Справа № 147/1113/14-ц
Провадження № 2/147/377/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року Тростянецький
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошин
І.А.,

за участі секретаря Свистун
А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Тростянець Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на проживання
та користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на проживання та
користування житловим приміщенням,
зазначивши, що вона являється
власником житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1. У 2000 році її
дочка вийшла заміж за ОСОБА_2 та
зареєструвала його в моєму будинку. З
вересня 2013 року вони стали проживати
окремо, ОСОБА_2 виїхав з мого будинку, а
09.10.2013 року вони розлучились. З цього
часу відповідач в вищевказаному
будинку не проживає, особистих речей та
іншого майна в будинку не має. Будинком
не користується. В добровільному
порядку знятись з реєстрації він не
бажає, що змусило позивача звернутись
до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з`явилась, однак надала на адресу суду
заяву, в якій просила розглянути справу
в її відсутності, позовні вимоги
підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, однак надав заяву, в якій
вимоги позивача визнає, не заперечує
проти задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не
суперечить чинному законодавству, не
порушує чиїх - небуть прав та свобод.

Дослідивши матеріали справи, суд
з`ясував наступні докази:

Згідно копії технічного паспорта на
житловий будинок по АДРЕСА_1,
виготовленого станом на 10.08.2008 року,
власником будинку являється позивачка
ОСОБА_1(а.с.10-16).

Довідка №1611 від 04.09.2014 року видана
виконкомом Тростянецької селищної
ради ОСОБА_1, вказує на те, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає за адресою
АДРЕСА_1 з 01.11.2013року.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Згідно ст. 321 ч.1 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Аналіз змісту вказаних правових норм
дає підстави для висновку про те, що
власник має право вимагати усунення
відповідних перешкод у разі будь-яких
обмежень у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

В виписці з домової книги в розділі 3
зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
дійсно зареєстрований у будинку по
АДРЕСА_1 з 24.01.2001 року.(а.с.6-7), хоча
фактично з листопада 2013 року не
проживає там.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Оскільки відповідач без поважних
причин більше шести місяців відсутній
у житловому будинку, розташованому за
адресою АДРЕСА_1, він вважається таким,
що втратив право на користування цим
житлом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", місце
перебування -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади
з питань реєстрації.

Зміст ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" чітко визначає підстави
зняття з реєстрації місця проживання
особи, а саме: зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою
або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що вимоги позивача про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні та підлягають до
задоволення.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню усі судові
витрати, понесені нею при поданні
позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 71,72 ЖК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст.
10,60,88,174,212,213,214, ЦПК України , суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
проживання та користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 понесені нею судові
витрати в сумі 443,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя