АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/2019/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Варневич Л.Б. Провадження №
22-ц/789/1219/14 Доповідач - Бершадська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Шевчук Г. М., Ткач З. Є.,

при секретарі - Фащевська М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Кременецького районного суду
від 22 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
грошової компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2
про стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Кременецького районного суду
від 22 вересня 2014 року позовну заяву
повернуто позивачу для подання до
належного суду за місцезнаходженням
відповідача.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу суду
скасувати та направити справу для
розгляду до Кременецького районного
суду, посилаючись на те, що спір виник з
приводу нерухомого майна - будинку, що в
м. Почаїв Кременецького району, а тому
відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
повинен розглядадись за
місцезнаходженням такого майна.

Апелянт не з"явився в судове засідання
та надіслав клопотання про розгляд
апеляційної скарги в його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

З позовної заяви вбачається, що позивач
просив стягнути грошові кошти в якості
компенсації вартості проведених ним
будівельних та ремонтних робіт
пропорційно частки відповідачки у
спільному майні.

ОСОБА_1 посилався на те, що під час шлюбу
ними побудовано будинок АДРЕСА_1. Шлюб
було розірвано 15 квітня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 31 серпня 2010
року в порядку поділу спільного майна
подружжя за ОСОБА_2 було визнано право
власності на 2/3 частини житлового
будинку, а за ним - на 1/3 частину даного
будинку.

ОСОБА_1 вказав, що за час проживання в
житловому будинку він здійснив суттєві
поліпшення стану будинку, а
відповідачка не допомагала йому у
цьому, в зв"язку з чим і просить
стягнути грошову компенсацію за
проведені роботи.

У суд позивач звернувся за виключною
підсудністю за місцем розташування
спірного будинку.

Повертаючи матеріали позовної заяви
позивачу суддя Кременецького
районного суду в ухвалі від 22 вересня
2014 року зазначила про непідсудність
даної справи суду та запропонувала
звернутися за місцем проживання
відповідачки.

Відповідно до правил підсудності,
підсудність вимог про стягнення
грошових коштів визначається за
загальними правилами підсудності.

Згідно з ч.1 ст. 109 УПК України позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
порядку місцем її проживання або за
зареєстрованим у встановленому
порядку місцем її перебування.

Суддею правильно визначено, що у
зв'язку з тим, що в позові ставиться
питання про стягнення саме грошових
коштів, які складають вартість
проведення будівельних та ремонтних
робіт будинку набутого в шлюбі, тому у
даному випадку застосовуються
загальні правила підсудності.

Таким чином, ухвала суду відповідає
вимогам закону і підстав для її
скасування з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Кременецького районного суду
від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.В. Бершадська