overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Л.О.
Антипової

при секретарі
Ю.О.Філімоновій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву
ПАТ «Дельта Банк» про видачу виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при
Асоціації українських банків по справі
Д-4455/13 від 14.06.2013 р. за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

14.06.2013 р. Постійно діючим третейськім судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» суму боргу в розмірі 2422,76 грн., а також витрати пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 116,34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох днів з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про третейські суди», компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Так, компетентним судом, щодо виконання вищезазначеного рішення постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, що здійснює свою діяльність за адресою м.
Київ, вул. М.Раскової 15, є Дніпровський районний суд м. Києва.

Як встановлено судом, справа по якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду відповідно до закону, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішені третейським судом питання не виходять за межі третейської угоди, третейська угода в установленому законом порядку не визнана недійсною компетентним судом.

На підставі викладеного, суд вбачає за доцільне задовольнити заяву та видати виконавчий документ на підставі рішення Третейського суду при
Асоціації українських банків від 14.06.2013 р.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному положеннями ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 56, 57 Закону України
«Про третейські суди»,главою 2 розподілу 7, ст.88 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.06.2013 р. по справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість в розмірі 2422,76 грн., суму витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 116,34 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Л.О.
Антипової

при секретарі
Ю.О.Філімоновій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву
ПАТ «Дельта Банк» про видачу виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при
Асоціації українських банків по справі
Д-2880/10 від 25.06.2010 р. за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

25.06.2010 р. Постійно діючим третейськім судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» суму боргу в розмірі 8207,48 грн., а також витрати пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 264,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох днів з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про третейські суди», компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Так, компетентним судом, щодо виконання вищезазначеного рішення постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, що здійснює свою діяльність за адресою м.
Київ, вул. М.Раскової 15, є Дніпровський районний суд м. Києва.

Як встановлено судом, справа по якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду відповідно до закону, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішені третейським судом питання не виходять за межі третейської угоди, третейська угода в установленому законом порядку не визнана недійсною компетентним судом.

На підставі викладеного, суд вбачає за доцільне задовольнити заяву та видати виконавчий документ на підставі рішення Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.06.2010 р.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному положеннями ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 56, 57 Закону України
«Про третейські суди»,главою 2 розподілу 7, ст.88 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25.06.2010 р. по справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість в розмірі 8207,48 грн., суму витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 264,15 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Л.О.
Антипової

при секретарі
Ю.О.Філімоновій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву
ПАТ «Дельта Банк» про видачу виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Третейського суду при
Асоціації українських банків по справі
Д-3072/10 від 02.07.2010 р. за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

02.07.2010 р. Постійно діючим третейськім судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» суму боргу в розмірі 3089,38 грн., а також витрати пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 161,79 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох днів з дня прийняття рішення третейським судом.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про третейські суди», компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Так, компетентним судом, щодо виконання вищезазначеного рішення постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, що здійснює свою діяльність за адресою м.
Київ, вул. М.Раскової 15, є Дніпровський районний суд м. Києва.

Як встановлено судом, справа по якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду відповідно до закону, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішені третейським судом питання не виходять за межі третейської угоди, третейська угода в установленому законом порядку не визнана недійсною компетентним судом.

На підставі викладеного, суд вбачає за доцільне задовольнити заяву та видати виконавчий документ на підставі рішення Третейського суду при
Асоціації українських банків від 02.07.2010 р.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному положеннями ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 56, 57 Закону України
«Про третейські суди»,главою 2 розподілу 7, ст.88 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Видати виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.07.2010 р. по справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість в розмірі 3089,38 грн., суму витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 161,79 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :
Провадження №2-о/761/317/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 вересня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Макаренко І.О.,

при секретарі
Локоть О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи:
ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати заявниці, ОСОБА_4, яка залишила заповіт, складений і посвідчений 21.03.2006 року державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори, про те при складанні заповіту було допущено описку в році народження заявника, тобто в тексі заповіту вказується «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1» тоді як насправді ОСОБА_1 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року. У зв'язку з тим, що зазначена в заповіті дата народження заявниці не збігається з дійсною датою її народження, тому вона звернулася до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву, посилаючись на обставини викладені в ній.

Заінтересована особа, ОСОБА_2, у судовому засідання не заперечувала проти задоволення заяви.

Заінтересована особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, заінтересованої особи, дослідивши надані докази вважає, що заява підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла мати заявниці,
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 9-10).

21.03.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом
Четвертої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (а.с. 13).

Як вбачається з тексту заповіту, ОСОБА_4 заповіла частину свого майна ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак, як вбачається з копії паспорту
ОСОБА_1, дата її народження зазначена «
ІНФОРМАЦІЯ_4 року» (а. с. 14). Також у свідоцтві про народження заявниці зазначена дата її народження як «
ІНФОРМАЦІЯ_4 року» ( а.с. 18), при цьому в заповіті, складеному і посвідченому державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори 21.03.2006 року допущена помилка у зазначенні дати народження заявниці.

З огляду на викладене суд вважає, що є достатньо доказів, які підтверджують факт, що ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року є таж сама особа, що зазначена у заповіті як ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 61, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи:
ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року є таж сама особа, що зазначена у заповіті як
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:
Ухвала

іменем україни

09 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що відповідно до умов договору від 28 лютого 2007 року передав ОСОБА_2 50 тис. дол. США за умови сплати 2 % на місяць та повернення грошових коштів за першою вимогою.

Відповідач повернула 2 тис. дол. США, інші кошти не повернула, станом на 01 жовтня 2013 року заборгованість становить 1 015 111 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 015 111 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення, посилався на те, що ОСОБА_2 не виконала зобов'язання за договором позики й обґрунтовано стягнув з останньої на користь ОСОБА_1 1 015 111 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що зазначені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 17 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 18 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
О.І. Євтушенко

В.І. Журавель
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Харцизького міського суду Донецької області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від

17 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Заочним рішенням Харцизького міського суду Донецької області від

24 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 1 березня

2014 року і до досягнення дітьми, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до

ІНФОРМАЦІЯ_2, чи до зміни матеріального становища сторін.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Харцизького міського суду Донецької області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2014 року разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 24 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2014 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, й ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Харцизького міського суду Донецької області від 24 березня 2014 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.І. Мартинюк
Ухвала

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мостова Г.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 07 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору застави дійсним, звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и в :

Рішенням Генічевського районного суду
Херсонської області від 07 травня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дійсним договір застави легкового автомобіля Toyota Corola, 2008 року випуску, чорного кольору, типу легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2, об'ємом двигуна 1 598, укладеного 27 серпня 2012 року, між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з відома ОСОБА_5

В забезпечення виконання договору позики у розмірі 91 280 грн, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 27 серпня 2012 року, звернуто стягнення на предмет застави та визнано право власності ОСОБА_3 на легковий автомобіль Toyota Corola, 2008 року випуску, чорного кольору, типу легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_2, об'ємом двигуна 1 598. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07 серпня 2014 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Генічевського районного суду Херсонської області від 07 травня 2013 року закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 07 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору застави дійсним, звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності на автомобіль.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.І. Мостова