Справа № 463/623/14
Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/4367/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 15 квітня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", Управління
Держкомзему у м. Львові, треті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про
визнання договору недійсним,
застосування реституції, витребування
майна з чужого незаконного володіння,
зобов'язання зареєструвати право
власності та зобов'язання видати акт на
право власності на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що вона не підписувала жодних
зобов'язань по кредитних договорах, які
укладалися між її колишнім чоловіком
ОСОБА_4 та різними банками. Будучи
співвласницею майна, що є предметом
спору, вважає, що в процедурі
банкрутства, вчасно не виявивши та не
виділивши її частку у майні в натурі, її
незаконно позбавили права спільної
сумісної власності у майні подружжя,
зокрема на набутий на час шлюбу
житловий будинок. А відтак оспорювані
договори слід визнати недійсними.

При апеляційному розгляді справи,
представник апелянта просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
перебували в зареєстрованому шлюбі з
1998 по березень 2008 року, коли їх шлюб
було розірвано в судовому порядку. За
час перебування у шлюбі сторонами було
набуто у власність земельну ділянку по
АДРЕСА_1 на якій в подальшому збудували
житловий будинок.

Сторони по справі визнають, що спірна
земельна ділянка та житловий будинок,
який розташований на ній являлися
спільним майном подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_4

ОСОБА_4 був зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та мав
боргові зобов'язання по кредитному
договору перед АКІБ "Укрсиббанк". В
забезпечення грошових зобов'язань
ОСОБА_4 з нотаріально посвідченої згоди
ОСОБА_2 було передане в іпотеку банку
спірну земельну ділянку та житловий
будинок.

У зв'язку з виниклою заборгованістю по
кредитних договорах та перед іншими
кредиторами відносно ОСОБА_4 було
розпочато процедуру банкрутства. В
господарсько процесуальному порядку
був призначений ліквідатор, визначено
ліквідаційну масу. Спірне майно було
відчужене в межах провадження у справі
про банкрутство приватного підприємця
ОСОБА_4 за наслідком процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки. На підставі договору купівлі -
продажу від 21 січня 2011 року новим
власником даного майна став ОСОБА_7

Кошти отримані від реалізації спірного
майна були спрямовані на задоволення
вимог кредиторів, одним з яких була і
позивач у справі - ОСОБА_2 на суму 660 000
грн., які вона отримала в повному
обсязі.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 22 березня 2011
року залишеною без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 08 червня 2011
року затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс, підприємницьку
діяльність ФОП ОСОБА_4 припинено.

Згідно рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 28 липня 2011
року право власності на земельну
ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1, на
житловий будинок, який розташований на
ній, визнано за ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позову про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу спірного майна та витребування
такого у ОСОБА_3, суд першої інстанції
вірно виходив з того, що спірне майно
було реалізовано у відповідності до
норм законів "Про іпотеку", "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та рішень господарських судів, які
набрали законної сили.

Позивач ОСОБА_2 давала дозвіл на
передачу вищезазначеного майна в
іпотеку, була учасником (кредитором) в
процедурі банкрутства третьої особи як
ФОПа, отримала кошти від реалізації
спірного майна. При цьому вона не
оскаржувала жодних дій ліквідатора, та
рішень господарських судів.

Крім того, право власності за ОСОБА_3 на
спірне майно визнано рішенням суду.

При вищенаведених обставинах у суду
першої інстанції не було правових
підстав для визнання недійсним
договору купівлі - продажу спірного
майна та витребування його у
відповідача по справі.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура передбачена ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314
ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 15 квітня 2014 року - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 15 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 992
грн. 50 коп. судового збору.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: