АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6630/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Березюк В. В. Доповідач - Лаченкова
О.В. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

22 вересня 2014 року колегія
суддів судової палати по цивільним
справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі
- Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 10 червня
2014 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розподіл майна подружжя та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Надра", третя особа - ОСОБА_4 про
поділ майна набутого в шлюбі, -

встановила:

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 червня 2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя - задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину квартири, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», третя особа - ОСОБА_4 про
поділ майна набутого в шлюбі -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору в розмірі 229,40 гривень та
витрати на правову допомогу в розмірі
500,00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, а
задовольнити його зустрічні позовні
вимоги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
знаходились в зареєстрованому шлюбі з
21.11.2003 року (а.с.9). Рішенням
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18.06.2012
року шлюб між ними було розірвано
(а.с.12,13).

Згідно договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого 27.08.2008 року
приватним нотаріусом Новомосковського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстровим №3200, ОСОБА_2 придбав у
власність у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.61,62).

З матеріалів справи вбачається, що
зазначена квартира була придбана за
рахунок коштів, отриманих у кредит на
підставі кредитного договору від 27.08.2008
року №884181/ФЛ, укладеного між ОСОБА_2 та
ПАТ «Комерційний банк «Надра» (а.с.44-46).
Вказана квартира знаходиться в іпотеці
у ПАТ «Комерційний банк «Надра» згідно
договору іпотеки №884181/ФЛ-3,
посвідченого 27.08.2008 року приватним
нотаріусом Новомосковського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим №3201 (а.с.47-50).

Відповідно ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того,що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно 61 СК України, об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.
Об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя. Якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Речі для
професійних занять (музичні
інструменти, оргтехніка, лікарське
обладнання тощо), придбані за час шлюбу
для одного з подружжя, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 65 СК України передбачено,що
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена. Договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

Згідно 68 СК України, розірвання шлюбу
не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.
Розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною
згодою, відповідно до Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.
Договір про поділ житлового будинку,
квартири, іншого нерухомого майна, а
також про виділ нерухомого майна
дружині, чоловікові зі складу усього
майна подружжя має бути нотаріально
посвідчений.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними. Речі для професійних занять
присуджуються тому з подружжя, хто
використовував їх у своїй професійній
діяльності. Вартість цих речей
враховується при присудженні іншого
майна другому з подружжя. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 23 ЗУ «Про іпотеку»
особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця. Майно, придбано
подружжям у кредит, є спільною
власністю чоловіка та дружини.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, ухвалюючи рішення в
частині задоволення позовних вимог про
визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по ?
частині за кожним права власності на
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та яка була придбана під час
юридичного шлюбу на ім'я відповідача,
яким для придбання квартири було взято
кредит та укладено кредитний та
іпотечний договори № №884181/ФЛ від 27.08.2008
року та № №884181/ФЛ-3 від 27.08.2008 року, суд
прийшов до правильного висновку, що
майно, а саме квартира, придбана ОСОБА_2
у кредит під час шлюбу з позивачкою, є
спільним майном подружжя, яке було
придбане одним з подружжя в інтересах
сім'ї та при вирішенні питання про
розподіл майна подружжя виділено
кожному з них по ? частині квартири.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що
ОСОБА_3 не надала доказів того, яка саме
частина квартири сплачена в період
шлюбу і не просила витребувати ці
докази, не ґрунтуються на законі та не
впливають на правильність висновків
суду першої інстанції.

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
третя особа - ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя,суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив,оскільки
відповідач ставив питання щодо
визнання кредитного договору№884181/ФЛ
від 27 серпня 2008 року укладеним в
інтересах сім»і, розподілення
зобов»язань за кредитним договором та
зобов»язання ПАТ КБ «Надра» внести
зміни до вищевказаного кредитного
договору ,зазначивши позичальником
разом з ним і ОСОБА_3 та перевести 1/2
частину від залишку заборгованості на
неї,оскільки дані правовідносини не
стосуються поділу майна подружжя і не
відповідають способом захисту
цивільних прав та інтересів
,визначеним ст.16 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв'язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 304,307,308, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді
О.П.Варенко

В.С.Городнича