Апеляційний суд
Житомирської області
Справа№285/2340/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого судді
Григорусь Н.Й.

суддів
Талько О.Б., Косигіної Л.М.

секретаря судового засідання
Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, кредитної спілки «Оберіг»,
третя особа: ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору поруки

за апеляційною скаргою кредитної
спілки «Оберіг» на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного
суду Житомирської області від 27 серпня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом, в якому просила визнати
недійсним договір поруки від 28.07.2011
року в частині зобов'язань, взятих
відповідачем ОСОБА_2, оскільки договір
вчинено чоловіком без її згоди.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 серпня 2014 року позов
задоволено. Визнано недійсним договір
поруки № 118к6 від 28.07.2011 року, укладений
між КС «Оберіг» та ОСОБА_2 в частині
зобов'язань, взятих на себе останнім
недійсним.

Не погоджуючись з рішенням суду, КС
«Оберіг» подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
районного суду та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що дане рішення є
незаконним, через невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, у зв'язку з чим було неправильно
застосовано норми процесуального та
матеріального права. Зазначає, що судом
проігноровано роз'яснення Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, виходив з
того, що ОСОБА_1 не надавала згоду
чоловікові ОСОБА_2 на укладання
договору поруки від 28.07.2011 року, а тому
останній є недійсним на підставі ст. 65
Сімейного Кодексу України.

Проте, з таким висновком погодитись не
можна, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28.07.2011 р. між КС
«Оберіг» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 укладений договір поруки № 118к6,
згідно умов якого поручителі
зобов'язалися солідарно відповідати
перед кредитною спілкою за виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором від 28.07.2011 року, строк дії
договору 10 років (а.с. 4).

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16.10.2004 по
теперішній час перебувають у
зареєстрованому шлюбі (а.с. 5, 6).

Оспорюючи вказаний договір поруки та
обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилалась
на те, що оспорюваний договір виходить
за межі дрібно побутового, а її чоловік
ОСОБА_2 уклав цей договір без її згоди.
Крім того, оскільки боржник умови
кредитного договору не виконує,
кредитна спілка звернула стягнення на
майно - грошові кошти поручителя
ОСОБА_2, що є спільною сумісною
власністю подружжя. Просила визнати
недійсним договір поруки в частині
зобов'язань, взятих відповідачем
ОСОБА_2 на підставі ст. 3, 18, 59, 61, 63, 65, 73 СК
України, ст. 16, 31, 203, 215, 321, 368, 369, 371 ЦК
України.

З роз'яснень, викладених у п. 25
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» вбачається,
що положення ст. 65 Сімейного Кодексу
України щодо порядку розпорядження
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, регулюють
відносини, які стосуються
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності подружжя, і не
стосуються права одного із подружжя на
отримання кредиту, оскільки кредитний
договір є правочином щодо отримання у
власність грошових коштів. Порука є
способом виконання зобов'язання
(стаття 553 ЦК України), договір поруки не
створює обов'язків для будь-яких інших
осіб, крім сторін за договором. Проте,
матеріали справи свідчать, що
позивач не була стороною вказаного
договору.

Задовольняючи позовні вимоги та
визнаючи договір поруки в частині
зобов'язань ОСОБА_2 недійсним, суд
першої інстанції на вищевикладене
уваги не звернув.

Крім того, хоча прийняте по справі
рішення безпосередньо стосується прав
та обов'язків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як
солідарних поручителів за оспорюваним
договором поруки, вони до участі у
розгляді справи взагалі залучені не
були, а ОСОБА_3, як основний боржник, був
залучений до участі у справі лише в
якості третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду
першої інстанції в частині визнання
недійсним договору поруки щодо
зобов'язань, взятих відповідачем
ОСОБА_2 підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу кредитної спілки
«Оберіг» задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 серпня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, кредитної спілки «Оберіг» про
визнання недійсним договору поруки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної
спілки «Оберіг» 121,80 грн сплаченого
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий Судді