Справа №705/3621/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

у складі: головуючого - судді
Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання
Дехканбаєвої О.О.

позивача
ОСОБА_1

представників відповідача
Полови Н.С., Чекмана С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Умані Черкаської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10023/0349
філії Черкаського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Територіально
відокремленого безбалансового
відділення № 10023/0349 філії Черкаського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про стягнення
коштів. Позивач просить суд прийняти
рішення, яким стягнути з ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк» на його користь: суму 15 104
грн. депозитного вкладу з рахунку №
НОМЕР_1; суму 15 876 грн. депозитного
вкладу з рахунку № НОМЕР_2; три проценти
річних від простроченої суми 15 104 грн.
за період часу з 26.05.2003 року по 10.06.2014
року на рахунку № НОМЕР_1, які на даний
час становлять4 983 грн.; три проценти
річних від простроченої суми 15 876 грн.
за період часу з 24.10.2003 року по 10.06.2014
року на рахунку № НОМЕР_2, які на даний
час становлять 5 214 грн.; а також
зобов'язати ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк» здійснити перерахунок
стягуваної з обох депозитних вкладів
по рахунку № НОМЕР_1 та по рахунку
НОМЕР_2 загальної суми 41 128 грн., з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, яку
також стягнути на його користь. Позовні
вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує посиланням
на наявність між ним та відповідачем,
як правонаступником за зобов'язаннями
Ощадного банку СРСР, грошових
зобов'язань, що виникли у зв'язку зі
здійсненим ним вкладом грошових коштів
до банку - двома депозитними вкладами.
Він неодноразово звертався до
відповідача за позовом з вимогою про
повернення йому всіх коштів з
депозитних вкладів з урахуванням
інфляції та процентних надбавок, однак
відповідач цю вимогу добровільно не
виконав і кошти йому не повернув.

Відповідач ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк» подав письмові заперечення
проти позову, в яких просить відмовити
в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідач посилається на те, що не є
належним відповідачем за позовом,
оскільки між сторонами не існує
грошових зобов'язань, які б
ґрунтувалися на договорі банківського
вкладу (депозиту). Кошти, які просить
стягнути з відповідача ОСОБА_1, є сумою
компенсації грошових заощаджень
громадян України, які були поміщені в
період до 02 січня 1992 року в установи
Ощадного банку СРСР, що діяли на
території України. Вказана сума
розрахована відповідно до норм Закону
України «Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян
України». І згідно зі ст. 1 цього Закону
встановлені зобов'язання держави перед
громадянами України щодо повернення
таких сум компенсації грошових
заощаджень, а не державного банку чи
будь-якої іншої юридичної особи,
створеної від імені держави. Виплата
коштів здійснюється АТ «Ощадбанк» за
рахунок коштів, передбачених на ці цілі
в Державному бюджеті України, та
відповідної постанови Кабінету
Міністрів України щодо виплат
компенсацій в поточному році. Такі
кошти на національну картку
(компенсаційні рахунки) ОСОБА_1 у 2013 і 2014
роках не надходили, тому підстав для
здійснення виплат коштів позивачу не
було. Виплата процентів на суми по
компенсаційним рахункам та індекс
інфляції при виплаті коштів за
компенсаційними рахунками Законом не
передбачено. Також відповідач
зазначив, що фактичним відповідачем за
позовними вимогами повинна бути
держава Україна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позов відповідно до
викладених в позовній заяві обставин
та просив задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі. Наполягав на тому, що
між ним та відповідачем ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк» існують договірні
відносини з приводу двох депозитних
вкладів; відповідач не виконує свої
зобов'язання щодо повернення йому
коштів з його рахунків, нарахування
належних йому процентів та врахування
інфляції за весь час прострочення
виконання зобов'язання щодо повернення
грошей. Пояснив, що він вкладав кошти до
Ощадбанку СРСР, тому саме банк і
повинен повернути йому ці кошти, а не
Кабінет Міністрів України чи Нацбанк
України, яким він кошти не здавав.
Розрахунок боргу із загальної суми 41 128
грн. з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення [п'ята позовна вимога] він
не робив і назвати цю суму він не може.

Представник відповідача Полова Н.С.,
яку підтримав представник Чекман С.О., в
судовому засіданні заперечила проти
задоволення позову ОСОБА_1, пославшись
на викладені в письмових запереченнях
обставини. Просила відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю у
зв'язку з їх безпідставністю та тим, що
ТВБВ № 10023/0349 філії-Черкаського
облуправління АТ «Ощадбанк» взагалі не
може бути відповідачем за вимогами
щодо стягнення компенсації грошових
заощаджень громадян України, які були
поміщені в установи Ощадного банку
СРСР, яка виплачується за рахунок
Державного бюджету України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши документи,
подані ними в якості письмових доказів
на підтвердження своїх вимог та
заперечень, суд встановив такі
фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 має два компенсаційні
рахунки № НОМЕР_1 на суму 15 054,53 грн. із
26.05.2003 року та № НОМЕР_2 на суму 15 876,51
грн. з 23.12.2003 року, що обліковуються у
Територіально відокремленому
безбалансовому відділенні № 10023/0349
філії Черкаського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» (далі - ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк»). 25 жовтня 2013 року були
зареєстровані вказані рахунки ОСОБА_1 в
інформаційно-аналітичній системі
«Реєстр вкладників заощаджень
громадян» і 25 грудня 2013 року ОСОБА_1
була видана АТ «Ощадбанк» національна
картка НОМЕР_3 зі строком дії до
листопада 2016 року. Ці обставини визнані
сторонами та підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
названою національною карткою та
ощадними книжками на ім'я ОСОБА_1

Згідно із заявами ОСОБА_1 від 18.09.2013 р.,
25.12.2013 р. на ім'я керуючого ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк» позивач звертався до
відповідача з вимогою про видачу йому
коштів, які знаходяться в ощадбанку на
рахунках № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 з
урахуванням інфляції та процентних
надбавок, перерахувати кошти на його
національну картку Ощадбанка. На ці
заяви позивачу були надані відповіді
від 03.10.2013 року і від 13.01.2014 року про те,
що виплата коштів проводиться за
рахунок Державного бюджету України
відповідно до встановлених Кабінетом
Міністрів України порядку, черговості
та розмірів на відповідний фінансовий
рік на підставі Закону України «Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України».

Інших доказів на підтвердження своїх
позовних вимог позивач ОСОБА_1 суду не
надав; клопотання про витребування
додаткових доказів від інших осіб не
заявляв.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому ЦПК України, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Також статті 15, 16
ЦК України містять норми про те, що
особа має право звернутися до суду за
захистом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд, відповідно
до ст. 4 ЦПК України, захищає права,
свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. При цьому докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Під час судового розгляду встановлено,
що позивач ОСОБА_1 не надав суду
доказів, які б підтверджували всі
обставини, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги. Так, позивачем не
доведено, що між ним та ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк» існують договірні
відносини щодо банківського вкладу
(депозиту) за рахунками № НОМЕР_1 і №
НОМЕР_2, що обліковуються у відповідача;
що відповідач прострочив виконання
своїх грошових зобов'язань, тобто був
зобов'язаний здійснити виплату
позивачу коштів: 26.05.2003 року з рахунку №
НОМЕР_1 в сумі 15 105 грн. і 24.10.2003 року з
рахунку № НОМЕР_2 в сумі 15 876 грн.

На підставі встановлених судом
обставин, суд дійшов висновку, що
правовідносини, що виникли та існують
між сторонами, врегульовані нормами
Закону України «Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадян
України» від 21.11.1996 № 537/96-ВР (зі змінами
і доповненнями). Суми, які
обліковуються на рахунках № НОМЕР_1 і №
НОМЕР_2 у ТВБВ № 10023/0349
філії-Черкаського облуправління АТ
«Ощадбанк», є сумами розрахованої
відповідно до ст. 3 Закону компенсації
знецінених грошових заощаджень
громадян, що були поміщені в період до 2
січня 1992 року в установи Ощадного банку
СРСР, що діяли на території України. І
на підставі вказаного Закону
встановлюються зобов'язання держави
перед громадянами України (ст. 1).
Держава зобов'язалася забезпечити
збереження та відновлення реальної
вартості заощаджень громадян і
гарантує їх компенсацію у
встановленому порядку.

У статті 6 Закону визначено, що
компенсація громадянам України втрат
від знецінення грошових заощаджень
проводиться починаючи з 1997 року в
грошовій формі за рахунок коштів
Державного бюджету України та інших
формах відповідно до законодавства.
Кошти для компенсації заощаджень
громадян визначаються в Державному
бюджеті України окремою статтею.
Порядок проведення компенсації, у тому
числі перерахування коштів,
передбачених у Державному бюджеті
України, установам Ощадного банку
України та колишнього Укрдержстраху,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Під час судового розгляду справи не
встановлено, що відповідач ТВБВ №
10023/0349 філії-Черкаського облуправління
АТ «Ощадбанк» у 2013 році чи 2014 році
отримував з Державного бюджету України
кошти для здійснення компенсаційних
виплат по рахунках ОСОБА_1 № НОМЕР_1 і №
НОМЕР_2. Тому посилання позивача на те,
що на його рахунках є кошти, які
перебувають у віданні і користуванні
відповідача, є недоказаним.

На підставі наведеного вище, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
відповідача є необгрунтованими і тому
позов не підлягає задоволенню
повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 208, 209, 212- 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10023/0349
філії Черкаського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про стягнення на його користь
коштів у сумі 15 104,00 гривень з
депозитного вкладу з рахунку № НОМЕР_1,
15 876,00 гривень з депозитного вкладу з
рахунку № НОМЕР_2, трьох процентів
річних від простроченої суми 15 104,00
гривень за період часу з 26.05.2003 року по
10.06.2014 року в сумі 4 983,00 гривень, трьох
процентів річних від простроченої суми
15 876,00 гривень за період часу з 24.10.2003
року по 10.06.2014 року в сумі 5 214,00 гривень,
про зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок стягуваної з обох
депозитних вкладів загальної суми 41
128,00 гривень з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та її стягнення з
відповідача відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Черкаської області через Уманський
міськрайонний суд Черкаської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О. С. Кімстачов