АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 605/103/14-ц Головуючий у 1-й
інстанції Грицай К.М. Провадження №
22-ц/789/1221/14 Доповідач - Парандюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Храпак Н. М., Дикун С. І.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1 та її

представника ОСОБА_2; представника
позивачів -

ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4;

представника сільради- Шикітка С.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Підгаєцького районного суду
від 09 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Білокриницької сільської ради, ОСОБА_1
про визнання заповіту недійсним та
встановлення факту родинних відносин,
колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до
відповідачів Білокриницької сільської
ради, ОСОБА_1 про визнання заповіту,
складеного ОСОБА_9 10 квітня 2013 року в
користь ОСОБА_1, посвідчений секретарем
Білокриницької сільської ради
Підгаєцького району Тернопільської
області та зареєстрований в реєстрі за
№ 28 недійсним, а після уточнених
позовних вимог як такий, що є нікчемним.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що заповіт не
відповідає встановленій законом формі,
оскільки у заповіті, складеному від
імені ОСОБА_9 за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів
відсутній запис, про те, що «заповіт
мною прочитаний вголос та підписаний
заповідачем перед підписанням», а
замість такого запису фактично наявні
розчерки, що не містять ніякого змісту,
що суперечить вимогам Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовою особою органів місцевого
самоврядування».

Крім того, посилаються на те, що
відсутність у спірному заповіті
вищезазначеного запису є таким, що не
відображає дійного волевиявлення
заповідача. Вказують, що примірник
заповіту, який виданий на руки ОСОБА_1,
не був підписаний заповідачем, а
секретарем сільської ради всупереч
вимогам ст.207 ЦК України, а також не
було залучено іншу особу для
підписання заповіту, хоча заповіт у
зв'язку із хворобою ОСОБА_9 складено за
місцем проживання заповідача. Вважає,
що даний заповіт є нікчемним внаслідок
недотримання вимог законупри його
складанні та посвідченні. Також,
просять суд визнати, що ОСОБА_9, 1925 р.н. є
рідною матір'ю ОСОБА_10, 1949 р.н., оскільки
у актовому записі про його народження
його мати значиться ОСОБА_9, а не ОСОБА_9.

Рішенням Підгаєцького районного
суду від 09 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано заповіт, складений 10
квітня 2013 року від імені ОСОБА_9,
посвідчений секретарем Білокриницької
сільської ради Підгаєцького району
Тернопільської області та
зареєстрований в реєстрі за №28, -
недійсним з підстав порушення вимог
щодо його форми та посвідчення
(нікчемності).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Ухвалою Підгаєцького районного
суду від 29 вересня 2014 року внесено
виправлення у рішення Підгаєцького
районного суду Тернопільської області
від 29 вересня 2014 року по цивільній
справі № 605/103/14-ц, змінивши в описовій
частині рішення слова "ОСОБА_10" на
"ОСОБА_13", у мотивувальній частині
рішення слова "ст.203 ЦПК України" на
"ст.203 ЦК України" та слова "ст.209 ЦПК
України" на "ст.209 ЦК України", що
відповідає встановленим обставинам
справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення по суті
позовних вимог, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судовому засіданні апелянт
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримали,
зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник позивачів - ОСОБА_3та
її представник ОСОБА_4 апеляційну
скаргу не визнали, вважаючи рішення
суду законним та обґрунтованим.

Представник сільради ОСОБА_12
апеляційну скаргу підтримала вважаючи
рішення суду незаконним та
необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачів, суд першої інстанції
виходив з того, що при посвідченні
заповіту не дотримано вимоги ст. 1247 ч.2
ЦК України і відсутнє волевиявлення
заповідача, не дотримано форми його
складання.

Однак колегія суддів з таким
висновком не погоджується, оскільки
він суперечить дійсним обставинам
справи та зібраним доказам.

Згідно ст. 309 ЦПК України -
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Відповідно до ст.1257 ЦК України -
заповіт, складений з порушенням вимог
щодо його форми та посвідчення є
нікчемним.

На підставі ст. 215 ЦК України
визнання такого заповіту недійсним
судом не вимагається..

Підставою нікчемності заповіту є
порушення вимог щодо його форми та
посвідчення. Загальні вимоги до форми
заповіту встановлені у ст. 1247 ЦК, а саме:
письмова форма, нотаріальне
посвідчення або посвідчення особами,
уповноваженими на це законом( ст.1251,1252
ЦК); зазначення у заповіті місця та часу
його складання; підписання заповіту
заповідачем. Відповідно до ст. 207 ч.4 ЦКУ,
якщо заповідач не може підписати
заповіт внаслідок хвороби або фізичної
вади, за його дорученням і в його
присутності дозволяється підписання
заповіту іншою особою.

Судом встановлено, що 10.04.2013 року
ОСОБА_9 склала заповіт по місцю свого
проживання із-за хвороби і
усвідомлюючи значення своїх дій та
згідно із вільним волевиявленням,
котре повністю відповідає їй
внутрішній волі, на випадок її смерті
зробила розпорядження, що все належне
їй майно де б воно не було і чого воно не
складалось заповіла ОСОБА_1 Заповіт був
посвідчений секретарем Білокриницької
сільської ради Підгаєцького району
Тернопільської області та
зареєстрований в реєстрі за № 28.
Спадкове майно ОСОБА_9 складається із
житлового будинку з надвірними
будівлями, земельної ділянки пл.2,66 га,
що знаходяться в с. Білокриниця,
Підгаєцького р-ну та грошових вкладів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 померла,
про що видане свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1.

01 жовтня 2013 року ОСОБА_1
звернулась до Підгаєцької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_9, де була заведена
спадкова справа за № 211/2013..

Крім того, позивачі ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 також звернулись із
заявами про прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_9 як онуки
спадкодавця, оскільки їх батько ОСОБА_13
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Порядок посвідчення заповітів
секретарем сільської ради визначено
«Порядком вчинення нотаріальних дій
посадовими особами органів місцевого
самоврядування», затвердженого
Наказом Мінюсту від 11.11.2011, № 3306/5, де
абзацом 6 пункту 1.4. Розділу III
передбачено, що «посадова особа органу
місцевого самоврядування може на
прохання особи записати заповіт з її
слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути прочитаний
уголос та підписаний заповідачем, про
що ним зазначається у заповіті перед
його підписом»

До заповітів, посвідчених
посадовими, службовими особами,
застосовуються положення ст. 1247 ЦКУ.
Такі заповіти прирівнюються до
заповітів, посвідчених нотаріусами, та
порядок їх посвідчення затверджений
постановою КМУ № 419 від 15.06.1994 р. " Про
порядок посвідчення заповітів і
доручень, прирівнюваних до нотаріально
посвідчених".

Як вбачається із позовної заяви
та пояснень представників позивачів в
апеляційній інстанції, що підставами
визнання заповіту нікчемним є не
дотримання ч.2 ст.47 Закону України від
02.09.1993 «Про нотаріат», де тексти
нотаріально посвідчуваних правочинів,
заяв, засвідчуваних копій (фотокопій)
документів і витягів з них, тексти
перекладів та заяв повинні бути
написані зрозуміло і чітко, а в
оспорюваному заповіті не написано
власноручно ОСОБА_9 " заповіт мною
прочитаний вголос", а тільки є наявні
розчерки, що не містять ніякого змісту.
Крім того, при посвідчені заповіту не
дотримано норми ст. 1253 ЦКУ, тобто
посвідчення заповіту проведено без
свідках із-за хвороби ОСОБА_9

Проаналізувавши матеріали
справи, оригінал заповіту, колегія
суддів прийшла до висновку про
відсутність підстав визнання заповіту
нікчемним, оскільки при складанні
заповіту були дотримані норми ст. 1247
ЦКУ, тобто складений у письмовій формі,
відображено місце, дата і час його
складання, вільне волевиявлення
заповідача, її підпис та рукописний
текст, посвідчено секретарем сільради.
Про те, що заповіт підписано і рукопис
тексту написано власноручно ОСОБА_9
підтверджено висновком
судово-почеркознавчої експертизи №
822/14-22 від 05.08.2014, де зазначено, що
підписи та рукописний текст у двох
примірниках заповіту, укладеного від
імені ОСОБА_9 та посвідченого
секретарем Білокриницької сільради
від 10 квітня 2013 року, а також підпис у
"реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій органу місцевого самоврядування
Білокриницької сільради на 2013 рік",
запис № 28 за 10 квітня 2013 року виконано
ОСОБА_9.(а.с.197-200). Представник сільської
ради - секретар Шипітка С.І. пояснила, що
ОСОБА_9 проявила вільне волевиявлення
щодо складання спірного заповіту,
власноручно його підписала, а вона як
секретар сільської ради - посвідчила.
ОСОБА_9 була одинокою пристарілою
жінкою, останній рік була лежачою із-за
перелому кістки бедра, а тому ОСОБА_1 як
соціальний працівник здійснювала
догляд, оскільки позивачі не
здійснювали догляд. ОСОБА_9 була
грамотною, сама читала та писала. Даний
факт не заперечувала і представник
позивачів - ОСОБА_3

Що ж стосується тверджень ОСОБА_3
щодо посвідчення заповіту в порушення
вимог ст. 1253 ЦК України - у відсутності
свідків, то колегія суддів вважає їх
безпідставними, оскільки це бажання
самого заповідача, яке було відсутнє у
неї, що підтвердила секретар сільради
Шипітко С.І., так як ОСОБА_9 розуміла
значення своїх дій і вільно ними
керувалась. Доказів щодо примусового
складання заповіту ОСОБА_9 та
підписання його секретарем сільради
представником позивачів ОСОБА_3 не
представлено, а судом їх не здобуто.

Не заслуговують на увагу
посилання представника позивачів на
те, що ОСОБА_9 мала намір заповісти все
своє майно внукові ОСОБА_10 про що
свідчить складений нею заповіт 17.08.1999
р., а тому заповіт від 10.04.2013 р. є
недійсним. Колегія суддів не бере до
уваги цих тверджень, оскільки кожний
новий заповіт скасовує попередній і не
відновлює заповіту, який заповідач
склав перед ним. (ст. 1254 ЦКУ).

Враховуючи вище викладене,
колегія суддів вважає, що заповіт,
укладений ОСОБА_9 10 квітня 2013 року
відповідає вимогам ст. 1247, 1251 ЦК
України: її волевиявленню, підписаний
нею, складений у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складання, а тому підстав визнавати
його нікчемним не має.

Рішення суду в частині відмови
позову ОСОБА_10, 1949 р.н.. та померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. про встановлення факту
родинних відносин із ОСОБА_9 є вірним.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 - 319, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Підгаєцького районного
суду від 09 серпня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1,
Білокриницької сільради про визнання
заповіту недійсним та встановлення
факту родинних відносин - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Т.С. Парандюк