Єдиний унікальний номер 725/4459/14-ц
Номер провадження 2/725/1006/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2014 року Першотравневий районний суд
м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ПАТ Банк
"Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа: Управління державної
міграційної служби в Чернівецькій
області, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, примусове виселення з
жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ПАТ Банк «Фінанси та
Кредит» звернулось до суду із
вищевказаним позовом, в якому просило
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 7 013 752
грн. 35 коп. звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_1
за початковою ціною встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна на підставі оцінки
майна, проведеної суб’єктом оціночної
діяльності на стадії проведення
виконавчих дій та виселити з
квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Дана справа ухвалою судді
Першотравневого районного суду м.
Чернівці призначена до попереднього
судового засідання.

9 вересня 2014 року на адресу суду від
відповідачки ОСОБА_1 надійшло
клопотання про закриття провадження у
даній справі, зокрема в частині
позовних вимог про виселення на
підставі п. 2 ч. 6 ст. 205 ЦПК України у
зв’язку із смертю відповідачки
ОСОБА_2, яка померла 25 грудня 2011 року та
дані правовідносини не допускають
правонаступництва, а також про
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі ст. 205 ЦПК України, оскільки
набрало законної сили рішення суду
між тими самими сторонами та той самий
предмет і з тих самих підстав.

У попередньому судовому засіданні
представник відповідача подане
клопотання підтримала в повному
обсязі, просила про його задоволення та
закриття провадження у справі.

Представник позивача у попередньому
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення даного клопотання,
посилаючись на те, що воно є
безпідставним та необґрунтованим, а
також на те, що спір дійсно мав місце
між тими ж сторонами, з тих самих
підстав, але предмет спору був інший, а
саме: предметом спору був інший розмір
заборгованості й відповідно даний спір
має інші складові, а також ставиться
додаткова вимога про виселення
відповідачів з квартири, тому вважає,
що позовні вимоги не є тотожними.

Заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Так, згідно пункту 2) частини 1 ст.205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрало
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв’язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Тобто, правовою підставою для закриття
провадження у справі є існування
судового рішення, яке набрало законної
сили, постановленого між тими ж
сторонами, з тих самих підстав і про той
самий предмет.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК
після набрання рішенням суду законної
сили сторони та треті особи із
самостійними вимогами, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також оспорювати
в іншому процесі встановлені судом
факти і правовідносини.

Як убачається з рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 21 червня 2011 року у
справі за позовом банку до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу
шляхом звернення стягнення на
предмети іпотеки, судом винесено
рішення, яким стягнуто, зокрема з
ОСОБА_1 як з майнового поручителя на
користь банку 378 750 грн. боргу, в
частині звернення стягнення на
предмет іпотеки відмовлено.

Підставою для відмови позову стало те,
що позивачем у порушення вимог ст. 39
Закону України «Про іпотеку» в
позовних вимогах не були зазначені
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період його реалізації,
спосіб реалізації предмета іпотеки,
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації. Саме з цих
підстав суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову в цій частині позовних вимог.

Повторно звернувшись до суду із
даним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення, позивач обґрунтовував
вимогу тим, що на підставі ст. 12 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
іподекодавцем обов’язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов’язання , а в разі його
невиконання – звернути стягнення на
предмет іпотеки. Оскільки
відповідачкою як майновим поручителем
не виконані зобов’язання по
повернення суми боргу за кредитним
договором, заборгованість за яким
станом на 16 липня 2014 року
становить 7 013 752 грн. 35 коп., просив
звернути стягнення на предмет іпотеки
з урахуванням положень ст. 39 Закону
України «Про іпотеку».

Крім того, як убачається з матеріалів,
хоча спір і виник між тими ж самими
сторонами, однак позовна вимога
стосується суми боргу, яка виникла
станом на 16 липня 2014 року і становить 7
013 752 грн. 35 коп. До того ж попереднім
рішенням суду з відповідачки була
стягнута сума боргу з виходячи з
вартості іпотечного майна, а не
звернуто стягнення на предмет іпотеки
у рахунок стягнення заборгованості.
Дане рішення суду не виконано.

Такі обставини свідчать про те, що
підстави позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки змінилися
й відповідно предмет спору в даних
цивільних справах не можна вважати
тотожним, оскільки він стосується
іншого проміжку часу та має інший
зміст, а тому до спірних правовідносин
у частині звернення стягнення на
предмет іпотеки пункт 2) частини 1 ст.205
ЦПК України застосуванню не підлягає.

Разом тим, позовні вимоги в частині
виселення ОСОБА_2 підлягають закриттю
виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 205 ч. 1 п. 6
ЦПК України у разі смерті фізичної
особи, яка була однією із сторін у
справі, провадження у справі
закривається. Згідно вимогам ст. 206 ч. 1
ЦПК України про закриття провадження у
справі суд постановляє ухвалу.

Як убачається з копії свідоцтва про
смерть, відповідачка ОСОБА_2 померла
25 грудня 2011 року, про що вчинено
відповідний актовий запис № 2385 та дані
правовідносини не допускають
правонаступництва, у зв’язку із чим
провадження у справі в цій частині
позовних вимог про виселення ОСОБА_2
підлягають закриттю.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.2), 206,
209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача
про закриття провадження у справі
задовольнити частково.

Провадження в справі в частині
позовних вимог ПАТ Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_2 про виселення –
закрити.

В іншій частині клопотання про
закриття провадження в справі -
відмовити.

Апеляційна скарга на
ухвалу суду першої інстанції в частині
закриття провадження у справі може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не
підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть
бути включені в апеляційну скаргу на
рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду
м.Чернівці
Н. В. Піхало