Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
державного підприємства
«Суднобудівний завод ім. 61 комунара»
про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку, компенсації
частини заробітку у зв'язку з
порушенням строків її виплати,
моральної шкоди за касаційною скаргою
державного підприємства
«Суднобудівний завод ім. 61 комунара» на
заочне рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від

15 травня 2013 року та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 8 серпня 2014 року,

встановила:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до державного
підприємства «Суднобудівний завод ім.
61 комунара», у якому просив стягнути на
його користь 53 035,80 грн середнього
заробітку за час затримки розрахунку
за 444 дні, 110,36 грн компенсації втрати
частини заробітної плати та 3 500 грн
моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що з 9 серпня 2011
року по 2 грудня

2011 року з відповідачем перебував у
трудових відносинах. 2 грудня

2011 року звільнився з роботи з посади
електрозварювальника за власним
бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
Зазначав, що на день звільнення, з ним
не було проведено повного розрахунку.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 15
травня2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з державного підприємства
«Суднобудівний завод ім. 61 комунара» на
користь ОСОБА_4 53 035,80 грн середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
110,36 грн компенсації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, 500 грн моральної
шкоди. Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 8 серпня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та судових витрат змінено: стягнуто з
державного підприємства
«Суднобудівний завод ім. 61 комунара» на
користь ОСОБА_4 28 086,98 грн середнього
заробітку за час затримки розрахунку
за період з 2 грудня 2012 року по 1 лютого
2013 року з наступними обов'язковими
відрахуваннями із заробітної плати, та

395,96 грн судового збору в дохід держави.
У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, суд прийшов до
правильного висновку, що при
звільненні з позивачем не проведено
повний розрахунок по заробітній платі,
тому відповідач повинен нести
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні у вигляді
середнього заробітку за весь час
затримки, відшкодування моральної
шкоди тощо.

Рішення відповідає нормам ст. ст. 116, 117,
237-1 КЗпП України та Закону України «Про
оплату праці».

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу державного
підприємства «Суднобудівний завод ім.
61 комунара» відхилити, заочне рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 травня 2013 року у не
скасованій частині та рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 8 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук