АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/ 6441/14
Доповідач - Кукліна Н.О.
Справа № 2-3718/11
Категорія : договірні
Головуючий 1 інст. - Григор'єва
16 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
Головуючого Кукліної Н.О.
С у д д і в Черкасова
При секретарі Курносовій
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства
"Укрсиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
по апеляційній скарзі ОСОБА_3
на заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19 березня
У березні 2011 року АТ «УкрСиббанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
солідарно заборгованості за
травня 2007 року на суму 20 500 дол. США зі
строком повернення до 22 травня 2028 року,
грудня 2024 року та звернення стягнення
на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 та
квартиру АДРЕСА_2 , переданих на
підставі іпотечних договорів
позичальником в забезпечення
виконання грошових зобов'язань перед
банком . У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитними договорами з
відповідачами укладені договори
поруки, в тому числі у забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
на суму 39 267 дол. США строком до 6 червня
2014 року, укладено договір поруки від 7
червня 2007 року з ОСОБА_4 Станом на З
лютого 2011 року утворилась прострочена
заборгованість за кредитним договором
дол. США, що по курсу Національного
банку України становить 30 467 грн. 62 коп.
Позивач просив позовні вимоги про
стягнення солідарно заборгованості з
відповідачів та звернення стягнення на
предмет іпотеки задовольнити з підстав
не виконання позичальником умов по
погашенню кредитів у визначені строки.
Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19 березня
2012 року позов AT «УкрСиббанк»
задоволено. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки, квартиру загальною
площею 28,7 кв.м, житловою площею 16,4 кв.м,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_7, в межах
заборгованості за договором
травня 2007 року на суму 18 470,80 дол. США, що
по курсу Національного банку України
складає 147 489 грн. 33 коп.; на предмет
іпотеки, трикімнатну квартиру
загальною площею 53,7 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_7, в межах суми
заборгованості за договором
грудня 2007 року на суму 58 957,31 дол. США, що
по курсу Національного банку України
складає 470 774 грн. 12 коп. Визнано, що
ОСОБА_7 втратила право користування
квартирою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та квартирою, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2. Припинено
реєстрацію ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість за
договором про надання споживчого
сумі 18 470,80 дол. США, що за курсом
Національного банку України складає 147
489 грн. 33 коп. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_7, ОСОБА_4 заборгованість за
що складає за курсом Національного
банку України 184 314 грн. 08 коп на користь
ПАТ «УкрСиббанк». Стягнуто з ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за
від 7 грудня 2007 року в сумі 58 957,31 дол.
США, що складає за курсом Національного
банку України 470 884 грн. 12 коп. солідарно
на користь ПАТ «УкрСиббанк». Вирішено
питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні нового про відмову у
задоволенні позову. В обґрунтування
вказується, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. При ухваленні
заочного рішення не враховано, що
позивач на підставі договору
факторингу від 12 грудня 2011 року,
укладеного з ТОВ «КЕИ-КОЛЕКТ»
відступив право вимоги стягнення
заборгованості за кредитними
договорами № № від 22 травня 2007
року та № 0 від 7 грудня 2007 року, та
втратив право вимоги за цими
договорами. За договором споживчого
кредиту від 7 червня 2007 року позивач не
довів розмір заборгованості та
виникнення у банку права вимоги , бо
будь-яких повідомлень щодо не
виконання умов договору ні
позичальнику, ні поручителю не
направлялося.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 22 травня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено. Заочне рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 19 березня 2012 року
скасовано. У задоволені позову АТ
«Укрсиббанк» відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 липня 2014 року
касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задоволенено частково. Рішення
апеляційного суду Харківської області
від 22 травня 2013 року в частині позову
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за договором
споживчого кредиту № 0 від 7
червня 2007 року скасовано, справу у цій
частині передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Згідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення судом касаційної інстанції є
обов'язковими для суду першої
інстанції чи апеляційної інстанції при
новому розгляді справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
представника відповідача, обговоривши
наведені в скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що 7 червня 2007 року
між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_7 був
укладений договір про надання
споживчого кредиту № 0, за умовами
якого ОСОБА_7 отримала кредит в сумі 39 267
дол. США зі строком повернення до 6
червня 2014 року зі сплатою процентної
ставки в розмірі 13,0% річних.. До
договору між сторонами складено
графік погашення кредиту із
зазначенням певної календарної дати
місяця погашення кредиту, який є
невід'ємною частиною договору
споживчого кредиту. У забезпечення
виконання зобов'язань за договором
споживчого кредиту № 0 від 7
червня 2007 року банком був укладений
договір поруки від 7 червня 2007 року з
ОСОБА_4 З 7 вересня 2010 року позичальник
ОСОБА_7 припинила виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, унаслідок чого станом на 3
лютого 2011 року виникла прострочена
заборгованість в сумі З 577,33 дол. США.
Відповідно до умов п. 3.1.2 Договору ,
укладеного між сторонами, Банк має
право вимагати дострокового
повернення всієї суми кредиту та плати
за кредити у разі порушення
позичальником термінів погашення
грошових зобов'язань за договором
строком більше ніж на один місяць. (
а.с.35-44)

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК
України та ст. 11 Закону України "Про
захист прав споживачів" за кредитним
договором банк зобов'язується надати
грошові кошти позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином та у встановлений
законом строк.

Термін дії договору , укладеного
між сторонами, про повернення кредиту
та сплату процентів визначено до 6
червня 2014 року.

Задовольняючи позов ПАТ
"УкрСиббанк" про стягнення солідарно з
позичальниа ОСОБА_7, та поручителя
ОСОБА_4 заборгованість за договором
споживчого кредиту № 0 від 7
червня 2007 року в сумі 23082,54 дол. США, що
складає за курсом Національного банку
України 184 314 грн. 08 коп. солідарно на
користь ПАТ "УкрСиббанк", суд першої
інстанції виходив із доведеності
порушення виконання позичальником
умов договору про повернення кредиту у
календарний день, визначений Графіком
погашення кредиту , та не сплату
процентів за користування кредитом з 1
по 25 число кожного місяця.

Даний висновок суду першої
інстанції підтверджується наявними у
матеріалах справи доказами і доводами
апеляційної скарги не спростовується.

До позовної заяви позивачем
надано чіткі, зрозумілі, завірені
печаткою фінансової установи
розрахунки заборгованості
позичальника ОСОБА_3 за кредитом
станом на 3 лютого 2011 року, які судом
першої інстанції визнані належними та
допустимими доказами, на підтвердження
не виконання позичальником умов
договору про повернення кредиту та
розміру заборгованості позичальника
ОСОБА_3 за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 7
червня 2007 року.

Згідно до ст.ст.. 10, 31 ЦПК України
сторони мають рівні процесуальні права
та обов'язки , в тому числі і рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Відповідачем будь-яких доказів на
підтвердження своїх доводів та
заперечень проти позову, в тому числі і
на спростовування розрахунку
заборгованості позичальника ,
здійсненого банком, не надано.

Твердження відповідача щодо
порушення позивачем порядку
дострокового повернення кредиту ,
пред'явлення вимоги в суд до сплину
місячного терміну, наданого
позичальнику для дострокового
повернення кредиту, судом першої
інстанції перевірялися і не визнані
обставинами, що унеможливлюють
задоволення позову про дострокове
стягнення заборгованості за кредитом у
зв'язку із порушенням позичальником
зобов'язання про повернення кредиту та
сплати відсотків у строки, визначені
умовами договору.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,212,213 ЦПК України
із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про відмову в позові .

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19 березня
2012 року в частині вирішення позову
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за договором
споживчого кредиту № 0 від 7
червня 2007 року відхилити.

Заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 19 березня
2012 року в частині задоволення позову
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне
стягнення заборгованості за договором
споживчого кредиту № 0 від 7
червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді