Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" вересня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Ластовки Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Державна акціонерна компанія
«Національна мережа аукціонних
центрів» про стягнення (відшкодування)
витрат, пов'язаних із відповідальним
зберіганням арештованого державним
виконавцем майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом до відповідача ПАТ ДАК
«Національна мережа аукціонних
центрів», в якому просить стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість у розмірі 169 632,58 грн.,
судові витрати в сумі 1696,33 грн.

Позивач позовні вимоги
обґрунтовує тим, що він прийняв, як
заступник генерального директора ПАТ
ДАК «Національна мережа аукціонних
центрів», описане майно згідно Акту
опису й арешту майна, серія АА № 049668,
який був складений 19 липня 2011 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві Мироненко Н.М.
Вищевказане майно було передано на
відповідальне зберігання ТОВ «РК
ТРАЄКТОРІЯ», з яким 19 липня 2011 року був
укладений Договір зберігання № 1-19, на
виконання умов якого ним було
здійснено оплату на загальну суму 169
632,58 грн., яку йому відмовився
відшкодувати відповідач, що стало
результатом його звернення до суду за
захистом своїх прав.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, однак надала
заяву, згідно якої просила справу
розглядати у її відсутність, позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечила.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суд не повідомив.
Клопотань про відкладення розгляду
справи, або про розгляд справи за
відсутності відповідача останній до
суду не надсилав.

Оскільки представник позивача не
заперечує проти заочного розгляду
справи, а відповідач належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, суд вважає за можливе провести
заочний розгляд справи. Крім того, у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог кодексу, актів
законодавства, а при відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що 19 липня 2011
року державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві Мироненко Н.М.
складено Акт опису й арешту майна
(серія АА № 049668) при примусовому
виконанні виконавчого напису
нотаріуса № 1951, виданого 20 жовтня 2010
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства Державна
акціонерна компанія «Національна
мережа аукціонних центрів» на користь
ДП «ДІКД» заборгованості в розмірі 1 126
411 грн. 41 коп. (а.с. 6-10)

Вказаним Актом опису й арешту
майна описано і накладено арешт на
наступне майно: транспортний засіб
марки ГАЗ, модель 31029, 1996 року випуску,
колір білий, кузов № НОМЕР_1, шасі, №
НОМЕР_9, державний номерний знак:
НОМЕР_10; транспортний засіб марки RENAULT,
модель: MEGANE 1.4, 2002 року випуску, колір
сірий, кузов № НОМЕР_2, державний
номерний знак: НОМЕР_11; транспортний
засіб марки HONDA, модель: ACCORD, 2003 року
випуску, колір червоний, кузов №
НОМЕР_3, державний номерний знак:
НОМЕР_12; транспортний засіб марки
MERCEDES-BENZ, модель: E 320, 2004 року випуску,
колір чорний, кузов № НОМЕР_4, державний
номерний знак: НОМЕР_13; транспортний
засіб марки MAZDA, модель Е2200, 1996 року
випуску, колір білий, кузов № НОМЕР_5,
державний номерний знак: НОМЕР_14;
транспортний засіб марки MAZDA, модель MPV,
2003 року випуску, колір сірий, кузов №
НОМЕР_6, державний номерний знак:
НОМЕР_16; транспортний засіб марки HONDA,
модель: ACCORD, 2001 року випуску, колір
чорний, кузов № НОМЕР_7, державний
номерний знак: НОМЕР_15.

З матеріалів справи вбачається,
що описане майно прийняв на
відповідальне зберігання позивач
ОСОБА_1, як заступник генерального
директора Публічного акціонерного
товариства Державна акціонерна
компанія «Національна мережа
аукціонних центрів».

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону
України «Про виконавче провадження»
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в статті 57
цього Закону, передається на
зберігання боржникові або іншим
особам, призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акту опису майна видається
боржникові, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.

Відповідно до п. 5.8.4. Інструкції
про проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15.12.1999 року № 74/5 у разі
відмови боржника або членів його сім'ї
чи представника боржника - юридичної
особи прийняти майно на зберігання,
відсутність їх при проведенні опису
майна, а також за наявності обставин, що
не дають змогу передати вказаним
особам майно на зберігання, державний
виконавець призначає зберігачем
описаного майна іншу особу.

Відповідно до п. 5.8.6. Інструкції
про проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15.12.1999 року № 74/5
зберігачу відшкодовуються витрати,
необхідні для збереження майна, якщо
такі витрати були.

Судом встановлено, що з метою
належного зберігання вищевказаного
майна між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «РК
ТРАЄКТОРІЯ» в особі директора
Головньової Ірини Василівни 19 липня 2011
року було укладено Договір зберігання
№ 1-19 (далі-Договір). (а.с. 11-14)

Відповідно до умов
вищезазначеного Договору позивач
передав, а ТОВ «РК ТРАЄКТОРІЯ» прийняло
на відповідальне зберігання та
зобов'язалося повернути позивачу у
схоронності майно, яке йому було
передано на підставі Акт опису й арешту
майна від 19 липня 2011 року державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у місті
Києві Мироненко Н.М, що підтверджується
Актом приймання-передачі майна між
позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «РК
ТРАЄКТОРІЯ» від 19 липня 2011 року. (а.с. 15)

Відповідно до ст. 936 Цивільного
кодексу України за договором
зберігання одна особа (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 937 Цивільного
кодексу України договір зберігання
укладається у письмовій формі.
Письмова форма договору вважається
дотриманою, якщо прийняття речі на
зберігання посвідчене розпискою,
квитанцією або іншим документом
підписаним зберігачем.

Відповідно до ст. 946 Цивільного
кодексу України плата за зберігання та
строки її внесення встановлюються
договором зберігання.

Відповідно до п. 3.2. Договору
розмір щомісячної плати за послуги зі
зберігання складає 4 419,00 грн., в тому
числі ПДВ - 736,50 грн.

Договором про внесення змін та
доповнень № 1 від 22 липня 2011 року до
Договору пункт 3.2. Договору сторони
домовилися викласти в наступній
редакції: « 3.2. Розмір плати за послуги
зі зберігання складає 26 514,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 4 419,00 грн. за шість місяців
зберігання майна, із розрахунку 4 419,00
грн., в т.ч. ПДВ - 736,50 грн. за один місяць
зберігання майна». (а.с. 16)

Відповідно до Акта
приймання-передавання від 23 червня 2014
року, складеного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у місті Києві майно було
передане на відповідальне зберігання
ОСОБА_6.

На підставі вищевикладеного з 19 липня
2011 року по 23 червня 2014 року позивач
ОСОБА_1 поніс витрати, пов'язані із
зберіганням арештованого державним
виконавцем майна, а саме витрати, які
пов'язані із відповідальним
зберіганням вищевказаного майна
Товариством з обмеженою
відповідальністю «РК ТРАЄКТОРІЯ» за
Договором зберігання № 1-19 від 19 липня
2011 року, що підтверджується квитанцією
до прибуткового касового ордера № 88
від 30 грудня 2011 року на суму 19 386,00 грн.,
квитанцією до прибуткового касового
ордера № 2 від 19 січня 2012 року на суму 8
838,00 грн., квитанцією до прибуткового
касового ордера № 28 від 28 вересня 2012
року на суму 35 352,00 грн., платіжним
дорученням № 126 від 12 червня 2013 року на
суму 53 602,57 грн., платіжним дорученням №
1 від 25 квітня 2014 року на суму 2 000,00 грн.,
платіжним дорученням № від 08
травня 2014 року на суму 14 000,00 грн.,
платіжним дорученням № 1 від 13 червня
2014 року на суму 9 510,00 грн., квитанцією до
прибуткового касового ордера № 61 від 30
червня 2014 року на суму 26 944, 01 грн. (а.с.
21-28)

Таким чином, з 19 липня 2011 року по 23
червня 2014 року загальна сума витрат
позивача, пов'язаних із зберіганням
арештованого державним виконавцем
майна, що належить відповідачу
становить 169 632,58 грн.

Відповідно до вимог ст. 525
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до частини третьої ст.
212 Цивільного процесуального кодексу
України суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Отже, враховуючи вищевикладене,
суд прийшов до висновку, що відповідач
не відшкодував позивачеві витрати, які
він поніс у зв'язку із зберіганням
майна, що належить відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати, а тому з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 1 696, 33 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 503, 623, 625, 936,
937, 946 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209,
212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Державна
акціонерна компанія «Національна
мережа аукціонних центрів» про
стягнення (відшкодування) витрат,
пов'язаних із відповідальними
зберіганням арештованого державним
виконавцем майна - задовольнити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства Державна
акціонерна компанія «Національна
мережа аукціонних центрів» (02660, м. Київ,
вул. Марини Раскової, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 витрати,
пов'язані із відповідальним
зберіганням арештованого державним
виконавцем майна у розмірі 169 632,58 грн.
та судовий збір у сумі 1 696, 33 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дніпровський
районний суд міста Києва шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: