
виплачувалась заробітна плата, вона
вважає, що з відповідача повинна бути
стягнута середня заробітна плата з час
відсторонення від роботи, тобто в
період з 24.02.2014 року по 07.04.2014 року тобто
31 робочих день.

Позивачка також вважає, що дії з боку
відповідача є порушенням її законних
прав на працю, які завдали їй моральних
страждань. Так позивачка втратила
душевний спокій, постійно перебуває у
роздратованому стані, не має засобів
для забезпечення належного рівня для
життя. Всі зазначені моральні
страждання негативно відобразились на
її здоров'ї.

В зв'язку з чим, позивачка просить
стягнути з відповідача моральну шкоду
у розмірі 10000 гривень.

На підставі викладеного, позивачка
просить:

1. Визнати незаконним і скасувати
наказ № 400- к від 04.04.2014 року начальника
філії - Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
звільнення з роботи начальника
операційного відділу Територіального
відокремленого безбалансового
відділення № 10015/0535 ОСОБА_1 за п.2 ст. 41
КЗпП України у зв'язку з втратою
довір'я, з 07 квітня 2014 року.

2. Поновити ОСОБА_1 ( і.п.н. НОМЕР_1) на
роботі з 08 квітня 2014 року на посаді
начальника операційного відділу
Територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10015/0535
філії - Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
(ЄДРПО У 09328601) .

3. Стягнути з філії - Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» ( ЄДРПО У 09328601) на
користь ОСОБА_1 ( і.п.н. НОМЕР_1) середній
заробіток за час вимушеного прогулу
починаючи з 08.04.2014 року по день
постановлення судового рішення.

4. Визнати незаконним наказ № 174
від 19.02.2014 року начальника філії -
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України», про
відсторонення ОСОБА_1 від роботи .

5. Стягнути з Філії - Одеського
обласного управління Публічного
«піонерного товариства «Державний
ощадний банк України» ( ЄДРПО У 09328601) на
користь ОСОБА_1( і.п.н. НОМЕР_1) середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період незаконного відсторонення від
роботи в період з 24.02.2014 року по 07.04.2014
року в розмірі 5764,76 гривень.

6. Стягнути з Філії - Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» ( ЄДРПО У 09328601) на
користь ОСОБА_1 ( і.п.н. НОМЕР_1) моральну
шкоду в розмірі 10000,00 гривень .

В судовому засіданні позивачка, а
також її представник підтримали
позовні вимоги, а також підтвердили
обставини заявлених вимог. Позивачка
пояснила, що вона працювала в філії
Одеського обласного управління ПАБ
«Державний ощадний банк України» на
посаді начальника операційного
відділу Територіального
відокремленого безбалансового
відділення 10015/0535. В її посадові
обов'язки не входило безпосередній
контроль за наявністю коштів в
банкоматах, а вона лише здійснювала
організацію роботу відділу. Позивачка
вважає, що її було незаконно
відсторонено від виконання посадових
обов'язків, а далі звільнено, оскільки
вона не мала жодної можливості
перевіряти кількість коштів в
банкоматах.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та пояснив, що
позивачку було звільнено у зв'язку з
тим, що фактично під її керівництвом
було виявлено недостачу коштів в
банкоматах банку. Вона, як начальник
відділу мала можливість контролювати
роботу своїх підлеглих, проте цього не
здійснювала.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню на підставі
фактів, встановлених в судовому
засіданні.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 07
травня 2012р. була призначена на посаду
начальника операційного відділу
відокремленого безбалансового
відділення 10015/0535 філії Одеського
міського відділення № 7860 ПАТ
"Державний ощадний банк України»,
згідно № 187-к від 07 травня 2012р. (а.с. 69).

Відповідно до посадової
інструкції начальника операційного
відділу відокремленого безбалансового
відділення 10015/0535 від 29 травня 2012р. в
посадові функції входило у тому числі
обов'язки із забезпечення схоронності
готівкових коштів і цінностей на
належний контроль за їх обігом, а також
вона несла відповідальність за
виконання трудової, фінансової та
правової дисципліни співробітниками
відділу. (а.с. 70)

30 січня 2014 року в ТВБВ 10015/ 0535, проведено
ревізію на підставі якої складено Акт
ревізії раптової перевірки готівки та
цінностей у сховищах цінностей
підрозділу перерахунку та зберігання
валютних цінностей. Відповідно до
вказаного акту, під час ревізії при
поаркушному перерахунку готівки у
матеріально - відповідальної особи -
старшого контролера - касира ОСОБА_4
була встановлена недостача готівки у
сумі 105 840,33 гривен, яка була
відшкодована ОСОБА_4 того ж дня. За
результатами перевірки старшого
контролера - касира ОСОБА_4 була
відсторонена від посади з 30.01.2014 року.

За результатами перевірки банкомату у
ТВБВ 10015/ 0535 від 31.01.2014 року складено
«Акт про розбіжності» відповідно до
якого, виявлена недостача в сумі 474 000,00
гривень в банкомату А15000011.

Згідно наказу № 174 від 19 лютого
2014р. «про відсторонення від роботи» у
зв'язку з проведенням службового
розслідування, за неналежне виконання
службових обов'язків було відсторонено
від роботи ОСОБА_1, начальника
операційного відділу ТВБВ № 10015/0535, з 24
лютого 2014р. (а.с. 67)

Відповідач посилається на те, що
відсторонення працівника від
виконання службових обов'язків на час
службового розслідування не
заборонено КзПП України, а тому вони, на
свій розсуд, враховуючи встановлені
факти вирішили відсторонити позивачку
від роботи.

Суд вважає, що наказ № 174 від 19
лютого 2014р. «про відсторонення від
роботи», згідно якого було
відсторонено від роботи ОСОБА_1,
начальника операційного відділу ТВБВ
№ 10015/0535 є незаконним.

Відповідно до ст. 46 КзПП України
відсторонення працівників від роботи
власником або уповноваженим ним
органом допускається у разі: появи на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння;
відмови або ухилення від обов'язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Так, такий випадок встановлено,
ст. 73 Закону України «Про банки та
банківську діяльність» від 07.12.2000р.
№2121-ІІІ, згідно змісту якої у разі
порушення банками або іншими особами,
які можуть бути об'єктом перевірки
Національного банку України
відповідно до цього Закону,
банківського законодавства,
нормативно-правових актів
Національного банку України, його
вимог, встановлених відповідно до
статті 66 цього Закону, або здійснення
ризикової діяльності, яка загрожує
інтересам вкладників чи інших
кредиторів банку, застосування
іноземними державами або
міждержавними об'єднаннями або
міжнародними організаціями санкцій
до банків чи власників істотної
участі у банках, що становлять
загрозу інтересам вкладників чи
інших кредиторів банку та/або
стабільності банківської системи,
Національний банк України адекватно
вчиненому порушенню або рівню такої
загрози має право застосувати заходи
впливу, до яких належать: п. 11
тимчасове, до усунення порушення,
відсторонення посадової особи банку
від посади.

На підставі викладеного, суд
вважає, що неможливо вільно трактувати
ст. 46 КзПП України, оскільки даною
нормою законодавства встановлені
можливі випадки відсторонення
працівників від роботи.

В зв'язку з чим, необхідно визнати
наказ № 174 від 19 лютого 2014р. «про
відсторонення від роботи» незаконним.

Необхідно також зазначити, що
після прийняття наказу № 174 від 19
лютого 2014р. ОСОБА_1 не виплачувалась
заробітна плата, що підтвердив в
судовому засіданні представник
відповідача.

Згідно ст. 94 КзПП України
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідач у своїх запереченнях
посилається на те, що заробітна плата
не виплачуються на час простою

Дійсно, згідно ч. 4 ст. 113 КзПП
України час простою з вини працівника
не оплачується.

Відповідно до ст. 34 КзПП України
простій - це зупинення роботи,
викликане відсутністю організаційних
або технічних умов, необхідних для
виконання роботи, невідворотною силою
або іншими обставинами.

В зв'язку з тим, що суд визнає
наказ № 174 від 19 лютого 2014р. «про
відсторонення від роботи» незаконним,
то в даному випадку неможливо вважати
невиконання позивачкою своїх
службових її виною, оскільки саме
відповідач незаконно відсторонив її
від роботи.

Відповідно до ст. 115 КзПП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Фактично позивачка була
відсторонена від роботи в період з 24
лютого 2014р. по 07 квітня 2014р., тобто 5
робочих днів у лютому 2014р., березень
2014р. в цілому, а також 4 робочих дня в
квітня 2014р..

Суд вважає, за вищевказаний
період необхідно стягнути з
відповідача середній заробіток.

Так, згідно довідки про середню
заробітну плату ОСОБА_1 станом на 24
лютого 2014р. її середньомісячний
заробіток склав суму у розмірі 6620
гривень 93 копійки, а середньоденна
заробітна плата склала суму у розмірі
307 гривень 95 копійок. (а.с. 59)

Таким чином, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
(5*307,95= 1539,75) 1539,75 + 6620,93+(4*307,95= 1231,8) +1231,8 = 9392
гривень 48 копійок.

Судом також встановлено, що наказом №
400-к від 04 квітня 2014 року, позивачку було
звільнено з посади начальника
операційного відділу ТВБВ № 10015/0535, 07
квітня 2014 року у зв'язку з втратою
довір'я, за п.2 ст. 41 КЗпП України .

З наказом № 400- к від 04 квітня 2014 року
позивачка була ознайомлена тільки 08.04.
2014 року.

Суд вважає, що наказ № 400-к від 04.04.2014
року є незаконним, підлягає скасуванню,
а позивачку необхідно поновлено на
роботі, з наступних підстав.

Так, підставою для звільнення
позивачка за ст. 41 п. 2 КЗпП України,
послугували матеріали ревізій
раптової повірки від 30 січня 2014 року та
31 січня 2014 року, звіт по раптовій
перевірці від 03.02.2014 року та висновок за
результатами службового розслідування
від 31.03.2014 року .

Позивачку було звільнено за ст.41 п.2
КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ст. 41 КзПП України
трудовий договір з ініціативи власника
може бути розірвано, у разі
встановлення винних дій працівника,
який безпосередньо обслуговує грошові,
товарні або культурні цінності, якщо ці
дії дають підстави для втрати довір'я
до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу;

Згідно посадової інструкції
начальника операційного відділу
відокремленого безбалансового
відділення 10015/0535 від 29 травня 2012р. в
посадові функції входило у тому числі
обов'язки із забезпечення схоронності
готівкових коштів і цінностей на
належний контроль за їх обігом, а також
вона несла відповідальність за
виконання трудової, фінансової та
правової дисципліни співробітниками
відділу. (а.с. 70)

Розпорядженням відділу
відокремленого безбалансового
відділення 10015/0535 № 0308/1 від 04.11.2013р.
«про призначення відповідальних за
схоронність цінностей в ТВБВ № 10015/0535 м.
Одеси АТ «Ощадбанк» у відділенні 10015/0535
було призначено зав. касовим вузлом
ОСОБА_4, ст. контролера-касира ОСОБА_5,
старшого контролера-касира ОСОБА_6
відповідальними за схоронність
готівки та цінностей у сховищах. (а.с.
78-79)

У відповідності з наказом № 1653
від 22.11.2013р. «про завантаження
банкоматів ТВБВ № 10015/0535 було
призначено відповідальним за
організацію банкоматів по
філії-відділенню начальника сектора
платіжних карток - ОСОБА_7, а також
відповідальною за роботою банкоматів -
ОСОБА_1. В наказі також зазначено, що
комплект ключів від сейфа та касет
закріпити за старшими касирами
відповідальних ТВБВ. Ключі від модулів
управління банкоматами закріпити за
завідуючими відповідальних ТВБВ.

Крім того, пунктом 8 даного наказу
призначено для виконання
завантаження/розвантаження банкоматів
по філіям наступних касових
працівників ТВБВ № 10015/0535 - ОСОБА_4, яка
працювала старший контролером-касиром
територіального безбалансового
відділення ТВБВ № 10015/0535 м. Одеси.

Згідно посадової інструкції
старшого контролера-касира
територіального безбалансового
відділення від 23 грудня 2013р.. здійснює
безпосередньо операції з готівкою,
грошовими заощадженнями, приймання
платежів від населення, забезпечує
збереження документів, бланків суворої
звітності, печаток, штампів, ключів від
сейфів, забезпечує дотримання
встановлених лімітів залишків готівки
та інших цінностей. (а.с. 73-75)

В матеріалах справи є також копіє
пояснень старшого контролера-касира
територіального безбалансового
відділення ОСОБА_4, яка підтверджує
факти використання нею коштів з
банкоматів. (а.с. 63-66)

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.92
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» - передбачено , що звільнення з
підстав втрати довір'я суд може
визнати обґрунтованим, якщо працівник,
який безпосередньо обслуговує грошові
або товарні цінності (зайнятий їх
прийманням, зберіганням,
транспортуванням, розподілом і т.п.)
вчинив умисно або необережно такі дії,
які дають власнику або уповноваженому
ним органу підстави для втрати до нього
довір'я (зокрема, порушення правил
проведення операцій з матеріальними
цінностями).

Таким чином, суд вважає, що
оскільки ОСОБА_1 не займалась
безпосередньо обслуговуванням
(розвантаженням-завантаженням,
обліком) коштів в банкоматах, то вона
не може бути звільнена за п. 2 ст. 41 КЗпПП
України.

Відповідно до ст. 235 КЗпПП України
у разі звільнення без законної
підстави або незаконного переведення
на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення
на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, суд
вважає, що необхідно скасувати наказ №
400-к від 04 квітня 2014 року про звільнення
ОСОБА_1 з посади начальника
операційного відділу ТВБВ № 10015/0535, а
також поновити ОСОБА_1 на посаді
начальника операційного відділу ТВБВ
№ 10015/0535

Позивачка була звільнена з
07.04.2014р., а тому необхідно стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 08.04.2014р. по день ухвалення
рішення, а саме 23.10.2014р., оскільки по
07.04.2014р. включно, суд стягнув середній
заробіток за час відсторонення від
роботи.

Період стягнення середньої
заробітної плати склав 17 робочих днів
в квітні 2014р. 5 місяців (травень,
червень, липень,серпень та вересень
2014р.) та 17 робочий днів в жовтні 2014р..
Таким чином, сума середнього заробітку
за час вимушеного прогулу становить
(17*307,95= 5235,15) + (5*6620,93= 33104,65) +(17*307,95= 5235,15) =
43574 гривень 95 копійок.

Суд також вважає, що неможливо
брати до уваги розрахунок позивача,
оскільки він не відповідає довідки про
середню заробітну плату позивачку, а
також середньоденної заробітної плати
позивачки у розмірі 307 гривень 95
копійок. (а.с. 59)

Суд також вважає, що діями відповідача
були порушенні конституційні права
позивачки працю.

Так, згідно ст. 43 Конституції України
кожен має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Громадянам
гарантується захист від незаконного
звільнення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», а також згідно ст. 237-1 КЗпП
України за наявності порушення
законних прав працівника, які привели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя,
зобов'язання по відшкодуванню
моральної шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Суд вважає, що позивачка перенесла
моральні страждання, оскільки була
незаконно звільнена, була позбавлена
можливості отримувати заробітну плату,
що призвело до її скрутного
матеріального становища.

Однак суд вважає, що розмір позовних
вимог в цій частині як не відповідний
їх характеру, тривалості і тяжкості, в
зв'язку з цим, з відповідача повинно
бути стягнуто моральна шкода у розмірі
1500 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги. При
цьому, ч. 2 ст. 84 ЦПК України встановлено,
що граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу
встановлюється законом.

Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20 грудня 2011 року N 4191-VI в
ст.1 встановлено, що розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати
40 відсотків
встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні, під
час вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням
та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді,
що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Представником позивача - адвокатом
ОСОБА_2 наданий розрахунок витрат на
правову допомогу у розмірі 4000 гривні,
яка розрахована, відповідно до
кількості годин, яка надавала правову
допомогу, у судовому засіданні, під
час вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням
та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Мінімальна заробітна у 2014р, згідно
Закону України «Про державний бюджет
України» на 2014р. становить суму у
розмірі 1218 гривень.

Фактично в судових засіданнях адвокат
провела 2 години, що підтверджується
журналом судовому засідання, суд також
погоджується з можливості надавання
консультації в одну годину, та
складання позовної заяви у дві години,
що в цілому складає 2+1+2=5 годин. В зв'язку
з чим, розмір правової допомоги складає
суму у розмірі 5*1218*0,40=2436 гривень.

Крім того, необхідно стягнути з філії
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» (65012
м. Одеса, вул. Базарна, 17, код ЄДРПОУ -
09328601, МФО 328845, р/р №0001 в Одеському
облуправлінні АТ «Ощадбанк») на
користь Держави судовий збір у
розмірі 569 гривень 03 копійки.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 34, 41,45, 94,113, 115, 235, 237-1 КзПП України,
ст.ст. 10, 11, 84, 209, 212-215, 367 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», в особі філії
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
скасування наказів, про поновлення на
роботі, стягненні середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та
скасувати наказ начальника філії
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» № 174
від 19 лютого 2014р. «про відсторонення
від роботи» щодо ОСОБА_1.

3. Визнати незаконним та скасувати
наказ начальника філії Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» № 400-к від 04
квітня 2014р. про звільнення ОСОБА_1.

4. Поновити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, іпн.
НОМЕР_1) на посаді начальника
операційного відділу відокремленого
безбалансового відділення (ТВБВ) 10015/0535
філії Одеського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України».

5. Стягнути з філії Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (65012 м. Одеса, вул.
Базарна, 17, код ЄДРПОУ - 09328601, МФО 328845, р/р
№0001 в Одеському облуправлінні АТ
«Ощадбанк») на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1) середній
заробіток за час відсторонення від
виконання службових обов'язків у
розмірі 9392 гривень 48 копійок,
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 43574 гривень 95 копійок,
моральну шкоду у розмірі 1500 гривень,
витрати на правову допомогу у розмірі
2436 гривень, а всього стягнути суму у
розмірі 56903 (п'ятдесят шість тисяч
дев'ятсот три) гривні 43 (сорок три)
копійки.

6. Допустити негайне виконання рішення
в частині поновлення ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1) на посаді
начальника операційного відділу
відокремленого безбалансового
відділення (ТВБВ) 10015/0535 філії
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України».

7. Допустити негайне виконання рішення
в частині стягнення з філії
Одеського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» (65012 м.
Одеса, вул. Базарна, 17, код ЄДРПОУ - 09328601,
МФО 328845, р/р №0001 в Одеському
облуправлінні АТ «Ощадбанк») на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, іпн.
НОМЕР_1) середнього заробітку за один
місяць у розмірі 6620 гривень 93 копійки,
за березень 2014р..

8. Стягнути з філії Одеського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» (65012 м. Одеса, вул.
Базарна, 17, код ЄДРПОУ - 09328601, МФО 328845, р/р
№0001 в Одеському облуправлінні АТ
«Ощадбанк») на користь Держави
судовий збір у розмірі 569 гривень 03
копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя