Справа № 363/1207/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Бариш А.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного
майна подружжя,

встановив:

позивачка звернулася до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що за
час шлюбу з відповідачем протягом 1986-2012
років за спільні кошти ними придбано
земельну ділянку площею 0,1751 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, що розташована на
території Хотянівської сільської ради,
урочище «Чаплище», в с. Хотянівка,
Вишгородського району, Київської
області, кадастровий номер
:37:231:0004, на якій вони разом зводили
житловий будинок, будівництво якого не
завершено. У зв'язку з виникненням
спору щодо поділу спільного сумісного
майна подружжя порушує питання про
його розподіл та просить визнати за нею
право власності та виділити їй в натурі
? частину земельної ділянки та ? частину
незавершеного будівництвом житлового
будинку АДРЕСА_1, а за відповідачем
право власності на решту спільного
сумісного майна.

Позивачка в суді позов підтримала з
викладених у ньому підстав та
наполягала на його задоволенні.

Відповідач позов визнав частково.
Проти поділу та виділення позивачці в
натурі ? частини земельної ділянки не
заперечував. Проти визнання за
позивачкою права власності на ? частину
незавершеного будівництвом житлового
будинку заперечив, оскільки право
власності на нього не виникло, а тому
він не може бути предметом поділу.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Зі справи встановлено, що подружжя
ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 20 вересня 1986
року.

24 квітня 2012 року шлюб між сторонами
розірвано, що підтверджується
відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1.

На даний час між сторонами існує спір
щодо порядку поділу спільного
сумісного майна.

По справі встановлено, що за час шлюбу
сторони набули у спільну сумісну
власність земельну ділянку площею 0,1751
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, що розташована на
території Хотянівської сільської ради,
урочище «Чаплище», в с. Хотянівка,
Вишгородського району, Київської
області, кадастровий номер
:37:231:0004, що підтверджується
договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 07 травня 2003 року.

На вказаній земельній ділянці за час
шлюбу, починаючи з 2008 року, подружжя
здійснювало будівництво спірного
житлового будинку.

Зазначене вбачається з копії
будівельного паспорту, генерального
плану земельної ділянки, рішення
виконкому Хотянівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області про погодження будівництва та
реконструкції будинків від 28 лютого 2008
року.

На даний час будівництво вказаного
майна не завершено, який в експлуатацію
не прийнято, право власності на нього
не зареєстровано.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності
на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в
абзаці першому цієї частини, може
укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право
власності на який реєструється
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на
підставі документів, що підтверджують
право власності або користування
земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна, дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
документів, що містять опис об'єкта
незавершеного будівництва.

Разом з тим, я пояснив відповідач, на
момент розірвання шлюбу стадія
завершення будівництва була незначною
(зведена лише «коробка»). Після
розірвання шлюбу він особисто
продовжував будівельні роботи, зробив
каналізацію, провів світло, здійснив
внутрішньо-оздоблювальні роботи та
інше. Зазначив відповідач і те, що
будинок зведено з відхиленням від
вимог проектної документації.

Вся документація з приводу будинку
знаходиться у позивачки.

Проектно-кошторисна документація та
документи, які містять опис
незавершеного будівництва суду не
представлено.

Докази того, що на спірний будинок
зареєстровано право власності, як на
об'єкт незавершеного будівництва,
згідно ст. 331 ЦК України суду не надано.

Відтак на основі належних, допустимих і
достатніх доказів у суді не доведено,
що сторони (як подружжя) за час шлюбу
набули у встановленому Законом порядку
право власності саме на об'єкт
незавершеного будівництва, яке може
бути визнано (захищене в разі
порушення) в судовому порядку.

На момент припинення шлюбу сторони у
власність об'єкт незавершеного
будівництва згідно ст. 331 ЦК України не
набули, а тому спільним сумісним майном
у даному випадку можуть були тільки
матеріали, обладнання, тощо, які
використані в процесі цього
будівництва.

Втім питання про поділ таких
матеріалів у суді не порушено і
предметом судового розгляду не було.

Згідно роз'яснень даних в п. 15 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» №5 від
07 лютого 2014 року, до завершення
будівництва (створення) майна, а якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, то до моменту прийняття
його до експлуатації, або якщо право
власності на таке нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, то до моменту
державної реєстрації право власності
на новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва не виникає
(стаття 331 ЦК України).

У зв'язку із цим до виникнення права
власності на таке майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва (створення)
майна. Отже, законом не передбачено
можливість визнання права власності на
новостворене майно та об'єкт
незавершеного будівництва в судовому
порядку, якщо право власності на таке
майно не було зареєстроване раніше в
установленому законодавством порядку.

Також слід зазначити й те, що за
правилами ст.ст. 355 і 367 ЦК України та ст.
71 СК України може були поділено в
натурі лише те майно, право власності
на яке набуто (виникло) в установленому
Законом порядку.

За таких обстави позов у частині
визнання за позивачкою права власності
на ? частину об'єкту незавершеного
будівництва - будинку АДРЕСА_1 та його
поділ в натурі задоволенню не підлягає.

Разом з тим не може бути задоволена й
позовна вимога про поділ в натурі
земельної ділянки, на якій
розташований спірний будинок.

Суд зазначає, що поділ в натурі
земельної ділянки в даному випадку
може мати місце лише з урахуванням
зведеної на най будівлі та
господарських споруд, та відбудеться
одночасно разом з побілом будинку в
натурі (що нерозривно пов'язано між
собою ч. 3 ст. 373, 375, 381 ЦК України).

Оскільки підстав для поділу будинку не
встановлено, то підстав для
самостійного поділу землі під цим
будинком не має.

Що стосується земельної ділянки, то
вона придбана сторонами за час шлюбу і
згідно вимог ст. 60 СК України є сумісним
спільним майном подружжя, а тому згідно
ч. 1 ст. 70 СК України за сторонами слід
визнати право власності на рівні
частини в цьому майні (по ? кожному),
залишивши його в спільній сумісній
власності, за відсутності підстав до
його реального поділу.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право
власності на земельну ділянку площею
0,1751 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
розташована на території Хотянівської
сільської ради, урочище «Чаплище», в с.
Хотянівка, Вишгородського району,
Київської області, кадастровий номер
:37:231:0004 по 1/2 частині кожному.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судові витрати, що складаються з
судового збору в розмірі 2 735 (дві тисячі
сімсот тридцять п'ять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 10 днів
з дня його проголошення шляхом подання
в зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд.

Суддя