АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/7685/14
Головуючий 1 інстанції
Справа №636/2737/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

05 листопада 2014 року
м.Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.

при секретарі : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Чугуївського міського суду
Харківської області від 08 жовтня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом
до суду про стягнення з відповідача на
її користь суми боргу за договорами
позики, з відшкодуванням сплаченого
судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач послалался на надану їй
відповідачем розписку, згідно до якої
остання 23.05.2014 року отримала від ОСОБА_4
грошову суму в розмір 11500 гривень, яку
повинна була повернути протягом двох
днів. Однак, до теперішнього час;
відповідач не повернула зазначені
кошти, тим самим порушила умови
укладеного між сторонами договору
позики. Просить суд стягнути на її
користь суму боргу за договорам і
позики в розмірі 11500 гривень та
сплачений нею судовий збір в розмірі 243
гривні 60 копійок, а разом 11743 гривні 60
копійок.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги та
просила ї: задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач та її представник позов не
визнали і заперечуючи проти позову
вказували на те що надана позивачкою
розписка не є підтвердженням договору
позики, а вказує на примусове її
написання у зв'язку із роботою ОСОБА_3
продавцем в магазині ОСОБА_4. За даною
сумою недостачі позивачка зверталася в
органи міліції з метою порушення
кримінальної справі стосовно
відповідачки. Тому просять в позові
відмовити.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 08 жовтня 2014
року позов ОСОБА_4 - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошову суму за договором позики від
23.05.2014 року в розмірі 11500 гривень та
сплачений судовий збір в розмірі 243
гривні 60 копійок, а разом 11743
(одинадцять тисяч сімсот сорок три)
гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
посилається на те, що рішення суду
необґрунтоване, винесено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, районним судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, в рішенні наявна
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на підставі чого
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились у судове засідання,
відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 1051 ЦК України якщо
договір позики був укладений у
письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Це положення не стосується до випадків,
коли договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Судом встановлено, що згідно до
письмової розписки ОСОБА_3 23 травня 2014
року зобов'язалася повернути борг на
протязі двох днів в сумі 11 500 грн.
ОСОБА_4, однак цього зобов'язання вона
не виконала і борг не повернула.

Відповідачка визнала факт написання
цієї розписки, однак наявність боргу
заперечувала, з посиланням на її
безгрошовість. На підтвердження своїх
заперечень послалася на те, що цю
розписку вона отримала під психічним
примусом позивачки, яка наполягала
відшкодувати недостачу товарів у
кіоску, де ОСОБА_3 працювала продавцем у
ОСОБА_4 При цьому доказів на
підтвердження застосування до неї
психічного примусу відповідач не
надала, а наявні в матеріалах справи
документи про порушення кримінальної
справи за усною заявою ОСОБА_4 від 27
травня 2014 року про те, що ОСОБА_3, яка
працювала у неї в магазині в період
випробувального строку, у період з
квітня по травень 2014 року зловживаючи
її довірою заволоділа грошовими
коштами в сумі 11500 грн. з належною
достовірністю не свідчить про
безгрошовість боргової розписки або
про новацію інших зобов'язань у
боргові, проти чого відповідачка
заперечувала і наполягала на
поверненні відповідачем отриманих
відповідно до розписки 11500 грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна
сторона(позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовим ознаками, а
позичальник зобов'язується повернута
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Оскільки письмова розписка ОСОБА_3
вказує на наявність у неї боргу в сумі
11500 грн. і зобов'язання його повернення
позивачу на протязі двох днів, тобто
містить всі необхідні для договору
позики ознаки, то судова колегія
відхиляє доводи скарги, за їх
недоведеністю і погоджується з
рішенням районного суду, яке є законним
і обґрунтованим, що доводами скарги не
спростовується.

Оскільки таким чином суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому з
передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 08 жовтня 2014
року залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: