Справа № 464/9814/14-ц
пр.№ 2/464/2076/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2014 року
м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борейка С.В.

за участю: секретаря судових засідань
Грицунь З.С.

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить: стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000
грн. щомісячно, починаючи з дня
звернення до суду і до досягнення сином
повноліття; стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти за утримання
сина за період з березня 2014 року по
вересень 2014 року у сумі 14000 грн. В
обґрунтування позову покликається на
те, що сторони є батьками
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, яка
проживає із позивачем. З 24.01.2013 шлюб між
сторонами розірвано, однак відповідач
матеріально допомагав утримувати сина,
проте, з березня 2014 року останній не
надає коштів та не допомагає по
утриманню сина, хоча фінансову
можливість має, адже, офіційно працює
та отримує заробітну плату, а тому,
оскільки батьки зобов'язанні
утримувати дитину, просить позов
задовольнити.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі. Додатково пояснила, що на даний
час не працює; дитина проживає разом з
нею, навчається у школі та секціях
(карате, плавання, англійська мова), за
які нею здійснюється оплата.

У судовому засіданні відповідач не
заперечив проти стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00
грн.; офіційно працює на двох роботах та
отримує середньомісячну заробітну
плату, що вбачається із поданих довідок
за місцем праці; на утриманні інших
осіб немає та не хворіє.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що у сторін за час
перебування у шлюбних відносинах (шлюб
розірвано рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 24.01.2013 у
справі № 1319/11649/2012, яке набрало законної
сили) народився син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1.

Згідно з довідки ЛКП «Під Зуброю» від
17.09.2014 № 1403 з місця проживання та склад
сім'ї позивач разом із ОСОБА_4
зареєстровані та проживають за адресою
- АДРЕСА_1. Ця обставина підтверджена
відповідачем.

Так, ОСОБА_3 працює електрозварником
ручного зварювання ТОВ «Агенство
економічної безпеки «Ефорт» (основне
місце праці) та охоронником третього
розряду ДП «Ефорт-Гарант 20» ТзОВ
«Ефорт-Гарант» (за сумісництвом);
отримує заробітну плату. Такі
обставини підтверджені довідками з
місць праці від 20.10.2014 № 462 та
відповідно № 461.

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і
обов'язків і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Разом із тим, ст.180 СК України кожен з
батьків повинен приймати участь в
утриманні дитини до досягнення нею
повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181, ст.183 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі, яка
визначається судом.

Відповідно до ст.182 цього ж Кодексу при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, самого платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

За таких обставин, суд дійшов
переконання, що позовна вимога про
стягнення аліментів на утримання сина
щомісячно підставна та обґрунтована,
оскільки, враховуючи особу
відповідача, його вік, матеріальне
становище останнього, який працює та
отримує стабільний дохід, на утриманні
інших осіб немає, що підтверджено
сторонами у судовому засіданні, беручи
до уваги обставини щодо розміру
заробітної плати відповідача, що в свою
чергу не звільняє його від обов'язку
утримування дитини, до досягнення нею
повноліття, суд дійшов висновку, що із
відповідача необхідно стягувати
аліменти на користь позивача на
утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/2 частки з усіх видів доходів
на, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 26.09.2014.

Щодо доводів позивача про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі та не
заперечення цього відповідачем, то
такі спростовуються доказами
працевлаштування відповідача та
отримання регулярного доходу останнім,
що підтверджено фактичними даними у
розумінні ст.57-60 ЦПК України, а тому у
відповідності до ст.183 СК України, суд
прийшов висновку про присудження
аліментів у частці від доходу
відповідача.

Посилання позивача про навчання сина у
секції карате та навчання плавання, не
приймаються судом до уваги, оскільки не
стосуються предмету доказування;
водночас такі обставини є особливими у
розумінні ст.185 СК України, які
зобов'язують відповідача брати участь
у додаткових витратах на дитину.

Разом із тим, щодо позовної вимоги про
стягнення аліментів за період з
березня по 2014 року у сумі 14000,00 грн., то у
такій необхідно відмовити, оскільки у
відповідності до ст.ст.57-60 ЦПК України
не доведено фактичними даними, що
обґрунтовують вимоги. Покликання
позивача щодо відмови відповідача у
цей період добровільного надання
матеріальної допомоги на утримання
сина, у вигляді аліментів, є
голослівними та оцінюються судом
критично, адже, суперечать нормі ст.191
СК України щодо моменту присудження
аліментів за рішенням суду, а відтак, у
такій позовній вимозі необхідно
відмовити за необґрунтованістю та
недоведеністю.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що позов про
стягнення аліментів необхідно
задовольнити частково.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд
приходить до наступного. Відповідно до
ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої постановлено рішення, суд стягує з
другої сторони понесенні нею і
документально підтверджені витрати. В
разі, якщо позивача звільнено при
зверненні до суду від сплати судового
збору, ці витрати потрібно стягнути з
відповідача. Позивач при зверненні до
суду з позовом про стягнення аліментів
від сплати судового збору звільнена
законом. Таким чином, з відповідача
потрібно стягнути 243 грн. 60 коп.
судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 182, 191 Сімейного
кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11,
61, 88, 174, 214-215,218, 367 ч.1 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частки з усіх
видів доходів, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 26 вересня 2014 року.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Львівської області через Сихівський
районний суд м. Львова протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення - протягом 10 днів
з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий